Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Знам’янської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої входить земельний пай. Зазначив, що є спадкоємцем першої черги. Вказав, що оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) втрачено при укладанні договору оренди. Згідно довідки виконавчого комітету Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області видно що земельна ділянка (пай) №1423, площею 3,14 га, яка була наділена при розпаюванні КСП ім.Леніна згідно рішення сесії Суботцівської сільської ради №156 від 25.01.2001 року належить [PERSON]. Земельна ділянка розташована на території Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. З заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори не звернувся, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті матері фактичними діями. Просить визнати за ним право на отримання у власність земельної частки (паю) згідно з Сертифікатом Серії КР №0240709 виданим Знам’янською районною державною адміністрацією 20.02.1998 року на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна с. Суботці розміром 3,88 га. без визначення меж цієї частини в натурі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд справу розглядати за своєї відсутності. Представник позивача Знам’янської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] року і його матір'ю, згідно свідоцтва про народження, записано [PERSON]. На ім'я померлої матері - [PERSON], 20.02.1998 року видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії КР №0240709 яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна, розміром 3,88 га. Оригінал сертифікату втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті «Сільське життя» №94-95 від 30.11.2013 року. Довідка Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області №520 від 09.04.2013 року свідчить про те, що [PERSON] заповіту після своєї смерті на залишила. Згідно з інформацією Знам’янської районної державної нотаріальної контори щодо спадкової справи заведеної після померлої [PERSON], 29.10.1999 року з заявами про відмову від прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON]. 28.02.2004 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] як її піклувальник. В зв'язку з чим на ім'я останньої було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Станом на 17.01.2013 року інші свідоцтва не видавались. Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікат, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовуються відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.). Відповідно до ст.548 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач вчасно не звернувся до державної нотаріальної контори вважаючи що прийняв спадщину фактично, вступивши в управління, користування та володіння спадковим майном після смерті матері, і до нього правомірно перейшли права та обов'язки спадкодавця. В судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як в судовому порядку, і воно не суперечить ст.328 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає, віднести на рахунок позивача, за його власним клопотанням. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.126, п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України, ст.548, ст.549 ЦК Української РСР (1963 р.), ст.16 ЦК України,

Outcome: approved