Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] в неї залишалося двоє синів, які також повмирали у [INFO] та [INFO]. Позивач прийняв спадщину за померлою оскільки на момент смерті проживав у вказаному будинку разом з нею. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок позивач звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у оформленні такої через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, у зв'язку з чим право власності на нього не було зареєстроване, тому позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. У судове засідання представник відповідача також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла дружина [PERSON] - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області 25 червня 2010 року та копією повторного свідоцтва про шлюб виданого Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 16 лютого 2018 року. Також встановлено, що згідно довідки Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області № 268 від 23 лютого 2018 року, за даними погосподарської книги головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] була [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно довідки №594 від 29 червня 2010 року, виданої Лютянською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області на підставі даних погосподарської книги, [PERSON], проживали разом і вели спільне господарство з [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1258 цього Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Чурей А.В. № 10/01-16 від 28 лютого 2018 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності за [PERSON] на житловий будинок. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та може прийняти спадщину за спадкодавцем [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди у оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved