Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №DN81AR03110141 від 12.11.2007 року в сумі 142912,94 грн. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав. Позивач зазначив адресу відповідача: м. Миколаїв, вул. Арх. Старова[ADDRESS]. Згідно\~\~відомостей адресно-довідкового підрозділу\~\~ УДМС України в Миколаївській області, відповідач [PERSON] зареєстрованим за адресою: м вул. [PERSON]. Старова[ADDRESS] не значиться. Відповідно до\~ст. 110 ЦПК України,\~позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 12.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит в сумі 94882,00 шляхом надання не поновлювальної кредитної лінії на купівлю автомобіля за 62400,00 грн. та здійснення платежів по оформленню купівлі-продажу (сплати винагороди, фінансового інструменту, страхування транспортного засобу та особистого страхування, сплати за реєстрацію застави автомобіля). За користування кредитом відповідачка зобов'язалася сплачувати проценти в розмірі 0,80 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк повернення кредиту - по 11 листопада 2014 року, а повернення повинно було здійснюватися щомісячно з 12 по 16 число кожного місяця рівними платежами в сумі 1520,88, що складалося із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди та комісії. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за Договором, а\~позичальник [PERSON] навпаки, порушив його умови в частині своєчасної та повної сплати кредитних платежів, тому станом на 16 липня 2015 р. утворилось 142912,94 грн., яка складається з 22659,64 грн. заборгованості за кредитом, 10062,73 грн. заборгованості по відсоткам, 20548,82 грн. - заборгованості по комісії, 89641,75 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Згідно зі статтею 1054 ЦК України з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ При цьому, визначаючи розмір пені, яка підлягає стягненню, суд вважає за необхідне її зменшити. Так, Конституційний Суд України у рішенні від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 липня 1996 р. дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплати неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст.\~3, ч. 3 ст.\~509\~та ч.ч. 1, 2 ст.\~627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч. 3\~ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір, нарахованої на підставі умов кредитного договору, пені 89641,75 грн.) є надмірно великий порівняно з розміром заборгованості за кредитом ( 22659,64 грн.) та, враховуючи положення ч. 3\~ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість зменшення розміру неустойки (пені). За такого, суд вважає, що сума пені підлягає зменшенню до 30000,00 грн. За такого, на підставі ст. ст. 509, 525, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобовязання, узятих на себе договором, а тому слід з нього стягнути на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 83271,19 грн., що включає заборгованість за кредитом в сумі 22659,64 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10062,73 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 20548,82 грн., пеню у розмірі 30000,00 грн., задовольнивши позовні вимоги частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 832,71 грн.

Outcome: partial