Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по тепловодопостачанню, посилаючись на те, що позивачем надаються комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води по належній відповідачу квартирі [ADDRESS]. Відповідач, як власник квартири являється споживачем вказаних комунальних послуг. Відповідно до відомості нарахувань і оплат заборгованість відповідача по оплаті комунальних послуг по опаленню та підігріву води по квартирі [ADDRESS] за період з 01.10.2013 року по 31.12.2014 року складає 9624,42 грн., 3% річних становить 237,08 грн., інфляційні 1600,32 грн. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11461,82 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 600 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні зменшив та просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 4674,91 грн., 3% річних 156,39 грн., інфляційні 2371,68 грн., витрати на правову допомогу в сумі 600 грн. та судовий збір. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, надав суду копії квитанцій про часткову сплату заборгованості. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Приватне підприємство «Теплопостачання» надає комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води по квартирі [ADDRESS]. Відповідач, як власник квартири являється споживачем вказаних комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що послуги по централізованому опаленню та постачанню гарячої води відноситься до категорії комунальних послуг. Ст. 7 та пунктом 2 ч. 1 ст. 14 Закону встановлено, що ціна на дані послуги затверджується органами місцевого самоврядування. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 99 від 02 лютого 2011 року та № 2005 від 23 грудня 2011 року встановлені тарифи на центральне опалення та гаряче водопостачання, що надаються ПП «Теплопостачання» п о будинку № 67 по вул.. Пушкіна в м. Черкаси. Відповідно до ч. 3 ст. 20 та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобовязані щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг. Обовязок оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. У разі незгоди споживача щодо якості та кількості наданих послуг ст. 18 Закону встановлює порядок оформлення претензій до надання житлово-комунальних послуг. Згідно даної статті відповідачем не оформлено жодної претензії щодо якості та кількості наданих послуг по централізованому опаленню та постачанню гарячої води у квартирі [ADDRESS]. Згідно відомості бухгалтерії станом на 01 червня 2015 року заборгованість відповідача становить 4674,91 грн. Заперечуючи проти нарахування 3% річних та інфляційних відповідач посилається на те, що він є пенсіонером , вже п»ять років отримує пенсію, проте держава йому інфляційних коштів при виплаті пенсії не компенсувала. Суд не погоджується із вказаними твердженнями відповідача виходячи з наступного. Так, згідно з Правовою позицією Верховного Суду України від 20.06.2012 року, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для судів загальної юрисдикції, визначено, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України ) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена в п. 10 ч.3 ст. 20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином з відповідача підлягають до стягнення інфляційні нараховані на суму заборгованості 2371,68 грн., та 3% річних -156,39 грн. Не є підставою для звільнення від оплати за послуги по тепловодопостачанню і посилання відповідача на незаконність на його думку, здачі в оренду дахової котельні, оскільки не входить в предмет доказування по даній справі (ст. 11 ЦПК України) . Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої представником позивача квитанції розмір судового збору складає 243,60 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Між позивачем та адвокатом [PERSON] 09.09.2014 року укладений договір № 9 про надання правової допомоги адвокатом, предметом якого є представництво інтересів позивача в суді за позовом до [PERSON], на підставі вказаного договору, згідно з квитанцією позивачем оплачено адвокату 600 грн. за надання правової допомоги. Тому вимоги в частині витрат по оплаті правової допомоги в сумі 600 грн. підлягають до задоволення. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПП «Теплопостачання» заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 4674,91 грн., 3% річних 156 грн. 39 коп., інфляційні 2371,68 грн., та судові витрати 243,60 грн. судового збору, витрати на правову допомогу в сумі 600 грн., а всього 8044 грн. 58 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved