Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.02.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним і позивачем договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 04.04.2016 року має заборгованість 27010,37 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 13892,48 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10555,49 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 800 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксованої частини) в сумі 500 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1262,40 грн. В звязку з порушенням відповідачем умов договору, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що 07.02.2011 року між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 04.04.2016 року має заборгованість в розмірі 27010,37 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 13892,48 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10555,49 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 800 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксованої частини) в сумі 500 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1262,40 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязком для виконання. Положенням ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. А тому суд з урахуванням наведеного вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 27010,37 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 13892,48 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10555,49 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 800 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксованої частини) в сумі 500 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1262,40 грн., а також судовий збір в сумі 1378 грн. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved