Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору\~ б/н від 24.01.2014 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 24.01.2018 року має заборгованість в розмірі 16981,02 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 1702,38 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 13993,83 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн. та штрафу (процентної складової) в сумі 784,81 грн.\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідачки не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідачка відзив на позов не подала, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи - наведене свідчить про можливість заочного розгляду справи з постановлянням рішення, що в повній мірі відповідає положенням процесуального права визначеним у ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що 24.01.2014 року між сторонами було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 24.01.2018 року має заборгованість в розмірі 16981,02 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 1702,38 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 13993,83 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн. та штрафу (процентної складової) в сумі 784,81 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).\~ Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ \~ \~ За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязком для виконання. Положенням ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. А тому суд з урахуванням наведеного вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16981,02 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 1702,38 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 13993,83 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн. та штрафу (процентної складової) в сумі 784,81 грн., а також судовий збір в сумі 1762 грн. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved