Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання незаконною постанову нотаріуса та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину. Свої вимоги обгрунтовує наступним, а саме вона на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 22 травня 1980 року є власником 1/6 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Інші частини будинку належать третім особам. Також, 1/6 вказаного будинку належала її матері [PERSON] 22 травня 2004 року її мати [PERSON] склала заповіт на все своє майно, згідно якого заповідала своє майно їй. [INFO] її мати [PERSON] померла. В шестимісячний термін я звернулась в Двадцять першу київську державну нотаріальну контору із 13 серпня 2014 року вона отримала постанову державного нотаріуса двадцять першої київської державної нотаріальної контори Любарської Н.В., згідно якої їй офіційно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Причиною відмови у нотаріуса вказано, що нотаріус бере до уваги додану копію рішення Оболонського районного суду міста м. Києва від 05 лютого 2009 року. Така позиція нотаріуса суперечить діючому законодавству та змісту вказаного рішення Оболонського районного суду м. Києва. Просила суд відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 49, 50 Закону України «Про нотріат» визнати незаконною (безпідставною) відмову державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Любарської , Наталії Вікторівни від 13 серпня 2014 року та зобов'язати Двадцять першу київську державну нотаріальну контору видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача проти задоволенн позову заперечували. Треті особи [PERSON]., [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Треті особи [PERSON], [PERSON] про місце та час судового розгляду повідомлялися належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], яка є матір'ю позивача. 29.12.11 позач звернулася із заявою про прийняття спадщини. За заповітом [PERSON] від 20.05.04 вона заповіла все своє майно позивачу. Померлій [PERSON] на праві власності згідно свідотва про право на спадщину належала 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.09 було визнано за [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. 13.08.14 позивач звернулася до Двадцять першої київської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS]. Постановою державного норіуса Двадцять першої державної нотаріальної контор Любарською Н.В. від 13.08.14 відмовлено позивачу у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS], яка належала її матері [PERSON], оскільки встановлено неможливим оформлення спадщини у безспірному порядку, оскільки незрозуміло на підставі якого саме правовстановлюючого документа необхідно видати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо зокрема вчинення такої дії суперечить законодавству України. Крім того, за ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Таким чином, враховуючи, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.09 було визнано за [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], а тому підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] не має, так яч це суперичить законодавству України, а тому відсутні підстави для визнання незаконною постанову державного нотаріуса від 13.08.14 та зобов'язання державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину. Здійснити оформлення спадщини, на думку суду, позивач може в судовому порядку шляхом пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування. З викладеного,

Outcome: dismissed