Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дубинівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки [NUMBER] площею 2,829 га., розташованої на території Дубинівської сільської ради, Савранського району Одеської області. 12 березня 2004 року спадкодавцем складено заповіт на ім'я позивача посвідчений [PERSON] секретарем Дубинівської сільської ради, Савранського району Одеської області за реєстровим № 74, однак у зв'язку з його втратою [PERSON] секретарем виконкому Дубинівської сільської ради, Савранського району, Одеської області 21 травня 2014 року за реєстровим № 11 виданого його дублікат. В установлений законом строк та порядок, позивач звернулася до Савранської районної державної нотаріальної контори, Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на підставі якої відкрито спадкову справу №129/2014. В липні 2014 року при зверненні до Савранської районної державної нотаріальної контори, Одеської області за консультацією, щодо оформлення вищевказаного спадкового майна, позивачу було роз'яснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, необхідно надати оригінал правовстановлюючого документа, та у разі відсутності даного документа необхідно звернутися до суду за визнанням права власності на майно в порядку спадкування. Позивач в савранській районній газеті «Сільські новини» розмістила оголошення з проханням повернути втрачений державний [NUMBER] виданий Савранською райдержадміністрацією, Одеської області 22 червня 2001 року на ім'я [PERSON], проте це результатів не дало. Враховуючи те, що документ, який посвідчує право померлого на земельну ділянку, втрачений, та не має можливості отримати його дублікат, неможливо оформити спадщину в нотаріальному порядку. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності (а. с. 22). Представник відповідача Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області - голова сільської ради Суржинська Н.А., позов визнала в повному обсязі, заперечень не має, справу просив розглянути за її відсутності (а. с. 20). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено. 26 грудня 2013 року в с. Дубинове Савранського району померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а. с. 4). Згідно ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Таким чином, [INFO] була відкрита спадщина [PERSON] До складу спадщини увійшла земельна ділянка [NUMBER] площею 2,829 га., розташованої на території Дубинівської сільської ради, Савранського району Одеської області, право на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 22.06.2001 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Дубинівської сільської Ради народних депутатів Савранського району Одеської області № 84 від 09.02.2001р. ( а.с. 9). Зазначений Державний акт спадкодавцем був втрачений, що підтверджується оголошенням в ЗМІ (а. с. 13). При житті [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вбачається, що вказана земельна ділянка, що їй буде належати на день смерті і на що вона згідно із законом буде мати право, заповідає [PERSON] (а. с. 8). В установлений законом строк позивач звернулась до Савранської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця на підставі якої відкрито спадкову справу №129/2014 (а.с. 14). Крім того, позивачу роз'яснено що для оформлення спадкового майна, їй необхідно надати оригінал правовстановлюючого документа, та у разі відсутності даного документа звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України у редакції, що діяла на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Пунктом «б» ч. 2 названої статті передбачено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Частиною 6 ст. 126 ЗК України встановлено, що при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки; на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. В силу Закону України 16.06.2011р. № 3521-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури посвідчення права власності на землю» положення цього Закону щодо посвідчення права власності на земельні ділянки документами, зазначеними у ч. 2 ст. 126 ЗК України, поширюються також на випадки, коли зазначені документи були укладені (видані) до набрання чинності цим Законом, але державні акти на право власності на земельні ділянки видані не були. В такому випадку нотаріус, який посвідчив (видав) відповідний документ, звертається з письмовим запитом до органу, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, про підтвердження того, що державний акт на право власності на землю (земельну ділянку) не виданий новому власнику земельної ділянки. Після надходження до нотаріуса письмового підтвердження такого факту державний акт на право власності на земельну ділянку вилучається нотаріусом із його справ та після здійснення відмітки про перехід права власності на неї долучається до відповідного документа, зазначеного у ч. 2 ст. 126 ЗК України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). З огляду на наведене, та враховуючи, що позивач в установлений законом строк прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а також приймаючи до уваги, що оригінал Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 031383 спадкодавиця втратила ще при житті, а новий не виготовила у зв'язку із смертю, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на зазначену спадкову земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved