Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «СТРОЙДОМ ГРУПП» про стягнення пені по договору постачання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона з відповідачем 08.11.14р. уклали договір поставки продукції 3-ої особи ТОВ «Термастіл». Відповідно специфікації 2 додатку №1 до договору, відповідач повинен був 17.11.2014 року поставити сайдінг «Блок Хаус» ольха, (фасадні панелі) загальною площею 91,9 кв. м., вартістю 13 049,80 грн., розміри, і кількість яких узгоджено між сторонами, але під час транспортування товару від третої особи до відповідача внаслідок ДТП фасадні панелі були пошкоджені і не передані позивачу своєчасно. Своє зобовязання відповідач частково виконав 20.11.2014 p., поставивши фасадні панелі неналежної якості, у кількості меншій ніж передбачено договором, про що зроблено відмітки в замовленні від 10.11.2014 року, а саме: 6 рядок - однієї із восьми; 9 рядок - двох із вісімнадцяти, 11 рядок однієї із пяти; 12 рядок - однієї із семи; 15 рядок - трьох із пяти; 17 рядок - трьох із трьох. Загальна вартість непоставлених фасадних панелей склала 905,25 грн. Поставка фасадних панелей вартістю 905,25 також неналежної якості, зроблена тільки 18.12.2014 р. Наведені юридичні факти і відповідні їм правовідносини встановлено рішенням суду від 29.10.2015 р. Умови договору встановлено відповідачем у стандартній формі, договір укладено за ст.634 ЦК України, шляхом приєднання позивача до запропонованих відповідачем умов. За прострочення виконання зобовязань сторонами, на підставі ст.551 ЦК України відповідач встановив у п.п.7.2-7.5 договору відповідальність, а саме: прострочення передачі відповідачем товару позивачу у розмірі 20% вартості фасадних панелей за кожний день прострочення, позивач приєднався до цих умов і, відповідно, сторони врегулювали умовами договору відповідальність за порушення зобовязань по договору відповідно до ч.З ст.6 ЦК України і тому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в період з 20.11.2014 року по 17.12.2014 року у розмірі 5069,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і дав пояснення про обставини викладені вище, а також зазначив, що факт не до поставки товару, крім замовлення від 10.11.2014 року де є відмітка стосовного того яких панелей не вистачає, підтверджується іншими документами, зокрема накладної №тдРн 002446 від 18.12.2014 року, де зазначена кількість фасадних панелей, які буди поставлені позивачу їх кількість співпадає з відмітками у замовленні від 10.11.2014 року, а також єлектроною перепискою між відповідачем та третьою особою стосовного невистачаючих панелей. Представник відповідача позовни вимоги не визнав та пояснив, що 08.11.2014 року між ТОВ «СТРОЙДОМ ГРУПП» та [PERSON] було укладено Договір купівлі - продажу №08/11-СДГ, відповідно до його умов постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених у договорі, передати у власність покупцеві за специфікацією партіями, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти та своєчасно оплатити цей товар в передбачений в договорі строк, а саме: 17.11.14р., але із - за ДТП, весь товар був поставлений 20.11.2014 року. У позовній заяві позивач посилається на ч. 3 ст. 549 ЦК України та на пункт 7.5. договору купівлі - продажу №08/11-СДГ від 08.11.2012 року, але вважають, що ч. 3 ст. 549 ЦК України не підлягає застосуванню при врегулюванні даних правовідносин.Згідно пункту 7.5 Договору сторони погодили, що за прострочку передачі 100% сплаченого товару покупцеві постачальник сплачує пеню у розмірі 20% від вартості не відвантаженого товару за кожен день прострочки, якщо підстави застосування вказаного пункту далі за Договором сторонами не узгоджено.Виходячи з поняття, яке наведено в ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня нараховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання. Оскільки встановлений договором вид забезпечення зобовязання у вигляді пені не відповідає змісту цього поняття та її правовій природі як грошові суми, що обчислюються у відсотках від суми грошового зобовязання, а отже обґрунтованим буде висновок про те, що дана умова не відповідає вимогам закону, оскільки жодні грошові зобовязання у ТОВ «СТРОЙДОМ ГРУПП» перед [PERSON] згідно вказаного договору не виникали. У звязку з вищевикладеним, вважають, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ «СТРОЙДОМ ГРУПП» пені на суму у розмірі 5069, 40 є незаконними. Відповідно до накладної №66/14 20.11.2014 року [PERSON] було поставлено весь товар на загальну суму 13049,80 грн. Вказаний обсяг товару відповідає замовленому і був прийнятий [PERSON] 20.11.2014 року, про що свідчить її підпис на вказаній накладній.З незрозумілих підстав позивач у позовній заяві посилається на видаткову накладну №тдРп-0002446 від 18 грудня 2014 року, згідно якої визначний перелік товару поставлявся ТОВ «Торговий дім «Термастіл» ТОВ «Стройдом Групп». Ця накладна не підтверджує позовних вимог, а лише підтверджує наявність договірних відносин між відповідачем та третьою особою. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст.60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріали справи містять дані про те, що 08 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТРОЙДОМ ГРУПП» і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №08/11-СДГ, відповідно до його умов постачальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених у договорі, передати у власність покупцеві за специфікацією партіями, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та своєчасно оплатити цей товар. Згідно з п.1 специфікації № 2 додатку № 1 до договору поставки № 08/11-СДГ від 08.11.2014 року строк поставки 1-ї партії товару було встановлено 17.11.2014 р. Вартість товару(фасадних панелей сайдінг «Блок Хаус» ольха, загальною площею 91,9 кв.м.) 13 049,80грн., розміри і кількість яких узгоджено між позивачем і відповідачем. Позивач стверджує, що товар, поставлений 20.11.2014 року був поставлений в меншої кількості, чим передбачено договором і це підтверджується замовленням № тд ПО -0033898 від 10 листопада 2014 року, де є відмітки стосовно того, що на 20.11.2014 року у партії поставлених фасадних панелей були відсутня наступна кількість фасадних панель «Блок Хаус», а саме: 6 рядок - однієї із восьми; 9 рядок - двох із вісімнадцяти, 11 рядок одній із пяти; 12 рядок - однієї із семи; 15 рядок - трьох із пяти; 17 рядок - трьох із трьох. Такая же кількість фасадних панель та їх розміри вказані в видаткової накладної №тдРн 002446 від 18.12.2014 року щодо поставки ТОВ «Термастіл» ТОВ «СТРОЙДОМ ГРУПП» вказаних панелей, які були доставлені [PERSON], про що не заперечувалось в судовому засідання директором ТОВ «СТРОЙДОМ ГРУПП» [PERSON] Цей факт вона поясняла тим, що у звязку з тим, що виникла конфліктна ситуація тому [PERSON] пішли на зустріч та додаткове поставили вказані панелі. Електрона переписка між ТОВ «СТРОЙДОМ ГРУПП» та ТОВ «Термастіл» також підтверджує факт недопоставки товару і з боку ТОВ «Стройдом групп» заводу було надана інформація щодо кількості товару якої не вистачає, яка співпадала з кількістю товару відображеної в замовленні № тд ПО -0033898 від 10 листопада 2014 року в це підтверджується копіями скриншотів єлектроних листів. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що 20.11.2014 року не був поставлений весь товар, вказаний в договорі поставки, а той що поставлений, не був належної якості, так як сверх її панелей знаходився товар інших заказників, тим самим були пошкоджені її панелі. На рахунку фактурі вона ставила підпис, так як водій поспішав і прохав швидко її підписати, але на замовленні від 10.11.2014, зазначено кілька панелей 20.11.2014 року не було поставлено і ці відмітки зробила директор ТОВ «Стройдом груп». Товар був допоставлений вже в грудні 2014 року після її звернень до відповідача і також неналежної якості і тому досить не весь будинок обшитий фасадними панелями, про що свідчать фото. Допитана в якості свідка директор ТОВ «Стройдом груп» [PERSON] пояснила, що поставку фасадних панелей відповідно до договору, [PERSON] було зроблено в повному обсязі 20.11.2014 року, про що свідчить накладна, де її підпис. Десь 15.12.2014 року подзвонила [PERSON] та стала кричати, що їй недопоставили частину панелей, коли приїзджав їх працівник, то він цього не побачив, але ніяких документів не складали. Вона подзвонила на завод та попросила вирішити виниклу проблему, так як виникла конфліктна ситуація з замовником, треба підняти документи, їй казали, що можна піти на зустріч та надіслати [PERSON] недостачаючих панелей, тому в електроному вигляді були надані дані тих панелей, яких не вистачає зі слів [PERSON] і в грудні 2014 року вони були поставлені і позивач за них нічого не сплачувала. Позивачу пішли назустріч і фактично двічі поставили товар. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження порушення. У відповідності до п.7.5 договору від 8 листопада 2014 року, за прострочення передачі 100% сплаченого товару покупцеві, постачальник сплачує пеню у розмірі 20% від вартості не відвантаженого товару за кожен день прострочення. У звязку з тим, що оставшаяся кількость товару на загальну вартість 905,25 грн. була поставлена 18.12.2014 року, тому пеня за період з 20.11.2014 року по 17.12.2014 року розрахована позивачем вірно і буде складати 5069,40 грн. Позивач від сплати судового збору звільнена і тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовій збір в розмірі 551,20 грн. треба стягнути з відповідача на користь держави

Outcome: approved