Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в розмірі 34405,84 грн., який в подальшому був змінений, а саме зменшено розмір позовних вимог до 32397,31 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 08.08.2018 року суд ухвалив стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь позивача 28921 грн. невиплаченої заробітної плати, які присуджені йому без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, яке набрало законної сили. 17 вересня 2018 року представник позивача [PERSON] , зверталася до відповідача із заявою про виконання судового рішення № 17/09/18, в якій просила перерахувати позивачу присуджені кошти. 22 жовтня 2018 року відповідачем було сплачено позивачу 28921 грн. недонарахованої заробітної плати. Як встановлено рішенням від 08.08.2018 року відповідач недорахував та своєчасно не виплатив заробітну плату позивачу в розмірі 28921,00 грн. Згідно розрахунку суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати станом на 01.10.2018 року становить 32397,31 грн., яка не виплачена в добровільному порядку на час звернення до суду, тому просить стягнути таку в судовому порядку. Ухвалою від 14.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача Прімєрова Н.Г. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача Негрі [PERSON] .Ю. в судовому засіданні заперечила проти прозову, просила у позові відмовити. Дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 08.08.2018 року суд ухвалив стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь позивача 28921 грн. невиплаченої заробітної плати, які присуджені йому без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, яке набрало законної сили. 22 жовтня 2018 року відповідачем було сплачено позивачу 28921 грн. недонарахованої заробітної плати. Як встановлено рішенням від 08.08.2018 року відповідач недорахував та своєчасно не виплатив заробітну плату позивачу в розмірі 28921,00 грн. Згідно розрахунку суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати станом на 01.10.2018 року становить 32397,31 грн. Відповідно до ч.1\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом також встановлено, що компенсація за порушення строків виплати заробітної плати позивачу не нараховувалась та не здійснювалась. ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно із п.4. Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим\~Постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2001 року № 159\~Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. На заперечення позовних вимог в частині стягнення компенсації відповідач посилається на положення статті 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, якими обґрунтовує, що виплата компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати здійснюється у випадку попереднього їх нарахування, у разі якщо вони не мають разового характеру. Судом встановлено, що таке відтворення зазначених норм законодавства не відповідає змісту самих норм, передбачених у відповідних нормативно-правових актах. Так, згідно Рішенням Конституційного\~суду України\~від 15.10.2013року\~№9-рп/2013 надано офіційне тлумачення положень ч. 2 ст. 233 КЗпП України, ст.1,2 Закону України «Про оплату праці», які доцільно розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Як вбачається з представленого відповідачем розрахунку, компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати становить 32397,31 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вищевказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Із змісту ст.137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно витягу з договору про надання правової допомоги від 20.12.2018 року, квитанції до прибуткового касового ордера №31 про сплату коштів від 29.12.2018 року, долучених до матеріалів справи, позивач [PERSON] уклав з адвокатом Прімєровою Н.Г. договір про надання правової допомоги та здійснив оплату такої у розмірі 2500 грн. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, що становлять 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, такий у розмірі 768, 40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved