Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що14 квітня 2012 року о 10 год. 20 хв. на перехресті вул. С. Петлюри та бульв. Т. Шевченка у Шевченківському районі м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода де [PERSON] (надалі Відповідач), керуючи автомобілем «ЗАЗ» з державним реєстраційним номером [NUMBER], грубо порушуючи п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, затверджених постановою № 1306 від 10.10.2001 року, Кабінету Міністрів України, здійснив рух на забороняючий «червоний» сигнал світлофору та не надавши дорогу автомобілю, який рухався за правилами,скоїв зіткнення з автомобілем «Субару» (державний реєстраційний номер [NUMBER]), яким керувала позивач. В результаті даної ДТП автомобіль «Субару» з державним реєстраційним номером: [NUMBER], отримав пошкодження. Вартість заподіяного матеріального збитку згідно Звіту № 362 від 21.06.2012р. з визначення вартості матеріального збитку, завдану власнику транспортного засобу, складеного ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТНО-АСАСТУЮЧА КОМПАНІЯ», яка діяла на підставі наявного сертифікату суб'єкта оціночної діяльності № 9965/10, виданого Фондом державного майна України 15.09.2010р., становить 98 000,00 грн. Крім того, мною понесені витрати пов'язані з оплатою послуг експерта по здійсненню автотоварознавчої експертизи, що складають 350,00 грн., та підтверджуються квитанцією № 9006876 від 18 червня 2012 р. 18 травня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено постанову по адміністративній справі, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до відповідальності та накладенням на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу, у відповідності до ст 124 КУпАП. Цивільну відповідальність автомобіля відповідача було нібито застраховано в ПрАТ«МІСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» але страхова компанія не відшкодувала взагалі нічого в якості збитків у відповідності з умовами договору страхування та полісу, хоча відповідна заява про виплату страхового відшкодування буда надана позивачем відповідній страховій компанії та зареєстрована останньою за вхід. № 1253 від 19.04.2012 року та долучено до заведеної справи за № 578/2012 р. У позивача відсутня інформація, чи страхова компанія отримала усі страхові платежі від відповідача (у відповідності до вимог чинного законодавства України в галузі страхування) чи ні, тобто чи була належним чином оформлена цивільна відповідальність відповідача чи ні. Від зустрічей відповідач ухиляється, та раніше наданий ним номер мобільного телефону на наступний же день був поза зоною досяжності і ніколи потім вже включено не було. Тобто зв'язатися з ним та вирішити ці питання мирно в досудовому порядку не має можливості. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду для захисту свого порушеного права, щоб суд примусив Відповідача відшкодувати мені усі завдані збитки, які підтверджуються документально. Оскільки до дня подачі позову позивач не змогла зібрати грошові кошти на відновлення авто, то була змушена продати авто в такому ушкодженому стані, то відповідач має відшкодувати завдані збитки у повному розмірі. Протиправні дії Відповідача спричинили мені не тільки матеріальну, але і моральну шкоду. З вини відповідача в наслідок ДТП позивач знаходилась у шоковому стані, страждала на сильний головний біль, запаморочення. Як наслідок були порушені нормальні життєві зв'язки позивача із-за неможливості продовжувати нормальний активний спосіб життя впродовж тривалого часу та неможливість користуватися автомобілем, який був пошкоджений в наслідок ДТП з вини відповідача. Також крім фізичних страждань позивач зазнавала і моральних переживань у зв'язку з порушенням здоров'я, оскільки головний біль тривалий період не проходив, позивач не знала, як довго буде тривати розлад мого здоров'я та які наслідки в майбутньому спричинять отриманий стрес. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але, як зазначає позивача, він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести мені та моїй родині, та витрати, пов'язані з відновленням мого психічного стану, відпочинком від усього що сталося з позивачем та членами її родини. Отже, враховуючи довготривалість та інтенсивність моральних страждань завдана і моральна шкода неправомірними діями відповідача оцінюється [PERSON] в розмірі 20 000 (двадцяти тисяч) гривень. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 98 000,00 грн. матеріальних збитків спричинених пошкодженням автомобілю внаслідок ДТП (за звітом); стягнути з відповідача [PERSON] на мою користь 20000, 00 грн. моральної шкоди; стягнути з відповідача [PERSON] витрати по оплаті складання Звіту № 362 від 21.06.2012р. з визначення вартості матеріального збитку, завдану власнику транспортного засобу - 350,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи неодноразово та у спосіб передбачений ЦПК України повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 14 квітня 2012 року о 10 год. 20 хв. на перехресті вул. С. Петлюри та бульв. Т. Шевченка у Шевченківському районі м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ» під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Як свідчать матеріали справи, 18 травня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено постанову по адміністративній справі, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до відповідальності та накладенням на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу, у відповідності до ст. 124 КУпАП. Як вбачається зі звіту № 362 від 21.06.2012 р. з визначення вартості матеріального збитку власникові транспортного засобу в наслідок ДТП складеного ТОВ«НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТНО-АСАСТУЮЧА КОМПАНІЯ», останній становить 98 000,00 грн. Вартість послуг по проведенню дослідження - 350,00 грн. Представник позивача зазначає, що за наявними відомостями цивільно-правова відповідальність [PERSON] на день ДТП була застрахована ПрАТ «Міська Страхова Компанія», але остання не відшкодувала збитки за відповідною заявою. Відповідності до роз'яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦКшкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Крім того в п. 11 Постанови № 4 встановлено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 13Постанови роз'яснив, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. За приписач.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим майновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи наявність неправомірних дій з боку відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та отриманням пошкоджень автомобілем [NUMBER], вимога позивача в частині стягнення з відповідача спричинену матеріальну шкоду, підлягає задоволенню. Визначаючи розмір матеріальних збитків, що підлягає стягненню з відповідача, суд бере до уваги Звіт № 362 від 21.06.2012 р. та докази, що свідчать про здійснення оплати фахівця щодо його складення. з відповідача суми у розмірі 42 000,00 грн. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу з боку відповідача. Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, витрачений час на збирання необхідних доказів, що призвело до негативних наслідків щодо самопочуття останнього, його душевної рівноваги та морального стану, а тому оцінює моральну шкоду в 5000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial