Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про відкриття карткового рахунку [NUMBER] від 28.03.2013 року, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «БАНК «Фінанси та кредит» суму заборгованості у розмірі 31 323.28 грн., яка включає основну суму боргу, прострочену заборгованість по договору, заборгованість по нарахованих відсоткам, заборгованість по відсоткам, та судовий збір. Представник позивача Рябоконь Н.С. в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, вказала, що вимоги позову підтримує повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.50). В судовому засідання відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову визнала частково, пояснивши, що не могла сплачувати кредит у з`язку із важким фінансовим становищем. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до cт. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір про відкриття карткового рахунку [NUMBER], надання і використання платіжної картки №006-Z/055415 за умовами якого позивач в тимчасове користування кредитні ресурси шляхом відкриття на картковому рахунку відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 10 143 грн. з оплатою процентів за користування в розмірі 60% річних, строком до 29.03.2016 року (а.с. 5-10). 28.03.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту №025-053693/13-00938-вкл-к, за яким було встановлено кредитний ліміт в межах 10 143 грн. (а.с.14-18). У відповідності до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А ст.611 ЦК України зазначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Вказаний кредит за даними договорами відповідач [PERSON] отримала від позивача 28.03.2013 року. Згідно договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку погашення шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок банку, якщо інше не передбачено цими договорами. Однак у зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань, станом на 16.07.2014 року, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 31 323,28 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 4 934,34 грн.; заборгованість прострочена за кредитним договором - 4 919,40 грн.; заборгованість за відсотками - 14 558,58 грн.; заборгованість по пені. У відповідності до п.1, ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначає ч.1, ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Поскільки відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит, тобто позивач з свого боку виконав умови договорів, а сама відповідач у свою чергу не сплачувала позивачу рівних часток сум кредитів кожного місяця, відсотків погашення кредитів, як то передбачає укладений договір, а тільки періодично та частково, тобто вона неналежним чином виконувала свої зобов'язання по вказаному договору, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки до стягнення пені застосовується позовна давність в один рік, на чому наполягала відповідач у судовому засіданні, а позивач звернувся до суду 30.12.2014 року, тому стягненню підлягає лише нарахована пеня з 30.12.2013 року, що складає 6 433,68 грн., відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.24), і в такому випадку необхідно відмовити у задоволенні вимоги позивача стягнути з відповідача 477,28 грн. пені, нарахованої до 30.12.2013 року. Крім того, як встановлено у судовому засіданні відповідач працює у КП «Київпастранс» кондуктором. На вказаному підприємстві у період з жовтня по грудень 2014 року працівникам не виплачували заробітну плату, що є загальновідомим фактом. За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та скрутне фінансове становище відповідача, суд вважає необхідним зменшити розмір пені, який підлягає стягненню до 4 500 грн. Таким чином, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №006-z/055415 від 28.03.2013 року в сумі 28 912,32 грн., вимога про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним договором у сумі 2 410,96 грн. задоволенню не підлягає. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 289,12 грн. судового збору пропорційно до задоволених вимог, а в задоволенні стягнення з відповідача 23,91 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, необхідно відмовити.

Outcome: partial