Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договорами позики, в обґрунтування заявлених вимог, вказав, що 21 травня 2011 року він на прохання відповідача позичив йому грошову суму у розмірі 290000 грн., який зобов'язався повернути вказану суму грошей до 02.04.2012 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач написав власноруч розписку. 01 червня 2011 року він на прохання відповідача позичив йому грошову суму у розмірі 210000 грн., який зобов'язався повернути вказану суму грошей до 02.04.2012 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач написав власноруч розписку. В березні 2014 року він звернувся до [PERSON] з вимогою щоб відповідач повернув гроші які він взяв у борг. Однак до теперішнього часу [PERSON] взяті в борг гроші не повернув. На неодноразові звернення починаючи з 01.03.2014 року з пропозицією добровільно повернути гроші, які він отримав у борг 21.05.2011 року та 01.06.2011 року, відповідач до теперішнього часу відповідає відмовою. Тому на підставі вищевикладеного позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики від 21.05.2011 року у розмірі 290000 грн. та борг за договором позики від 01.06.2011 року у розмірі 210000 грн., а також судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За допомогою факсимільного звязку надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти:…3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно ст.1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі…». Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України «на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника…, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми…» Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає виплаті в гривні, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до розписки від 21.05.2011 року відповідач, [PERSON] позичив у позивача, грошові кошти в сумі 290000,00 гривень. Відповідач зобовязалася повернути грошові кошти позивачу до 02.04.2012 року. Відповідно до розписки від 01.06.2011 року відповідач, [PERSON] позичив у позивача, грошові кошти в сумі 210000,00 гривень. Відповідач зобовязалася повернути грошові кошти позивачу до 02.04.2012 року. Як стверджує позивач в позовній заяві, відповідачем борг повернено не було, про що також свідчить наявність у позивача оригіналів боргових розписок та не заперечується в своїй заяві про визнання позову відповідачем. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню сплачений ним судовий збір загалом у розмірі 3654,00 грн. (квитанція № 375 від 14.05.2014 року та квитанція № 420 від 19.12.2013 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved