Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить стягнути з неї на свою користь суму боргу за договорами позики від 17 жовтня 2013 року в загальному розмірі 18900 гривень та судовий збір в розмірі 243,60 гривень. При цьому посилається на те, що 17.10.2013 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, згідно якого він передав відповідачці 13900 гривень, про що було відповідачкою надано розписку із зазначенням терміну повернення коштів 01.07.2014 р. Через декілька годин того ж дня відповідачка знову звернулася до нього з проханням надати їй ще грошові кошти в розмірі 5000 гривень на що він погодився та відповідачкою було надано розписку із зазначенням терміну повернення всіх коштів 01.07.2014 р. Після 01.07.2014 р. він звертався до відповідачки з проханням повернути взяті у борг кошти, але відповідачка відмовляється повертати грошові кошти. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2013 р. [PERSON] за договорами позики отримала від [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 18900 гривень, про що видала відповідні розписки на суму 13900 гривень та на 5000 гривень, в яких зобов'язалася повернути вказані суми до 01.07.2014 р. Як вбачається з позовної заяви відповідачка борг не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобов'язальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже відповідно до ст. 612 ЦК України відповідачка, що прострочила свої зобов'язання повинна повернути позивачу суму боргу в загальному розмірі 18900 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved