Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до своєї колишньої дружини - [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном та вселення і просив: зобовязати відповідача не чинити йому перешкод у доступі та користуванні квартирою № 83 будинку № 34-А по вул. 12-го Квітня в м. Харкові, зобовязати відповідачку передати їй ключі від вхідних дверей вищевказаної квартири і вселити його в цю квартиру посилаючись на те, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року до 27 листопада 2014 року, від якого вони мають двох дітей. 15 жовтня 2010 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] був посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за реєстровим № 9829, відповідно до якого він і відповідачка стали співвласниками в рівних частках спірної квартири. Після розірвання шлюбу відповідачка стала чинити йому перешкоди в користуванні спірною квартирою, відібрала у нього ключі від вхідних дверей і коли він приходить, то не пускає його до квартири. В судове засіданні позивач не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив для участі в розгляді справи свого представника, який позов підтримав. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що після припинення шлюбних стосунків відповідач добровільно залишив спірну квартиру, оскільки повністю забезпечений іншим житлом. Ніяких перешкод позивачу у користуванні квартирою вона не чинила, він має ключі від вхідних дверей квартири і може нею безперешкодно користуватися. Також відповідачка вважала спільне проживання з позивачем неможливим і таким, що суттєво порушить права їх дітей. Враховуючи, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею, то вважала, що, з урахуванням їхніх інтересів, їй повинно належати 2/3 частини спірної квартири, а позивачу - її 1/3 частина. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним майном є двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу в рівних частках на підставі договору її купівлі-продажу, посвідченого 15 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 9829 (а.с. 8, 9, 19). На теперішній час в квартирі проживає відповідачка та діти сторін [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2010 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року цей шлюб було розірвано (а.с. 7). Після розірвання шлюбу відповідачка змінила замки на вхідних дверях спірної квартири і перешкоджає позивачу користуватися нею, чим порушує його права співвласника спірного майна на користування квартирою. Ці обставини встановлені судом на підставі висновків ДІМ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 24 квітня і 01 травня 2015 року за наслідками проведення перевірок за зверненнями позивача, якими встановлено факти відсутності у заявника ключів від вхідних дверей і його неможливості потрапити до спірної квартири, співвласником якої він є (а.с. 20, 21). Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинку (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі встановлених під час судового розгляду справи обставин суд вважає за можливе усунути перешкоди у реалізації позивачем його права на користування належним йому на праві спільної часткової власності майном, і поновити порушене право позивача на користування спірною квартирою шляхом зобов'язання відповідача не чинити йому перешкоди у доступі та користуванні квартирою, зобов'язання передати позивачу ключі від вхідних дверей квартири та примусового вселення позивача до неї. Та обставина, що після розірвання шлюбу малолітні діти сторін залишилися проживати з відповідачкою, жодним чином не може вплинути на розмір частин сторін у праві власності на спірну квартиру та на прийняте судом рішення у даній справі, оскільки розмір цих частин сторін у праві власності був встановлений сторонами ще під час придбання спірної квартири у договорі її купівлі-продажу і жодним чином змінений або переглянутий бути не може. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 155 ЖК України, ст. 391 ЦК України, суд -

Outcome: approved