Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відібрання без позбавлення батьківських прав у матері [PERSON], [INFO], і передачі Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації для подальшого влаштування малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідачки аліментів у твердій грошовій сумі по 363 грн. на користь [PERSON] до досягнення ним повноліття на особу, або установу де будуть перебувати діти. Вимоги мотивовані тим, що Службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації стало відомо про сім?ю гр. [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [ADDRESS], та неналежним чином виконує батьківські обов'язки по вихованню своїх малолітніх дітей На даний час встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] народження мешкали за адресою: [ADDRESS], разом з матір»ю [PERSON], [INFO], яка не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не створює належних умов для проживання та розвитку дітей. 20.12.2013 року працівниками ВКМСД Дніпровського РУ ГУМВС України в місті Києві за актом про знайдену дитину, діти відповідачки були влаштовані до Київської міської клінічної шкірно-венерологічної лікарні з діагнозом короста, що свідчить про неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. У зв'язку з цим службою у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації малолітніх [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. В судовому засіданні представник позивача Кудрик В.М. підтримав заявлені вимоги та обставини, викладені у позові, додатково пояснив, що після подачі позовної заяви поведінка відповідачки по відношенню до своїх дітей змінилася на краще, [PERSON] стала перейматися дітьми, пройшла курс реабілітації щодо позбавлення залежності від алкоголю. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, третя особа суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі їхнього представника та задовольнити позов. Відповідачка в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона любить своїх дітей та турбується за них, діти є сенсом її життя, спиртним вона вже не зловживає, пройшла курс реабілітації для алкозалежних, працевлаштувалася, усвідомила свою негативну поведінку та зробила відповідні висновки, хоче меншого сина забрати додому і займатися вихованням своїх дітей, до попереднього життя вже не повернеться. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка є матір»ю малолітнього [PERSON], [INFO]; що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, реєстрація актового запису про народження [PERSON] проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8). Наказом Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.01.2014 року № 1 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], поставлено на профілактичний облік, як дітей, які опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 4). Відповідачка та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані у [ADDRESS] (довідка ЖРЕО № 411 по формі № 3 від 27.01.2014 року). Відповідно Акту обстеження житлово-побутових умов сім»ї від 25.12.2013 року, складеного співробітниками Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, санітарний стан квартири [ADDRESS] незадовільний, квартира потребує косметичного ремонту, не має дитячих іграшок та книжок (а.с. 9). Діти відповідачки з 20.12.2013 року по 13.01.2-14 р. знаходилися у Київській міській клінічній шкірно-венерологічній лікарні з діагнозом короста, куди були доставлені бригадою Київської міської станції швидкої медичної допомоги № 113, яку викликали сусіди [PERSON] (а.с. 5, 6, 10). За повідомленням дошкільного навчального закладу № 503 від 15.01.2014 року, [PERSON] працює у цьому закладі помічником вихователя з 01.09.2008 року, на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 07.04.2011 р. по 14.02.2014 р., за час роботи порушень правил внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] не було; дитина [PERSON], [INFO], відвідує дошкільний навчальний заклад з 22.10.2013 року, останній день відвідування 20.11.2013 року. За період відвідування дитини до матері були зауваження, що дитину часто забирав неповнолітній старший син, дитина була охайна, доглянута (а.с. 12). Представник позивача пояснив суду, що на даний час малолітній [PERSON] перебуває у Центрі соціальної реабілітації допомоги дітям «Наші діти». Відповідачкою суду надані наступні письмові докази. Відповідно характеристики ЖРЕО № 411 від 20.05.2014 року, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] провела косметичний ремонт, скарг від сусідів та мешканців будинку на її поведінку до ЖРЕО-411 не надходило. Згідно довідки Дошкільного навчального закладу № 503 від 22.07.2014 р., [PERSON] працює в дошкільному закладі двірником за строковим трудовим договором з 16.07.2014 р. по 31.08.2014 р. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] добровільно звернулася та пройшла курс соціально-психологічної реабілітаційної програми для алкозалежних з 05.02.2014 року по 13.05.2014 р., про що виданий сертифікат; на обліку в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває; також не знаходиться на обліку за місцем проживання у лікаря-психіатра та в Київській міській туберкульозній лікарні №1. За повідомленням КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дніпровського району м. Києва» від 05.05.2014 року, мати дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] регулярно з дітьми відвідує дільничного лікаря-педіатра. Згідно Акту № 112 обстеження житлово-побутових умов сім»ї від 28.05.2014 року, складеного комісійно співробітниками Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, санітарний стан квартири [ADDRESS] задовільний, кімнати обладнані меблями, є окремі ліжка, постільні речі, у холодильнику наявні продукти харчування, ванна та туалет пристосовані для використання, у дитини є окреме ліжко, постільні речі, одяг, взуття, іграшки; [PERSON] пройшла реабілітаційну програму від алкозалежності, продовжує відвідувати групи підтримки алкозалежності, пройшла курс школи відповідального батьківства, відвідувала консультації психолога; алкоголь та наркотики не вживає. Відповідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а згідно ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Нормами Сімейного кодексу України також встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом; батьки мають право на самозахист своєї дитини, звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини (ст. ст. 153, 154 СК України). Згідно ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб їхня малолітня дитина проживала з ними. За вищевикладених обставин, оскільки судом не встановлено нанесення шкоди психо-моральному розвитку та загрози життю і здоров»ю дитини відповідачки та з пояснень представника позивача поведінка [PERSON] суттєво змінилася на краще, що підтверджується матеріалами справи, розуміючи необхідність і бажаючи змінювати своє життя заради дітей позивачка пройшла реабілітаційну програму для алкозалежних, працевлаштувалася, позитивно змінила свою поведінку та житлово-побутові умови за місцем мешкання, тому суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed