Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», який в ході судового розгляду був уточнений та в своїх уточненнях від 05.03.2018 року просив суд звільнити його від сплати судового збору та ухвалити рішення яким, захистити його права і законні інтереси як споживача фінансових послуг та забезпечити у судовому порядку відновлення становища, яке існувало до порушення (станом на 15 березня 2014 року). Зобовязати відповідача відновити банківське обслуговування банківської картки 4149 6087 8349 **** з коштами, що залишились на рахунку 355\~209, 82 гривень. Стягнути з відповідача на його користь суму збитків спричинену незаконним блокуванням коштів 475\~113,34 гривень. При цьому позивач посилається на те, що з метою отримання заробітної плати на банківську картку став користуватися послугами банку. У період з серпня 2008 року по лютий 2014 року йому були перераховані кошті на загальну суму 355\~209,82 гривень. 18 березня 2014 року банк заблокував карткові рахунки та доступ до депозитних вкладів, які були оформлені у відділеннях у АР Крим та м. Севастополі. 19 березня 2018 року на сайті банку зявилась інформація про тимчасову неможливість банку виконувати свої обовязків на території окупованого Криму. Він неодноразово звертався до відділення ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» в м. Одесі, але банку не повернув йому грошеві кошти. В судове засідання 12.06.2018 року зявився позивач, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявися, але надав до суду сої письмові заперечення, відповідно до яких позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити. В зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, судове засіданні проводиться на підставі наявних доказів у справі. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України(в новій редакції) справи в судах першої та апеляційної інстанцій, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, розглянув справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, вважає вимоги такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав. З наданим позивачем до позову документів вбачається, що [PERSON] звертався до ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» з заявами про повернення грошевих коштів, що були на картки. Відповідно до відповідей ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк», банк припинив свою діяльність на території Автономній республіки Крим і м. Севастополя, у звязку з втратою можливості здійснювати банківську діяльність та незаконного вилучення майна, яке знаходиться на окупованій території. \~ \~ \~ \~Вимогами ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. \~ \~ \~ \~Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. \~ \~ \~ \~Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що позивачем не надано жодних доказів того, що між ним та відповідачем був укладений будь-який договір про обслуговування банківської карти чи депозитний договір, або інший договір. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що не має в загалі підтверджень щодо правовідносин між позивачем та відповідачем, а тому не має правових підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Крім того, позивач просить відновити банківське обслуговування банківської картки 4149 6087 8349 **** з коштами, що залишились на рахунку 355\~209, 82 гривень, але також з матеріалів справи, не вбачається існування будь-яких коштів на банківській картки. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, матеріали справи не містять будь-яких доказів правовідносин між сторонами, існування грошових коштів на картки позивача, а тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: dismissed