Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування. При цьому позивач вказує на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, а саме кооперативна квартира [ADDRESS], яку він прийняв у встановленим законом строк, як єдиний спадкоємець першої черги. Як зазначає позивач, у встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері, передбачений ст.1270 ЦК України, він звернувся до П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої державним нотаріусом було відкрито спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 58439212, номер у нотаріуса 1730/2015. 02.07.2016 року державним нотаріусом П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносовою В.Ф. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з тим, що у спадкоємця відсутні необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно та це майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Позивач вказує на те, що за спірну квартиру його мати повністю сплатила пайовий внесок, а тому набула на неї право власності, однак, не отримала правовстановлюючий документ та не зареєструвала своє право власності на квартиру у встановленому законом порядку, в зв»язку з чим він не може реалізувати свої права на успадкування цього майна. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення в повному обсязі. Представник відповідача - Київської міської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача - ЖБК «Кристал-20», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність (а.с.29, 85). Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідачів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.13). [INFO] [PERSON] померла (а.с.12). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], житловою площею 42, 8 кв.м, яка складається з трьох житлових кімнат (а.с.19). Як вбачається з матеріалів справи, вказану кооперативну квартиру спадкодавець отримала на підставі ордеру Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 31.05.1988 року на сім»ю з трьох осіб: себе, чоловіка [PERSON] та сина - позивача по справі (а.с.21). Згідно довідки ЖБК «Кристал-20», наданої на запит суду, сума пайового внеску за спірну квартиру в розмірі 14448 крб. 41 коп. сплачена 14.01.1992 року в повному обсязі (а.с.86). Відповідно до інформаційної довідки КВ-2016 № 668 від 12.02.2016 року Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с.18). Як вбачається з довідки ЖБК «Кристал-20» від 11.07.2016 року № 66, у спірній квартирі на даний час зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON] знята з реєстраційного обліку 22.12.2015 року як померла (а.с.19). 29.12.2015 року позивач звернувся до П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 1730/2015 (а.с.47-82). Відповідно до постанови державного нотаріуса П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 02.07.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру після смерті його матері, оскільки право власності на квартиру не зареєстровано у встановленому законом порядку. Інформація про реєстрацію зазначеної квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який діє з 01.01.2013 року, станом на 02.07.2016 року відсутня (а.с.82). Позивач просить задовольнити його вимоги, вказуючи на неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру в зв»язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно на ім»я [PERSON], порушення його права на спадкування майна після смерті його матері. Суд вважає дані доводи позивача обґрунтованими, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 384 ЦК України визначено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, і це підтверджується наявними доказами, померла [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] після сплати паю за дану квартиру у ЖБК «Кристал-20», однак у встановленому законом порядку не зареєструвала дане право власності. Позивач є спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку звернувся з заявою про прийняття спадщини, однак на даний час позбавлений можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, чим порушується його право на спадкування, а тому його порушені права підлягають захисту в судовому порядку. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved