Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що закрите акціонерне товариство «Новомиколаївсьловака станція технічного обслуговування» є власником 47/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], власниками інших 53 частин комплексу є відповідачі. Інформація щодо власників частин комплексу підтверджується договорами купівлі-продажу, які за необхідністю будуть надані в судовому засіданні. Як зазначено в позові, між сторонами виникають спори про порядок користування і володіння частками, угоди про спосіб виділення частки кожній із сторін не досягнуто. За твердженням позивача, один з співвласників ([PERSON].) помер, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася його дружина [PERSON], але свої спадкові права вона ще не оформила через відсутність коштів. В позові також зазначено, що у сторін виникають спірні питання з приводу сплати послуг за електроенергію, а також з приводу плати за користування земельною ділянкою, на якій знаходиться майно співвласників. В позові позивач просить суд виділити йому у володіння та користування в натурі такі приміщення: в будівлі «В» рихтовку 1-3 площею 136,9 кв. метра, гараж 1-4 площею 68,4 кв. метра, малярку 1-5 площею 138 кв. метра, генераторну, душові, роздягальню 1-6, 1-7, 1-8, 1-9 площею 58,1 кв. метра, цех «Вґ» площею 366,7 кв. метра, механічний цех «Г» 1-1 площею 146,4 кв. метра, кладову «Г» 1-2 площею 34 кв. метра, компресорну «Г» 1-3 площею 8,6 кв. метра, паркан №1 площею 153,136 кв. метра, заміщення І площею 1148,52 кв. метра комплексу, розташованого по [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю і пояснила суду, що в грудні 2012 року вона за договором купівлі-продажу придбала у позивача у приватну власність в натурі 13/100 частини комплексу, розташованого по [ADDRESS]. Придбаним нерухомим майном вона володіє і користується самостійно на власний розсуд без згоди позивача та інших відповідачів у даній справі. Ніякого відношення до 47/100 частин комплексу, які залишились у власності позивача вона не має, так як і він до її нерухомого майна, оскільки воно було придбано нею для власних потреб у приватну власність. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], також позов визнали повністю і пояснили суду, що в серпні 2012 року вони на підставі договорів купівлі-продажу придбали у позивача в натурі у приватну власність відповідно 10/100, 5/100, 1/100, 4/100, 4/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS]. Придбаним нерухомим майном вони володіють і користуються самостійно на власний розсуд без згоди позивача та інших відповідачів у даній справі. Ніякого відношення вони до 47/100 частин комплексу, які належать позивачу, не мають, так як і він до їх нерухомого майна, оскільки придбане ними нерухоме майно є конкретно визначеним із зазначенням у відповідних договорах купівлі-продажу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов також визнали і пояснили суду, що в лютому 2013 року вони на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу придбали у позивача в натурі у приватну власність відповідно 4/100 та 2/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS]. Придбаним нерухомим майном вони володіють і користуються самостійно на власний розсуд без згоди позивача та інших відповідачів у даній справі, ніякого відношення вони до 47/100 частин комплексу, що належить позивачу, не мають, так як і він до їхнього нерухомого майна. Придбане ними нерухоме майно є конкретно-визначеним і зазначеним в договорах купівлі-продажу часток нерухомого майна. Відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила суду, що в травні 2013 року вона разом з покійним чоловіком [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбали у позивача в натурі у спільну сумісну власність 3/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS]. Придбаним нерухомим майном вони до смерті чоловіка користувались самостійно на власний розсуд без згоди позивача та інших відповідачів у даній справі, ніякого відношення до 47/100 частин комплексу, що належать позивачу вони не мали і не мають, так як і позивач до їхнього нерухомого майна. Придбане ними у позивача нерухоме майно є конкретно визначеним і включає в себе певні кімнати і приміщення, які зазначені в договорі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, допитавши свідків, а також ретельно дослідивши інші матеріали справи суд приходить до наступного. 09 серпня 2012 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбав у приватну власність у позивача в натурі 10/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «В» (виробнича будівля) - кімнату 1-1 площею 118,8 кв. метра, кімнату 1-2 площею 59,9 кв. метра, паркан №1 площею 28,6 кв. метра, заміщення І площею 214,44 кв. метра. 09 серпня 2012 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбала у приватну власність у позивача в натурі 4/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «Б» (побутова прибудова) - кімнату 1-19 площею 58 кв. метра, кімнату 1-18 площею 8,9 кв. метра, паркан №1 площею 10,7 кв. метра, заміщення І площею 80,28 кв. метра. 09 серпня 2012 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбав у приватну власність у позивача в натурі 4/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «А» (гараж) - кімнату 1-1 площею 32 кв. метра, кімнату 1-2 площею 14,9 кв. метра, паркан №1 площею 7,5 кв. метра, заміщення І площею 56,36 кв. метра. 15 серпня 2012 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбав у приватну власність у позивача в натурі 5/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «А» (гараж) - кімнату 1-3 площею 64,4 кв. метра, паркан №1 площею 10,3 кв. метра, заміщення І площею 77,3 кв. метра. 15 серпня 2012 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбав у приватну власність у позивача в натурі 7/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «Б» (виробнича будівля) - кімнату 1-5 площею 81,4 кв. метра, підвал Пд під літерою «Б», паркан №1 площею 22,34 кв. метра, заміщення «І» площею 167,52 кв. метра. 23 серпня 2012 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбав у приватну власність у позивача в натурі 1/100 частину комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «А» (гараж) - кімнату 1-4 площею 20,6 кв. метра, паркан №1 площею 3,3 кв. метра, заміщення «І» площею 24,7 кв. метра. 14 грудня 2012 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбала у приватну власність у позивача в натурі 13/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «Б» (виробнича будівля) - кімнату 1-6 площею 39,6 кв. метра, кімнату 1-7 площею 81,4 кв. метра, кімнату 1-8 площею 31,7 кв. метра, паркан №1 площею 24,27 кв. метра, оглядову яму, заміщення «І» площею 182,04 кв. метра, в будівлі «Б» (побутова прибудова) - кімнату 1-12 площею 1, 5 кв. метра, кімнату 1-13 площею 4,3 кв. метра, кімнату 1-14 площею 1,9 кв. метра, кімнату 1-15 площею 5 кв. метрів, кімнату 1-16 площею 8,9 кв. метра, кімнату 1-17 площею 40 кв. метрів, паркан №1 площею 9,8 кв. метра, заміщення «І» площею 73,9 кв. метра. 05 лютого 2013 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбав у приватну власність у позивача в натурі 4/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «А» - кімнату 1-5 площею 70,8 кв. метра, паркан №1 площею 11,3 кв. метра та заміщення «І» площею 85 кв. метрів. 20 березня 2013 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбав у приватну власність у позивача в натурі 2/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «А» (гараж) - кімнату 1-6 площею 36,6 кв. метра, кімнату 1-7 площею 5,7 кв. метра та заміщення «І» площею 50,7 кв. метра. 28 травня 2013 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу придбав у позивача у спільну сумісну власність з дружиною - [PERSON] в натурі 3/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS], що включає в себе: в будівлі «Б» - кімнату 1-1 площею 61,7 кв. метра, кімнату 1-2 площею 6,3 кв. метра, кімнату 1-3 площею 2,1 кв. метра, паркан №1 площею 11,23 кв. метра, заміщення «І» площею 84,12 кв. метра. Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданих суду Реєстраційною службою Новомиколаївського РУЮ в Запорізькій області вищезазначене нерухоме майно, яке було продане позивачем відповідачам в теперішній час на праві приватної власності зареєстровано за відповідачами. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 серпня 2014 року за позивачем в теперішній час на праві приватної власності зареєстровано 47/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS]. Згідно ст. 655, ч. 1 ст. 662 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Як було встановлено в ході з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами після нотаріального посвідчення і державної реєстрації вищезазначених договорів купівлі-продажу нерухомого майна відповідачі набули, а позивач втратив право власності на 53/100 частин комплексу, розташованого по [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. При спільній частковій власності право власності кожного із співвласників поширюється на весь об'єкт нерухомого майна в цілому, а не на його певну частину. Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Як було встановлено в ході судового розгляду справи і позивач, і відповідачі на власний розсуд володіють і користуються тільки належними їм частками нерухомого майна, ніякого відношення вони з приводу володіння та користування належних їм частинам нерухомого майна в натурі один до одного не мають, ніякої згоди з приводу володіння та користування належного їм нерухомого майна вони один від одного не отримують. На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що комплекс, розташований по [ADDRESS], належить позивачу і відповідачам на праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Для з'ясування технічної можливості виділу в натурі частки зі спільної часткової власності та можливих варіантів її виділу необхідні спеціальні знання у галузі техніки та будівництва. З'ясування вищезазначених обставин неможливо без проведення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 143 ЦПК України може бути призначена лише за заявою осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні представнику позивача Коротічу В.В. були роз'яснені положення ч. 1 ст. 143 ЦПК України та наслідки не вчинення ним певних дій. Представник позивача Коротіч В.В. в судовому засіданні, яке відбулося 28 листопада 2014 року відмовився заявляти у даній справі клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне позивачу у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed