Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього суму заборгованості, що виникла за договором оренди транспортного засобу з правом викупу від 19.03.2015 за 16 місяців у розмірі 48000грн.; зобовязати відповідача повернути позивачу автомобіль «ГАЗ-52», 1989т року випуску, д/н [NUMBER], стягнути судові витрати. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що на підставі договору оренди транспортного засобу з правом викупу від 19.03.2015, [PERSON] отримав від [PERSON] за актом-приймання ТЗ від 19.03.2015 автомобіль [NUMBER] та зобовязався щомісячно сплачувати орендну плату у розмірі 3000грн. Між тим, відповідач систематично не сплачував орендну плату, позивач посудомив про розірвання договору в односторонньому порядку з вимогою сплатити заборгованість з поверненням ТЗ, однак такі вимоги з боку відповідача проігноровані. Представник позивача в судовому засіданні підтримав викладені вище обставини та вимоги позову, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у відсутності відповідача. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що згідно договору оренди транспортного засобу з правом викупу від 19.03.2015, [PERSON] отримав від [PERSON] за актом-приймання ТЗ від 19.03.2015 автомобіль [NUMBER] та зобовязався щомісячно сплачувати орендну плату у розмірі 3000грн. Такі обставини підтверджено копіями договору оренди від 19.03.2015, актом прийому-передачі ТЗ від 19.03.2015 (а.с. 4-6). Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди)наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк договором. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (п. 1 ст. 762 ЦК України). Встановлено,що відповідач, будучі ознайомленим з умовами договору оренди, власноручно підписав договір, однак взяті на себе зобовязання не виконав. 12.08.2016 та 25.08.2016 позивачем направлено письмові повідомлення про розірвання договору оренди ТЗ від 19.03.2015 з вимогою про сплату заборгованості та повернення орендованого майна, однак до сьогоднішнього часу з боку відповідача жодної вимоги не виконано (а.с.8,9). Пунктом 6.1 договору оренди визначено, що строк дії договору два роки. Пунктом 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Спірний транспортний засіб зареєстрований за позивачем, що вбачається із свідоцтва про реєстрацію (а.с.7). Отже, вбачається, що до сьогоднішнього часу з боку орендаря заборгованість не погашено, транспортний засобі, що є предметом договору оренди на вимогу позивача не повернуто, з боку відповідача не надано доказів в спростування доводів позову, тому такі вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved