Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути солідарно з відповідачів на її користь в примусовому порядку 1633261,39 грн. В обґрунтування пред'явлених вимог зазначає, що з активної реклами у засобах масової інформації він дізнався про інвестиційну програму торгівлі на ринку цінних паперів від компанії ФОРЕКС ММСІС ГРУП. Умовою цієї програми була реєстрація на сайті компанії, де потрібно було відкрити особовий рахунок, розмістити кошти та отримувати інвестиційний прибуток в розмірі до 10 відсотків щомісяця. Для реєстрації позивачу потрібно було акцептувати публічний контракт на сайті компанії за адресою ru.forex-mmcis.com. Позивач виконавши всі умови, здійснив реєстрацію та отримав особовий рахунок на сайті компанії, де він мав доступ до інформації з ринку цінних паперів та їх індексів, мав змогу заводити і виводити грошові кошти, переказувати кошти на інвестиційний рахунок, виводити прибуток на власний банківський рахунок. 19.07.2013 року для успішної роботи на ринку Форекс позивач вніс 10000 доларів США на свій особовий рахунок, які в подальшому були використані для здійснення операцій з купівлі-продажу на ринку цінних паперів. Станом на 30.10.2014 р. на особовому рахунку позивача було доступно для зняття 58627,04 дол. США, що на день подачі позову по курсу НБУ, згідно заяви про уточнення позовних вимог становить 1633261,39 грн. 21 листопада 2014 року президент ТОВ «ММСІС ІНВЕСТМЕНТС» через ПАТ «ФОРЕКС ЕМЕМСІС ГРУП» повідомив позивача про припинення своєї діяльності та початок процедури банкрутства. Скориставшись передбаченим умовами контракту правом розірвання договору в односторонньому порядку, позивач стягнути в солідарному порядку з відповідачів грошові кошти в розмірі 1633261,39 грн. Будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ПАТ «Форекс Емемсіс Груп» в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним, в матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову, в яких представник просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач зареєструвався на сайті ru.forex-mmcis.com, відкрив особовий рахунок, на який 19.07.2013 року вніс 10000 доларів США, які в подальшому були використані для здійснення операцій з купівлі-продажу на ринку цінних паперів. Вказані дії позивачем були вчиненні на виконання умов укладеного між позивачем та Компанією MMCIS Inc. Контракту. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Укладений позивачем Контракт з Компанією MMCIS Inc. за своєю природою є публічним договором та договором приєднання відповідно до положень ст.ст. 633, 634 КПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2014 року відповідач ТОВ «ММСІС ІНВЕСТМЕНТС» через ПАТ «ФОРЕКС ЕМЕМСІС ГРУП» повідомив позивача про припинення своєї діяльності та початок процедури банкрутства. Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги позивач посилається на недобросовісне виконання відповідачами своїх зобов'язань за укладеним контрактом, в зв'язку з чим він припинений позивачем в односторонньому порядку, а належні позивачу кошти підлягають стягненню в примусовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Згідно ст. 124 Конституції України та ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Сторонами вважаються особи, які є учасниками спірного матеріального правовідношення. При цьому, спором визнаються будь-які непорозуміння між суб'єктами права і достатньою підставою для вступу у процес і набуття правового статусу позивача є суб'єктивна впевненість, що права особи порушені, оспорені чи невизнані. Відповідач - це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого пред'явити позов. Помилка або притягнення відповідачем особи, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, є підставою для відмови в позові. Належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, публічний контракт, на підставі якого як вважає позивач між сторонами виникли правовідносини, був укладений з Компанією MMCIS Inc., яка є юридичною особою держави Сент-Вінсент і Гренадіни. Таким чином, будь-який з відповідачів не є стороною контракту відтак є неналежними відповідачами. Своїм правом на залучення до участі у справі у якості співвідповідача Компанію MMCIS Inc., яка є стороною контракту, позивач в ході розгляду справи не скористався. Крім того, за загальним правилом солідарна відповідальність настає виключно при порушенні солідарного обов'язку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Проте, позивач не навів обґрунтування позовних вимог та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому шкоди солідарними діями відповідачів. Виходячи з вищевстановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів спірних грошових коштів задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed