Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту та заборони на відчуження майна, накладеногог постановою Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Позов мотивує тим, що понад п'ять років тому відносно нього було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь банківської установи заборгованості, він звернувся з письмовою заявою відповідача та з відповіді дізнався, що для забезпечення виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості 14.06.2012 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, але 10.12.2012 року відповідно до п.7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ було повернуто стягувачеві. До теперішнього часу стягувач повторно з заявою про примусове виконання рішення суду до органу ДВС не звертався. Вирішити питання про зняття арешту через відділ ДВС не вдалося, оскільки повернення виконавчого документа стягувачу без виконання на підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника, тому йому запропоновано звернутися до суду. Позивач є інвалідом другої групи загального захворювання та після проходження чергового курсу хіміотерапії він має намір потурбуватися про майбутнє своїх трьох неповнолітніх дітейю Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2012 року по справі № 2-2761/2011 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] стягнуто заборгованість по кредиту в розмірі 2361,44 доларів США, (за курсом НБУ від 06.10.2011 року - 18820,65 грн.) та 308,21 грн. судових витрат. З довідки відповідача від 26.03.2018 року №19154 вбачається, що постановою від 06.06.2012 року відкрите виконавче провадження про примусовому виконанню виконавчого листа №2-2761/2011 від 06.06.2012 року, виданого на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі № 2-2761/2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 19128,86 грн. 14.06.2012 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. 06.11.2012 року державним виконавцем винесено постанову-доручення про проведення виконавчих дій щодо складання акту опису та арешту автомобіля Hyundai Santa Fe, державний номерний знак [NUMBER]. 10.12.2012 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 121753635 від 24.04.2018 року на все нерухоме майно позивача накладений арешт на підставі постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника, б/н, 06.06.2012. Зазначеним вище листом від 12.04.2018 року відповідач повідомив позивача про неможливість надати об'єктивну інформацію стосовно виконавчих документів про стягнення заборгованості з позивача та про накладення арешту, оскільки виконавче провадження у 2016 році було знищене, враховуючи трирічний строк зберігання, при перевірці даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, в тому числі «Спецпідрозділу», Журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям за 2012-2018 роки, встановлено, що виконавчий лист № до №2-2761/2011 до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області не надходив. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п.7 ч.1 ст.47 Закону України «про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на дату винесення постанови про повернення виконавчого провадження) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно з ч.5 ст.59 зазначеного Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що у позивача будь-які невиконані зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк», що перебувають на примусовому виконанні в органах виконавчої служби відсутнє, виконавчий лист з 2012 року до виконання повторно не предявлений, а виконавче провадження за вищевказаним виконавчим документом знищено за строками зберігання, тому накладений органом державної виконавчої служби арешт унеможливлює реалізацію позивачем своїх прав та інтересів щодо розпорядження належного йому на праві власності майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved