Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 29 травня 2007 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір № 014/0025/81/82873, згідно якого одержав кредит в сумі 30000 доларів США терміном до 29 травня 2027 року, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12,85 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] уклали з позивачем договори поруки та взяли на себе зобов'язання солідарної відповідальності у випадку невиконання договірних зобов'язань [PERSON] [PERSON] свої зобов'язання не виконав, має заборгованість по кредиту, тому позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 27912,73 доларів США, що за курсом, встановленим НБУ станом на день розрахунку - 05 вересня 2014 року, становить 357902,60 грн. Судові витрати також просив покласти на відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» №67 від 11.05.2016 року. Відповідач [PERSON] подала заперечення проти позову, заяву про застосування строків позовної давності. З поданої 23.05.2016 року заяви вбачається, що [PERSON] не заперечує проти ухвалення рішення. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятість в іншому судовому засіданні. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи тривалий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з'явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0025/81/82873, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 30000 доларів США терміном до 29 травня 2027 року зі сплатою 12,85% річних за користування кредитом. 17 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу, відсотків та сплату штрафних санкцій. 23 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] також укладено договір поруки, за умовами якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу, відсотків та сплату штрафних санкцій. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, але позичальник в терміни, встановлені договором, свої зобов'язання не виконував, щомісячно кредит не сплачував. Станом на 05 вересня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: заборгованість за кредитом - 19867,71 доларів США (за курсом НБУ на день розрахунку - 254747,75 грн.), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 742,71 дол.США (еквівалент за курсом НБУ - 9523,18 грн.), заборгованість за відсотками - 1420,17 дол.США (еквівалент за курсом НБУ - 18209,70 грн.). Відповідно до п.10.1. за прострочення виконання зобов'язання позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 6624,85 доларів США (еквівалент за курсом НБУ - 84945,15 грн.). Всього сума заборгованості відповідачів перед позивачем за кредитним договором станом на 05 вересня 2014 року становить 27912,73 доларів США, що еквівалентно 357902,60 грн. Враховуючи умови кредитного договору та договорів поруки позивач 03.07.2014 року направив всім відповідачам письмові вимоги про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між цими поручителями не виникає солідарної відповідальності один перед одним. У такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до якого кожен з поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником як солідарні боржники. Оскільки [PERSON] та [PERSON] укладали з позивачем окремі договори поруки, тобто не давали спільної поруки за виконання [PERSON] кредитного договору, тому вони повинні відповідати перед кредитором солідарно з основним боржником в обсязі, встановленому договорами. Суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми кредиту достроково солідарно з [PERSON] та [PERSON], а також солідарно з [PERSON] та [PERSON] цієї ж суми заборгованості. Наведені в даному рішенні розрахунки суми боргу здійснені позивачем, виходячи з офіційного курсу долара США до національної валюти, що був встановлений НБУ на день розрахунку заборгованості - на 05 вересня 2014 року: 1282.2200 грн. за 100 дол. США. Хоча на час розгляду справи курс суттєво змінився, що суттєво впливає на розмір заборгованості відповідачів, суд вважає за необхідне розглянути справу в межах позовних вимог. Відповідно до ст.258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) застосовується позовна давність в один рік. Частиною третьою ст.267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Відповідачем [PERSON] подану заяву про застосування річного строку позовної давності до нарахованого розміру пені, а також до щомісячних платежів по кредиту в межах трьохрічного строку позовної давності. Згідно наданого банком розрахунку, пеня нарахована за період з 15.09.2011 року по 05.09.2014 року на загальну суму 6624,85 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 05.09.2014 року - 84945,15 гривень, тобто поза межами річного строку позовної давності. Розмір пені по кредиту в межах одного року, що передував зверненню до суду з позовом становить 1809,11 доларів США, що за курсом НБУ складає 23196,75 гривень, а отже заява відповідача про застосування річного строку позовної давності підлягає до задоволення. Заперечення відповідача [PERSON] про те, що строк позовної давності за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів, яке визначено періодичними щомісячними платежами, необхідно обраховувати не з дня коли закінчується строк дії договору, а з моменту настання строку погашення чергового платежу не прийняті судом до уваги за таких підстав. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов. Частинами 1,4 ст.631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Кінцевий строк погашення кредиту у договорі визначений 29.05.2027 року, а позивач звернувся з позовом 06.10.2014 року, тобто без пропуску строку позовної давності. Крім того, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в повному розмірі пропорційно до задоволених відносно них вимог. Отже, з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір в сумі 850,19 гривень з кожного.

Outcome: partial