Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором по надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою за наступними підставами. 12.08.2012 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою №03050901/91, за яким відповідачка була зарахована на третій курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Облік і аудіт». Цим договором було передбачено суму оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати. Освітні послуги позивачем були надані відповідачці у повному обсязі. Наказом від 18.12.2014 року відповідачка була відрахована з університету з 01.10.2014 року за невиконання навчального плану. Однак, як вказує позивач, заборгованість відповідачки за вказаним договором складає 3038,67 гривень, про що їй була 02.02.2015 року направлена претензія. Однак, до теперішнього часу відповідачкою заборгованість не погашена. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 3038,67 гривень та судові витрати, понесені при сплаті судового збору, у сумі 1378,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, зазначивши, що свої вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, надавши письмові заперечення, де позов не визнала повністю, зазначивши, що нею заборгованість на користь позивача за договором сплачена у повному обсязі 14.09.2016 року, про що нею надана відповідна квитанція. Вивчивши матеріали справи, враховуючи правову позицію сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, між сторонами 12.08.2012 року було укладено договір №03050901/91 про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою, копія якого додана до матеріалів справи. У відповідності до умов даного договору, відповідачка [PERSON] була зарахована на третій курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Облік і аудіт». Пунктами 4.2, 4.3 цього договору було передбачено суму оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати. Наказом від 18.12.2014 року, копія витягу з якого надано до матеріалів справи, відповідачка [PERSON] була відрахована з університету з 01.10.2014 року за невиконання навчального плану. Згідно до наданої бухгалтерією навчального закладу роздруківки особистої картки студентки [PERSON], її заборгованість за надані позивачем послуги складає 3038,67 гривень. Як вказує позивач, на адресу відповідачки було направлено претензію від 02.02.2015 року за вих.№39-115/405, копія якої додана до справи. Однак, доводи позивача про те, що до теперішнього часу відповідачкою заборгованість за договором не сплачена, спростовуються наданою відповідачкою квитанцією №52 від 14.09.2016 року, згідно до якої сума 3038,67 гривень була сплачена відповідачкою на користь позивача у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані наданими доказами з боку відповідачки, тому у задоволенні позову слід відмовити. Також, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при сплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed