Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» і виключення цього автомобіля з акту опису спадкового майна [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з 04 лютого 2015 року позивач став власником вказаного автомобіля, але потім йому стало відомо про порушення кримінального провадження і оголошення Дарницьким РУГУ МВС України в м. Києві спірного автомобіля в розшук. Стверджував, що автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» ймовірно може бути включений до акту опису спадкового майна після померлого [PERSON] і відповідач може незаконно отримати свідоцтво про право власності на цей автомобіль. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, а представник відповідача позов не визнав і стверджував, що позивач незаконно отримав у власність спірний автомобіль на який право власності має відповідач як спадкоємець після смерті його батька [PERSON] Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з Статуту і Витягу (а.с.11-25,107), [PERSON] є співзасновником (учасником) ТОВ «Промислова група «Апогей», а згідно листа (а.с.54) автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» д.н.з. [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] на праві власності. Згідно протоколу (а.с.9), учасники ТОВ «Промислова група «Апогей» на загальних зборах 04.02.2015р. вирішили збільшити статутний капітал за рахунок додаткового внеску [PERSON] на суму 600297 грн. у вигляді двох автомобілів: «CHEVROLET TACUMA» і «HYUNDAI SANTA FE», які за актом (а.с.10) в той же день були прийняті позивачем, що підтверджується наказом останнього (а.с.110). Як вбачається з свідоцтва (а.с.138), 25 квітня 2015 р. автомобіль «CHEVROLET TACUMA» був зареєстрований за позивачем з державним номерним знаком [NUMBER], а спірний автомобіль виявився арештованим слідчим Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві де було розпочате кримінальне провадження за заявою відповідача [PERSON] (а.с.8). Як пояснив представник відповідача, останній після смерті свого батька [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Пірієвої О.С. з заявою про прийняття спадщини до складу якої входить і спірний автомобіль. Згідно з ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» та п.1.8. Статуту позивача, товариство є власником майна, в тому числі майна, переданого Товариству його Учасниками. У відповідності до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оцінюючи представлені докази, суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на спірний автомобіль, а відповідач це право не визнає, хоча при цьому не оспорює право позивача на автомобіль «CHEVROLET TACUMA» . Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не приймає тверджень представника відповідача в тій частині, що позивач незаконно отримав спірний автомобіль і який неправомірно його утримує, оскільки належних і допустимих доказів цим твердженням представник відповідача суду не представив. Разом з тим, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині виключення із акту опису спадкового майна [PERSON] спірного автомобіля, оскільки позивачем не надано доказів існування акта опису спадкового майна, а факт включення нотаріусом в цей акт спірного автомобіля ґрунтується на припущеннях представника позивача, що є недопустимим. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 4019 грн. 40 коп. понесених позивачем судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial