Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . З 14.06.2018 року дитина перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. 12.06.2018 року до Служби надійшла інформація від ПАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок» щодо ситуації, яка виникла в родині співробітника установи [PERSON] (бабусі малолітньої [PERSON] ), яка проживає за адресою: [ADDRESS] . З метою з`ясування обставин викладених у вказаному зверненні, [PERSON] була запрошена до Служби. Під час бесіди стало відомо, що на її вихованні та утриманні перебуває малолітня онука [PERSON] . Місцеперебування батька дитини [PERSON] невідомо. Що стосується матері дитини [PERSON] , зі слів [PERSON] вона є наркозалежною. Крім того, [PERSON] звернулась до служби з відповідною заявою про влаштування онуки до дитячого реабілітаційного центру. [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, вживає алкогольні напої та веде антисоціальний спосіб життя. Фактично, відповідачі припинили виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню малолітньої дитини [PERSON] . Крім того, відповідачі не виконують свої батьківські обов`язки по утриманню доньки [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідачі повинні бути позбавлені батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та з них підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої доньки до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасник судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п. 1 ч. 3 цієї ж статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідачів, за наявними в матеріалах справи доказами. Представник Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Врахувавши заяву представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на що слід зазначити наступне. Встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з 14.06.2018 року перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. 12.06.2018 року до Служби надійшла інформація з ПАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» ПрАТ «Діпрозв`язок щодо ситуації, яка виникла в родині співробітника установи [PERSON] (бабусі малолітньої [PERSON] ), яка проживає за адресою: [ADDRESS] . З метою з`ясування обставин, викладених у вищевказаному листі, [PERSON] була запрошена до Служби. Під час бесіди з [PERSON] стало відомо, що на її вихованні та утриманні знаходиться малолітня онука [PERSON] . Місцеперебування батька дитини [PERSON] невідоме, що стосується матері дитини [PERSON] , зі слів, вона є наркозалежною. Крім того, [PERSON] звернулась до Служби з відповідною заявою про влаштування онуки до дитячого реабілітаційного центру. Відповідно до інформації Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві від 02.07.2018 року відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, вживає алкогольні напої та веде антисоціальний спосіб життя. Відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол за ч. 173-2 ч. 1 КУпАП. В помешканні відповідача [PERSON] антисанітарні умови, що унеможливлюють проживання дитини у квартирі. На відповідача [PERSON] до поліції неодноразово надходили скарги від мешканців будинку та її близьких з приводу порушень громадського порядку та вчинення насильства в сім`ї відносно [PERSON] . Згідно інформації управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 04.07.2018 року №260-3836/33 на обліку в управлінні перебувала відповідач [PERSON] , як отримувач допомоги на дитину з інвалідністю [PERSON] , допомога була призначена на період з 12.01.2016 року по 26.10.2020 року. На підставі акту органу внутрішніх з справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку 14.06.2018 року малолітню [PERSON] було вилучено з родини та поміщено до дитячої клінічної лікарні №3 Солом`янського району м. Києва, а 22.06.2018 року було влаштовано до Центру соціально реабілітації «Ковчег», де малолітня перебуває і по цей час. Після влаштування малолітньої [PERSON] до дитячого закладу, відповідач [PERSON] до Служби з`явилась лише 03.09.2018 року, написавши заяву на отримання дозволу на побачення з донькою, проте з відповідним дозволом до Служби так і не прийшла та долею своєї доньки довгий час не цікавилась. Батько дитини жодного разу до Служби не приходив, життям дитини не цікавився, місцезнаходження його невідоме. Малолітня [PERSON] ніде не зареєстрована, про що було неодноразово наголошено [PERSON] . Під час неодноразових профілактичних рейдів «Діти вулиці» співробітниками Служби, залученим спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), фахівцями із соціальної роботи Солом`янського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та інспекторами сектору ювенальної превенції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві було відвідано квартиру за адресою: [ADDRESS] , проте жодного разу до помешкання потрапити не вдалося так, як дверей квартири ніхто не відчинив. На неодноразові запрошення [PERSON] до Служби, які були залишені в дверях, вона не реагувала. 08.01.2019 року до Служби з`явилась матір малолітньої [PERSON] та висловила намір побачитись з донькою, написавши відповідну заяву. Також, відповідач зобов`язалась зареєструвати доньку Єву за місцем своєї реєстрації. Вся профілактична робота, яка проводилася спеціалістами Служби з [PERSON] позитивного результату не дали, відповідач не виконала взяте на себе зобов`язання щодо реєстрації доньки. Згідно висновку Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.02.2019 року за №108-2394 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки, у зв`язку з чим Орган вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, відповідачі не піклуються про свою малолітню доньку, не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться її станом здоров`я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням сина, повністю усунулись та ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не виявляють до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки [PERSON] , [INFO] , а тому вони повинні бути позбавлені батьківських прав відносно неї. Що стосується вимог про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, то слід зазначити наступне. Як встановлено вище, відповідачі добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї доньки не надають. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 вказаної статті при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи те, що відповідачі зобов`язані утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. При цьому, суд враховує, що відповідачі фізично здорові, працездатні, можуть працювати та сплачувати аліменти на її утримання. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з кожного з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 грн.

Outcome: approved