Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 08.02.2006 року між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з подальшим збільшенням до 4400 грн. зі сплатою 36 відсотків на рік від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Вказує, що взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, його заборгованість по кредиту складає 3480,66 грн., заборгованість по процентам - 12329,34 грн.. Також згідно п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нараховано штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 790,50 грн. (процентна складова). Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.02.2006 року в сумі 17100,50 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, в поданій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Так, у відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 08.02.2006 року [PERSON] подано до ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк», заяву про відкриття карткового рахунку та надання в користування кредитної карти з сумою кредитного ліміту в розмірі 2000 грн. під 3 проценти в місяць строком дії ліміту, який відповідає строку дії картки. При цьому, відповідачем погоджено, що вказана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вказаного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надав в користування кредитну картку та забезпечив користування кредитними коштами в межах обумовленого кредитного ліміту. Проте, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого, станом на 03.11.2013 року, має заборгованість по кредиту в сумі 3480,66 грн., по процентам в сумі 12329,64 грн.. Також згідно п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нараховано штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 790,50 грн. (процентна складова). За встановлених обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved