Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Рідне коло» про стягнення коштів за депозитним договором. Посилався на те, що 29.11.2013 року між ним та Кредитною спілкою «Рідне коло» було укладено договір №1635 про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до умов договору, він розмістив депозит у спілці на суму 40000 грн. 00 коп. на строк до 29.12.2014 року. Відсоткова ставка за договором була встановлена у розмірі 24% річних. Проте кредитною спілкою умови договору виконані не були, депозитний внесок за договором йому повернуто не було, відсотки за користування депозитними коштами не сплачено. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення вкладу, однак кошти йому повернуто не було. Згідно проведеного розрахунку сума відсотків за депозитом за період з 29.11.2013 року по 29.11.2017 року становить 3840 гривень. Вважає, що відповідач порушив умови договору, а тому просив стягнути з кредитної спілки «Рідне коло» на його користь суму боргу у розмірі 43840 грн. 00 коп., в тому числі: основна заборгованість - 40000 грн. 00 коп., відсотки - 3840 грн. 00 коп. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Пояснив суду, що дійсно вніс на депозитний рахунок спілки кошти у розмірі 40000 грн. 94 коп. Внесені кошти, а також відсотки за договором йому сплачено не було. Не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем розташування в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом було встановлено наступні фактичні обставини та спірні правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 29.11.2013 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Рідне коло» було укладено договір №1635 про залучення внеску (вкладу)члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки (а.с.5). Відповідно до умов вказаного договору член кредитної спілки вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі 40000 гривень на строк, початком якого є 29.11.2013 року, а закінченням 29.12.2014 року. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 24 % річних. Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та повного виконання сторонами власних обов'язків згідно договору (а.с. 5). Даючи оцінку аргументам позивача щодо перебування у правових відносинах із кредитною спілкою «Рідне коло», які виникли із депозитного договору, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 Кодексу). Організаційні, правові та економічні засади створення й діяльності кредитних спілок визначаються Законом України «Про кредитні спілки» та статутом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків кредитної спілки. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Пунктом 3 частини першої статті 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту в процесі господарської діяльності вправі залучати на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. За змістом ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Як було встановлено судом, на підтвердження факту укладення депозитного договору та внесення коштів у матеріалах справи наявна копія квитанції до прибуткового касового ордера від 29.11.2013 року, з якої вбачається, що 29.11.2013 року від [PERSON] було прийнято на підставі договору №1635 кошти у розмірі 40000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі та вніс у касу спілки кошти у розмірі 40000 грн. 00 коп., проте спілка взяті на себе за договором належним чином не виконала, депозитний внесок не повернула та не сплатила відсотки за договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . За таких обставин суд, з урахуванням принципу диспозитивності, на підставі встановлених обставин справи, приходить до висновку про доведеність позивачем заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved