Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Олександрійської міської ради про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 07 лютого 2016 року, строком в два місяця. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.02.2016 року померла її мати [PERSON], яка постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS], після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, за життя мати залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу від 03.04.205 року за №247, яким все майно заповіла дочкам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. 11.08.2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері, проте, листом №256/02-31 від 11.08.2017 нотаріус повідомила,що спадкоємець, який бажав прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки у визначений законом строк позивач не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у відповідності до ст. 1272 ЦК України, то вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті матері. Позивач до смерті матері та після матері користувалась спадковим майном, зокрема, проживала в квартирі, разом з матірю, доглядала за нею, так як мати хворіла, допомагали матері ліками та харчами, у встановлений законом строк заяву не подала, оскільки вважала себе фактичним власником майна та не була обізнана щодо строків та умов прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відмовилася від клопотання про виклик свідків. Відповідач представника в судове засідання не направила, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до такого висновку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №219482 [PERSON] померла 07 лютого 2016 року. Факт того, що позивач є дочкою померлої [PERSON] та відповідно до ст.ст. 1262, 1266 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії І-КЖ № 281822 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00019613182 від 20.02.2018 року. [PERSON] за життя залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] 03.04.2015 року за №247, яким все своє майно як рухоме так і не рухоме, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, що вона за законом буде мати право вона заповіла дочкам [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожній. Згідно з довідки від 10.08.2017 року, виданої КП «Житлогосп» вбачається, що [PERSON], яка померла 07.02.2016 року до своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], на момент її смерті за вказаною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. Постановою приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] від 11.08.2017 року №256/02-31 позивачу було відмовлено у відкритті спадщини після спливу встановленого законодавством строку з підстав пропуску строку прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст. 1269 ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з довідки-виклику №134 від 20.03.2016 року позивач викликалася до Харківського національного університету радіоелектроніки на 20 днів строком з 11.04.2016 по 30.04.2016 року на період настановних занять, виконання лабораторних робіт, складання сесії, з Акту №29 про нещасний випадок невиробничого характеру вбачається, що позивач 01 лютого 2016 року в м. Олександрія, по пр. Леніна, 2 допустила падіння на рівній поверхні внаслідок підсковзування через особисту необережність та незадовільний стан тротуару, в звязку з чим позивач відповідно до листка непрацездатності перебувала на лікарняному з 02.02.2016 по 19.03.2016 року, крім того дочка позивача в період з 12.04.2016 року по 18.04.2016 року перебувала в пологовому будинку. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з приписів Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку подання нею заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач в цей період була студентом заочної форми навчання Харківського національного університету радіоелектроніки, крім того отримала травму ноги та тривалий час перебувала на лікарняному, що в сукупності свідчить про обєктивні причини поважності пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 07 лютого 2016 року підлягають задоволенню.

Outcome: approved