Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04.02.2014 в загальній сумі 10911 грн. 32 коп. станом на 11.11.2020. Заборгованість складається з 9121,94 грн. тіла кредиту та 1789,38 грн. відсотків. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при укладенні договору з відповідачем сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо договору приєднання. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив, що проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши відповідну заяву між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 5500 грн. Таким чином, позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення договірних зобов`язань зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 10911 грн. 32 коп. станом на 11.11.2020. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків доплати судового збору. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши веб-сайт за посиланням https://privatbank.ua/terms, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено\~та підтверджується\~наявними в\~матеріалах справи\~доказами,\~що відповідач\~ [PERSON] ю\~0.02.2014\~року підписав\~Анкету-заяву\~про приєднання\~до умов\~та правил\~надання банківських\~послуг у\~Приватбанку (а.с. 10). Позивачем надано також витяг з тарифів банку, які підписані відповідачем 28.08.2018 та в яких зазначено, що інформація викладена у цих тарифах надана 28.08.2018 та є актуальною до 12.09.2018 (а.с.11-12). Матеріали справи містять витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» які не підписані відповідачем\~(а.с.13-40). З довідки позивача вбачається, що відповідачу було видано дві кредитні карткки (а.с.9).\~ Позивачем також надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) з якої вбачаються операції старту карткового рахунку, зміни кредитного ліміту. Кредитний ліміт встановлювався в розмірі 5500 грн. 15.01.2020, а вже 04.05.2020 анульований (а.с.\~8). Згідно з наданим банком розрахунком, викладеним у двох документах за період з 28.08.2018 по 31.07.2019 та з 01.08.2019 по 11.11.2020 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 11.11.2020 року становить 10 911 грн. 32 коп., з яких: 9 121 грн. 94 коп. тіло кредиту, 1 789 грн. 38 коп. відсотки. Згідно виписки за договором [PERSON] за договором № б/н, складеної станом на 16.112020 вбачається здійснення операцій за рахунком відповідача за період з 23.04.2019 по 15.11.2020. Так, з виписки вбачається, що відповідач використовував кредитні кошти: знімав готівку, оплачував послуги, здійснював покупки (а.с.49). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1\~і\~2 глави 71\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами. З оглянутого в порядку ст. 85 ЦПК України за клопотанням представника позивача веб-сайту, вбачається, що за посиланням\~https://privatbank.ua/terms\~Архів договорів - більше - на сторінці 10 відсутній файл з найменуванням «Повний договір (актуальний на 01.11.2012 р.)», даний файл розміщено на сторінці 11, однак, відомості про зміст розділу 2.1.1 на зазначеному сайті на момент підписання заяви відповідачем 04.02.2014 відсутні. Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони в даному випадку позивача. В Анкеті-заяві підписаній відповідачем 04 лютого 2014 року не зазначено розмір кредитного ліміту, процентну ставку, відповідальність за порушення умов договору. Надані позивачем та підписані відповідачем 28.08.2018 тарифи банку, діяли з 28.08.2018 по 12.09.2018, а з розрахунку заборгованості, судом встановлено, що за період з 28.08.2018 по 31.07.2019 у відповідача відсутня будь-яка заборгованість. Суд, відповідно до статей 633, 634 ЦК України приходить до висновку, що відповідач приєднався лише до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений про що свідчить його особистий підпис. АТ КБ «ПриватБанк» при укладенні договору не було повідомлено відповідача про умови договору, не узгоджено саме ті умови, про які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку нарахування процентів, виду та розміру відповідальності за порушення умов договору, сплати комісійних. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження№ 14-131цс19). Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються іншого відповідача, проте за характером є тотожними. Суд вважає, що за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеної у вищезгаданій постанові позивач має право відповідно до ст. 530 ЦК України вимагати повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, якщо фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1789 грн. 38 коп. відсотків нарахованих банком задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості з тіла кредиту - фактично отриманої\~суми кредитних\~коштів, суд виходить з такого. Суд погоджується з доводами позовної заяви, що відповідач фактично використовував кредитні кошти банку, знімав готівку, здійснював розрахунки, тобто користувався карткою, що підтверджується випискою по рахункам відповідача. Картка перевипускалась. Згідно розрахунку, наданого позивачем за період з 28.08.2018 по 31.07.2019 у відповідача відсутня заборгованість. За період з 01.08.2019 по 11.11.2020 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 9\~121,94 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо отримання кредитних коштів на суму, зазначену в розрахунку заборгованості, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з тіла кредиту 9\~121 грн. 94 коп. підлягають задоволенню Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, однак з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у мінімально визначеному законом розмірі 2270 грн.

Outcome: partial