Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг-Спец-Сервіс» про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 22 вересня 2010 року між ним та ТОВ «ЮГ-Спец-Сервіс», в особі директора Савченка О.М. було укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 9501. На забезпечення належного виконання зобов'язань за договором позики від 22 вересня 2010 року між ним та ТОВ «ЮГ-Спец-Сервіс», в особі директора Савченка О.М. було укладено договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 9503. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], у зв'язку з посвідченням договору іпотеки було накладено заборону відчуження нежитлових будівель: майстерня літ. А, площею 236,8 м. кв., будівля РБУ літ. Б, площею 99,0 м. кв., гараж літ. В, площею 56,0 м. кв., які розташовані на земельній ділянці 4700 м. кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заборону зареєстровано в реєстрі за № 9504. Відповідно до п. 1 договору позики Позичальник отримав від Позикодавця гроші в сумі 2 452 86 грн. Відповідно до пп. а п. 2 договору позики остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 17 квітня 2011 року. Пунктом 2 договору позики встановлено, що за весь час фактичного користування грошовими коштами Позичальник зобо'язується сплачувати Позикодавцеві 12 % річних. Згідно до п.4 договору позики при неповерненні суми позики своєчасно, Позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати десяти процентів місячних від простроченої суми. 26 квітня 2011 року, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором позики, позивачем рекомендованим листом було направлено ТОВ «Юг-Спец-Сервіс» письмову вимогу про усунення порушень, яка відповідачем залишилася без виконання, що є предметом позовних вимог. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 грн., які були сплачені ним при подачі позову до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності, задовольнивши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть ста ти будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов'язки, які покладаються на них за договором. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 22 вересня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «ЮГ-Спец-Сервіс», в особі директора Савченка О.М. було укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 9501. На забезпечення належного виконання зобов'язань за договором позики від 22 вересня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «ЮГ-Спец-Сервіс», в особі директора Савченка О.М. було укладено договір іпотеки від 22 вересня 2010 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 9503. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] у зв'язку з посвідченням договору іпотеки було накладено заборону відчуження нежитлових будівель: майстерня літ. А, площею 236,8 м. кв., будівля РБУ літ. Б, площею 99,0 м. кв., гараж літ. В, площею 56,0 м. кв., які розташовані на земельній ділянці 4700 м. кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заборону зареєстровано в реєстрі за № 9504. Відповідно до п. 1 договору позики Позичальник отримав від Позикодавця гроші в сумі 2 452 860 грн. Відповідно до пп. а п. 2 договору позики остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 17 квітня 2011 року. Пунктом 2 договору позики встановлено, що за весь час фактичного користування грошовими коштами Позичальник зобо'язується сплачувати Позикодавцеві 12 % річних. Відповідно до п.4 договору позики при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до 17 квітня 2011 року) Позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати десяти процентів місячних від простроченої суми. Загальна сума відсотків за період користування наданими коштами з 22 вересня 2010 року по 17 квітня 2011 року становить 167 735,30 грн., яка сплачується частинами в розмірі 20 000 грн., щомісячно, залишок загальної суми нарахованих відсотків сплачується разом з сумою позики, не пізніше 17 квітня 2011 року. На виконання умов договору Позичальником було сплачено 80 000 грн. Таким чином залишок нарахованих, але не сплачених відсотків станом на 17 квітня 2011 року складає 87 735,30 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповіддно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи умови договору позики, строк виконання зобов'язання ТОВ «Юг-Спец-Сервіс» по поверненню суми позики та несплачених відсотків настав 17 квітня 2011 року. Загальна сума позики яка ТОВ «Юг-Спец-Сервіс» зобов'язаний повернути [PERSON] станом на 17 квітня 2011 року складає 2 540 595,30 грн. З урахуванням зазначених норм і рекомендацій Верховного Суду України N 62-97р від 03.04.97 р. відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума позики з урахуванням індексу інфляції, яку ТОВ «Юг-Спец-Сервіс» має сплатити [PERSON] складає 2 560 539 грн. 30 коп. (2 540 595, 3 х 100,8 (інд. інфляції за травень 2011р.)х100,4 (інд. інфляції за червень 2011р.) х 98,7 (інд. інфляції за липень 2011р.) х 99,6 (інд. інфляції за серпень 2011р.) х 100,1 (інд. інфляції за вересень 2011р.) х 100 (інд. інфляції за жовтень 2011р.) х 100,1 (інд. інфляції за листопад 2011р.) х 100,2 (інд. інфляції за грудень 2011р.) х 99,8 (інд. інфляції за весь 2012р.) х 100,5 (інд. інфляції за весь 2013р.) х 100,2 (інд. інфляції за січень 2014р.) х 100,6 (інд. інфляції за лютий 2014р.) Сума процентів, яку боржник повинен сплатити за прострочення виконання зобов'язання по поверненню позики, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та умов договору складає 8 638 024 грн. (2 540 595,3 х 10% х 34(кількість місяців прострочення). Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки /пені/ може бути зменшено рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. За правилами ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року №15-рп/ 2011 року вважає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Також, виходячи з принципів добросовісності та розумності, передбачається обов'язок особи утримуватись від дій, які б могли порушити, зокрема, права інших осіб, тобто встановлюється неприпустимість зловживання суб'єктивним правом шляхом вчинення певних дій в будь-який спосіб. Так, тлумачення ст. 13 ЦК України дає підстави дійти висновку, що під зловживанням правом слід розуміти не тільки дії, вчинені особою під час реалізації свого суб'єктивного права з винятковим наміром завдати шкоди іншій особі. Дії, вчиненні особою під час реалізації свого суб'єктивного права з правомірними намірами, також слід розглядати як заборонене законодавством зловживання правом. На підставі вищевикладеного, зменшена сума процентів за прострочення боржника буде складати 3 048 714 грн. 36 коп. (2 540 595,3 х 10% х 12). Зменшення відбувається про стягнення неустойки (штрафу, пені) за період з 25.03.2013 по 25.03.2014 Отже загальна сума боргу ТОВ «Юг-Спец-Сервіс» перед [PERSON] станом на 21 березня 2014 року складає 11 198 563 грн. З урахуванням зменшення процентів за прострочення боржника загальна сума буде складати 5 609 253, 66 грн. (2 560 539,30 + 3 048 714,36). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; Згідно ст. 7 вказаного Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, на день звернення позивача до суду загальна сума боргу відповідача за договором позики складає 5 609 253, 66 грн., та відповідачем не надано доказів виконання даного договірного зобов'язання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial