Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, збільшивши вимоги якого просить стягнути з відповідача на його користь 194 099 грн. 29 коп. основного боргу, 7 184 грн. інфляційних витрат, 2033 грн. 51 коп. 3 % річних та 2033 грн. 17 коп. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, 28.10.2016 року між ним та відповідачкою було укладено договір оренди обладнання. Відповідно до п. 1 вказаного договору він передає, а [PERSON] бере в тимчасове володіння та користування обладнання (опалубку будівельну по комплектуючих згідно з додатком № 1). У п.3.2. договору сторони погодили, що передача майна в оренду здійснюється згідно з додатком № 1 до даного договору, який по своїй суті є актом передачі майна в оренду. Згаданий акт було підписано сторонами в день укладення договору - 28.10.2016 р. Строк оренди становить 45 днів з моменту прийняття майна за актом приймання майна в оренду. Однак, після закінчення строку оренди, відповідачка не повернула майно, чим порушила взяті за договором . Враховуючи те, що відповідачка жодних коштів за оренду обладнання не сплатила, він неодноразово звертався до останньої з вимогою щодо сплати заборгованості, однак безрезультатно. [PERSON] того, у звязку із невиконанням грошового зобовязання за договором оренди обладнання просить стягнути з відповідачки 3% річних за час прострочення зобовязання в сумі 2 033 грн. 51 коп. та 7 184 грн. 90 коп. інфляційних витрат. Просить позов задоволити. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23.10.2017 року забезпечено позов [PERSON] шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]). Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11.12.017 року замінено захід забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на внесення [PERSON] грошових коштів в сумі 146 852 грн. 36 коп. на депозитний рахунок Територіального управління ДСА у Львівській області. Скасовано захід забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], накладений згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 23.10.2017 року, у зв»язку із внесенням [PERSON] грошових коштів в сумі 146 852 грн. 36 коп. на депозитний рахунок Територіального управління ДСА у Львівській області. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні його змісту. Додатково пояснивши, що договір був підписаний не позивачем, а іншою особою на підставі договору доручення. [PERSON] того, ТзОВ «Наш [PERSON] Лтд» також укладало договір із відповідачкою, однак щодо іншого обладнання.Договір між ТзОВ «Наш [PERSON]» та ТзОВ «Люція Буд» був складений, однак, відповідачка його не підписала. Просить позов задоволити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що ТзОВ «[PERSON] буд» 01.07.2016 р. уклало договір субпідряду № 02-16/01-07 з ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» на виконання будівельних робіт по вул. Пасічній у м.Львові на обєкті «Подвір»я Магнолія». Оскільки, в розпорядженні ТзОВ «[PERSON] буд» не було власної опалубки, то її було взято в оренду в ТзОВ «Наш [PERSON] ЛТД», директором якого є позивач. Відтак, опалубка була отримана ТзОВ «Люція Буд», а не відповідачкою як фізичною особою, договір укладено між юридичними особами, про що свідчить наявність відбитку печатки підприємства на договорі. З огляду на зазначені обставини, просять відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату напевний строк. Як вбачається із долученого до матеріалів справи копії договору від 28.10.2016р. такий укладений між [PERSON] Володимировтчем та [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла в користування будівельне обладнання (опалубку будівельну) строком на 45 днів, з 29.10.2016р. по 15.12.2016р., обладнання має використуватись за адресою по вул. Пасічній у м.Львові, в графі «Орендар» договір містить відбиток печатки ТзОВ «Люція Буд». Як встановлено судом із показань допитаного в якості свідка позивача вказаний договір підписаний не позивачем, а [PERSON] на підставі догору доручення від 26.10.2016р. Відповідно до договору доручення [PERSON] доручив [PERSON] підписати від його імені 28.10.2016р. договір із [PERSON] про оренду будівельного обладнання, підписати додаток до договору та передати будільне обладнання. Як вбачається із накладних №30 від 09.11.2016р. та №31 від 31.03.2017р. частина будівельного обладнання (опалубки) була отримана працівником ТзОВ «Наш [PERSON] Лтд» [PERSON], чого не заперечив останній, будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка. Як вбачається із долучених до справи матеріалів, 25.10.2016 року між [PERSON] та ТзОВ «Наш [PERSON] Лтд» від імені якого діє директор [PERSON] укладено договір доручення. Відповідно до п.1.1 вказаного договору довіритель доручає, а повірений зобовязується від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні дії: видати та отримати від ТзОВ «Люція Буд» опалубку будівельну по комплектуючих, яка була укладеного з ТзОВ «Наш [PERSON] Лтд» договору оренди обладнання від 25.10.2016 року та підписати у звязку із чим будь-які супровідні документи. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені ТзОВ «Наш [PERSON] Лтд» без довіреності, у тому числі підписувати договори є директор [PERSON]. Із долученого до справи копії договору вбачається, що 25.10.2016 року між ТзОВ «Наш [PERSON]» та ТзОВ «Люція Буд» було укладено договір оренди будівельного обладнання, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове володіння та користування наступне обладнання: опалубка будівельна по комплектуючих згідно додатку № 1 (п.1). Проте, вказаний договір містить підпис лише підпис в графі «Орендодавець» та відбиток печатки ТзОВ «Наш [PERSON]» в графі «Орендар» відсутні як підписи уповноважених осіб, так і відбиток печатки ТзОВ «Люція Буд». Аналогічно відсутні такі ж реквізити у додатку №1 до договору акті приймання передачі. Відповідно до ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укладсти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. [PERSON] того, відповідно до ст.208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст.207\~цього ж\~кодексу правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами).\~Правочин,\~який вчиняє\~юридична особа,\~підписується особами,\~уповноваженими на\~це її\~установчими документами,\~довіреністю,\~законом або\~іншими актами\~цивільного законодавства,\~та скріплюється\~печаткою. Якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.1,\~5,6\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона позивача як на підставу позовних вимог покликається на договір оренди обладнання від 28.10.2016р., додаток до даного договору, а також письмові вимоги адресовані відповідачці. Проте, вказаними доказами не спростовуються доводи відповідчки про укладення договору не із фізичною особою, а із підприємством, директором якого є позивач, а також повернення частини цього обладнання, у відповідності до наданих накладних. З огляду на те, що договір від 25.10.2016р. не відписаний стороною орендодавця, що свідчить про відсутність волі однієї із сторін правочину, будь-які дані, які б свідчили, що відбулось виконання цього договору суду не надані, а відтак, такий договір є не вчиненим, а тому свідчить про те, що згідно наданих накладних поверталось обладання надане не на виконання цього правочину. Відтак, з огляду на повернення частини обладнання, яке відповідає по опису тому, що отримано за договором від 28.10.2016р., враховуючи те, що договір від 28.10.2016р. підписаний не позивачем, без зазначення про підписання такого представником, без довіреності позивача як фізичної особи на підпискання договору, без засвідчення факту підписання договору предстаником у відповідності до ст.207 ЦК України, за відсутність будь-яких даних про право власності на будівельне обладнання позивача як фізичної особи, суд приходить, що позовні вимоги є недоведеними позивачем . З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що у задовленні позовних вимог слід відмовити, у зв»язку із їх недоведеністю . На підставі ст.ст.203, 207, 215, 526, 530, 100 Цивільного кодексу України

Outcome: dismissed