Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який згодом уточнив представник, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] з 13.06.2017 року є членом кредитної спілки. 10.08.2018 року між Філіалом №2 Кредитної спілки та відповідачем був укладений кредитний договір № 2322/18-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 гривень строком на 18 місяців, згідно з п.3.1 якого відповідач зобов`язався виплачувати щомісячно плату за користуванням кредитом з розрахунку 0,17% від суми залишку за кредитом за кожний день користування кредитними коштами. За час користування кредитом відповідачем був здійсний платіж: 10.08.2018 року - 885 грн., більше жодних платежів проведено не було. Загальна сума заборгованості за кредитом станом на 28.08.2019 року становить 15514, 64 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань, позивач просить розірвати кредитний договір «2322/18-Ф2 від 10.08.2018 року, укладений між Філіалом №2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та відповідачем, а також стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., а всього 17435 грн. 64 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача Бойко Ю.А., що діє на підставі довіреності, не з`явилася, надавши заяву з проханням провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені позивачем письмові докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що 10 серпня 2018 року між філією № 2 кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2322/18-Ф2, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у сумі 10 000 грн. строком користування 18 місяців. Згідно з п. 3.1 кредитного договору, плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у визначені договором строки, із розрахунку 0,17 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Нарахування відсотків починається з наступного дня після отримання кредиту, та припиняється у день остаточного розрахунку за ним. Пунктом 4.1 договору передбачено, що сторони погодили наступний графік повернення основної суми кредиту і погашення відсотків за ним: планові платежі вносяться позичальником щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця, розмір платежу не може бути меншим, чим визначено Додатком 1 до цього договору. Згідно із заявою [PERSON] від 10 серпня 2018 року останній отримав за вказаним кредитним договором кошти у розмірі 10000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.09.2019 року заборгованість [PERSON] складається із тіла кредиту у сумі 9115 грн., нарахованих відсотків за користування кредитними коштами відповідно до п. 3.1 договору за період з 11 серпня 2018 року по 27 вересня 2019 року - 6399,64 грн. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. У суду відсутні мотиви для відхилення представлених доказів та про їх відхилення не заявлено клопотань жодною із сторін. Представлені суду докази відповідають замісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для захисту прав позивача, оскільки у позасудовому порядку відповідач добровільно не погасив заборгованість за кредитним договором. Щодо порушеного права та ким воно порушено, то суд виходить з того, що права позивача порушені відповідачем, який не виконує умови кредитного договору, та вони підлягають захисту у заявлений спосіб. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 612 ЦК України) Пунктом 7.1 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником виконання зобов`язань щодо оплати платежів за договором можуть наступити правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору на підставах, передбачених договором або законом; дострокове повернення позичальником кредиту на підставах та у порядку, передбаченому розділом 6 договору. Частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] неналежним чином виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що кредитна спілка має право вимагати повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за період користування кредитними коштами, а кредитний договір підлягає розірванню на підставі пп. 1 п. 7.1 договору ч. 2 ст. 651 ЦК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved