Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) і з врахуванням заяви про уточнення предмету позову просив суд визнати незаконними та скасувати наказ від 19 вересня 2014 року № 885к, визнати незаконним та скасувати наказ від 17 листопада 2014 року № 1046к, визнати незаконним та скасувати наказ від 24 грудня 2014 року № 1165к про його звільнення з займаної посади за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, поновити його на посаді директора ліцею «Голосіївський» № 241 міста Києва з дати звільнення; стягнути заборгованість за заробітною платою, іншими грошовими виплатами, яка виникла станом на дату винесення судового рішення; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2000 року позивач працює на посаді директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва. Наказом від 19 вересня 2014 року № 885к його було звільнено з займаної посади у зв'язку із прогулами на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, а саме відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 02, 03 вересня після 13 год., 04 вересня 2014 року - цілий день без поважних причин. В зв'язку з його тимчасовою непрацездатністю, наказом від 07 листопада 2014 року скасовано наказ від 19 вересня 2014 року № 885к, а наказом від 17 листопада 2014 року № 1046к його знову звільнено з займаної посади з 17 листопада 2014 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Наказом від 24 грудня 2014 року № 1165к внесені зміни до наказу № 1046к, а саме: слова та цифри «17 листопада 2014 року» у тексті наказу замінено словами та цифрами «24 грудня 2014 року». Позивач посилається на те, що його звільнення є незаконним, а обставини, викладені в актах про його відсутність на робочому місці, є недостовірними, оскільки через специфіку займаної посади він самостійно має право планувати свою роботу, а свої обов»язки він повинен виконувати не лише на робочому місці. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачем був порушений порядок звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, оскільки на момент вирішення питання про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення від нього не були відібрані відповідні пояснення та не отримана згода профспілкової організації. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити в межах заявлених вимог, посилаючись на те, що звільнення [PERSON] з посади директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва на підставі наказів від 19 вересня 2014 року № 885к, 17 листопада 2014 року № 1046к, 24 грудня 2014 року № 1165к є незаконним, а акти, які стали підставою для видачі наказів про звільнення, оформлені у неналежний спосіб, не уповноваженими на те особами. Також представник позивача та позивач зазначили, що незаконним звільненням йому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях і хвилюваннях, перенесених в зв»язку з проведенням процедури звільнення і необхідністю тривалого вирішення питання про поновлення його прав, у погіршенні стану здоров»я, втраті його ділової репутації як людини, яка тривалий час працює в галузі освіти і має значну кількість відзнак. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 гривень. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на законність звільнення [PERSON] і дотримання процедури звільнення, а також зазначив, що оспорювані накази були скасовані Департаментом освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 14.01.2015 р. і позивач був поновлений на посаді, зазначені накази не скасовані. Представники третіх осіб - управління освіти Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва підтримали позицію представника відповідача щодо законності звільнення [PERSON] та просили у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва, починаючи з 2000 року. Згідно з наказом Головного управління освіти і науки № 529-к від 03.10.2011 р. «Про переукладення контракту з директором ліцею № 241 «Голосіївський» [PERSON].», трудовий договір (контракт) з [PERSON] був переукладений з 06.10.2011 р. до 30.09.2016 р. Відповідно до положень п.6 Посадової інструкції директор ліцею підпорядковується безпосередньо начальникові районного управління освіти та підзвітний Головному управлінню освіти і науки у м.Києві, районному управлінню освіти, органу управління майном в межах, встановлених чинним законодавством, Статутом ліцею. Пунктом 1.10 Інструкції встановлено, що директор працює в режимі ненормованого робочого дня за графіком, встановленим відповідно до 40-годинного робочого тижня. Згідно з актом управління освіти Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 03 вересня 2014 року, директор ліцею [PERSON] 02 вересня та 03 вересня 2014 року після 13 год. був відсутній на роботі, і надати письмове пояснення про причини відсутності на роботі відмовився. 04 вересня 2014 року комісією Управління освіти спільно з співробітниками ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва складено акт про відсутність [PERSON] 04 вересня 2014 року о 12 год. 08 хв. на робочому місці, в якому зазначено, що зі слів секретаря директора та заступника директора з навчально-виховної роботи ліцею директор в телефонному режимі до початку робочого дня приблизно о 8 год. 30 хв. повідомив, що зранку він перебуватиме у прокуратурі. З акту, складеного представниками Департаменту освіти Київської міської державної адміністрації, від 19 вересня 2014 року вбачається, що у приміщенні Департаменту в присутності [PERSON] до його відома доведено зміст актів, складених 03 вересня і 04 вересня 2014 року, та подання голови Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про його звільнення у зв'язку з відсутністю на робочому місці 02, 03 та 04 вересня 2014 року; надати письмові пояснення позивач відмовився. На підставі подання Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 09 вересня 2014 року про звільнення [PERSON] з посади директора ліцею «Голосіївський» № 241 м. Києва за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом, порушення трудової дисципліни, відсутністю на роботі без поважних причин 02, 03 вересня після 13 год. та 04 вересня 2014 року цілий робочий день, а також з урахуванням вказаних вище актів, директором Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано наказ від 19 вересня 2014 року про звільнення [PERSON] з посади директора ліцею, у зв'язку з прогулами без поважних причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Наказом Департаменту освіти Київської міської державної адміністрації № 1034к від 07 листопада 2014 року скасовано наказ від 19 вересня 2014 року № 885к про звільнення [PERSON] в зв»язку з наявною інформацією про тимчасову непрацездатність з 22 по 24 вересня 2014 року. Підставами для видання зазначеного наказу були акти комісії Управління освіти Голосіївського районної в м.Києві державної адміністрації від 03.09.2014 р. та від 04.09.2014 р. Наказом Департаменту освіти і науки, молоді і спорту Київської міської державної адміністрації № 1046к від 17 листопада 2014 року [PERSON] звільнено з займаної посади директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва з 17 листопада 2014 року у зв'язку з прогулами на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Підставами для видання зазначеного наказу були акти комісії Управління освіти Голосіївського районної в м.Києві державної адміністрації від 03.09.2014 р. та від 04.09.2014 р. Зазначений наказ на час розгляду справи є чинним і не скасованим. Наказом № 1165к від 24 грудня 2014 року внесено зміни до наказу від 17 листопада 2014 року №1046к і слова та цифри «17 листопада 2014 року» у тексті наказу замінено словами та цифрами «24 грудня 2014 року». Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Київської міської державної адміністрації № 63к від 02.02.2015 р., який виданий на виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 14.01.2015 р., наказ Департаменту від 24.12.2014 р. № 1165-к «Про внесення змін до наказу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.11.2014 р. № 1046 к скасовано та поновлено [PERSON] на посаді директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва. В подальшому, на підставі наказу № 386-к від 16.06.2015 р. Департаменту освіти і науки, молоді та спорту [PERSON] було звільнено на підставі п.7 ст.40 КЗпП України. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення терміну його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Законодавством не визначено переліку обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому при вирішенні даного спору оцінка зазначених обставин повинна проводитись на підставі встановлених судом обставин та з врахуванням доказів, які надані на підтвердження цих обставин. Як встановлено положеннями ст.147 КЗпП України, прогул є дисциплінарним проступком, за вчинення якого передбачено такі види дисциплінарного стягнення як догана або звільнення. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року роз'яснюється, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи дотримані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Як встановлено судом підставами для видання наказу про звільнення [PERSON] з посади директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва є акти комісії управління освіти Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 03.09.2014 р. та від 04.09.2014 р. та подання Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. Оцінюючи дані докази суд встановив наступне. Акт від 03.09.2014 р., складений комісією у складі заступника начальника Управління освіти Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, начальника відділу загальної середньої освіти та виховної роботи, головного спеціаліста відділу фінансово-економічного, документального та кадрового забезпечення, методиста районного науково-методичного центру про те, що [PERSON], директор ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва, 02, 03 вересня 2014 р. після 13.00 год був відсутній на роботі. На телефонні дзвінки начальника управління освіти [PERSON] та працівників управління освіти не відповідав. Секретар школи [PERSON] повідомила, що директор школи «відлучився по справах». Тобто, зазначений акт про відсутність [PERSON] на робочому місці 02, 03 вересня 2014 р. після 13.00 години складений зі слів секретаря директора школи [PERSON], без відповідного виходу комісії до ліцею «Голосіївський» № 241. Обставини, викладені в акті від 03.09.2014 р., були спростовані [PERSON] в ході судового розгляду при допиті її в якості свідка. [PERSON] зазначила, що 02, 03 вересня 2014 р. директор ліцею «Голосіївський» №241 м.Києва був на робочому місці і з управління освіти Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації не телефонували та директора не запитували в ці дні. Пояснення свідка [PERSON] узгоджуються з письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: поданою нею на ім»я директора пояснювальною запискою та табелем обліку робочого часу, наданого управлінням освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, з якого вбачається, що 02 та 03 вересня 2014 року [PERSON] був присутній на роботі повний робочий день. Акт від 04.09.2014 р. складений комісією у складі: юрисконсульта [PERSON], голови ППО Управління освіти [PERSON], голови ГРОППОНУ [PERSON], заступника директора ліцею [PERSON] та [PERSON] - заступника директора ліцею, про те, що 04.09.2014 р. о 12 год. 08 хв директор ліцею «Голосіївський» № 241 [PERSON] був відсутній на робочому місці. Зі слів секретаря директора та заступника директора [PERSON] попередив о 08 год. 30 хв, що зранку перебуватиме в прокуратурі та про зазначені обставини він повідомив начальника управління освіти. Допитана в ході судового розгляду в якості свідка [PERSON], яка станом на вересень 2014 р. обіймала посаду начальника управління освіти Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, зазначила, що дійсно, [PERSON] 04.09.2014 р. до початку робочого дня зателефонував і попередив, що зранку йому необхідно бути в Прокуратурі м.Києва, однак, оскільки [PERSON] зловживав своїми правами щодо можливої тимчасової відсутності протягом робочого часу, вона заперечувала проти цього і вимагала подати відповідну заяву та визначити особу, яка буде виконувати його обов»язки. В подальшому, як зазначила свідок [PERSON], директор ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва не відповідав на телефонні дзвінки, в зв»язку з чим вона направила комісію до ліцею для встановлення наявності директора на робочому місці. Будь-який наказ про визначення складу комісії нею не видавався і точного часу направлення комісії вона зазначити не може. Аналізуючи наведені судом докази, які стали підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, суд вважає, що вони є неналежними в розумінні ст.58 ЦПК України. Відповідно до положень ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу положень ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначалась судом вище, обставини, викладені в акті від 03.09.2014 р., спростовані в ході судового розгляду, а акт від 04.09.2014 р., складений комісією за участі представників районного управління освіти та ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва, не містить відомостей щодо тривалості відсутності директора на робочому місці без поважних причин, в зв»язку з чим суд не може взяти їх до уваги на підтвердження відсутності директора ліцею «Голсіївський» № 241 [PERSON] протягом трьох годин на робочому місці 03.09.2014 р. та 04.09.2014 р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження систематичного невиконання без поважних причин [PERSON] своїх обов'язків, покладених контрактом, порушення трудової дисципліни, відсутності на роботі без поважних причин 02, 03 вересня після 13 год. та 04 вересня 2014 року цілий робочий день, а тому підстави для звільнення [PERSON] з посади директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва відсутні. Крім того, суд вважає, що при застосуванні до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП відповідачем не були дотримані положення ст.149 КЗпП України. Матеріали справи не містять доказів, що при прийнятті рішення про звільнення [PERSON] Департаментом освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як уповноваженим органом, враховувалась наявність у нього інших дисциплінарних стягнень, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок. В ході судового розгляду встановлено, що за час відсутності [PERSON] в приміщенні ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва 04.09.2014 р. навчальний процес в ліцеї відбувався в загальному режимі, скарги від вчителів та батьків учнів щодо відсутності директора і неможливості вирішити питання навчального процесу на адресу управління освіти Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації не надходили. Також не були враховані відомості про попередню роботу [PERSON], який з 1989 року працює в даному ліцеї, наявність у нього відповідних відзнак за сумлінну працю. Беручи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, а саме: відсутність доказів на підтвердження систематичного невиконання без поважних причин [PERSON] своїх обов'язків, покладених контрактом, порушення трудової дисципліни, відсутності на роботі без поважних причин 02, 03 вересня після 13 год. та 04 вересня 2014 року цілий робочий день, а тому підстави для звільнення [PERSON] з посади директора ліцею «Голосіївський № 241 м.Києва, а також недотримання відповідачем положень ст..149 КЗпП України, звільнення останнього на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України не можна вважати законним. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконними наказів від 19.09.2014 р. № 885к, від 17.11.2014 р.№ 1046к, від 24.12.2014 р. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вимоги позивача щодо скасування зазначених наказів про його звільнення підлягають задоволенню частково, оскільки накази директора Департаменту освіти від 19 вересня 2014 року № 885к та № 1165к від 24.12.2014 р. скасовані самим відповідачем на підставі наказів директора Департаменту № 1034 к від 07.11.2014 р. та № 63 к від 02.02.2015 р. Також, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги позивача про поновлення його на посаді директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки згідно з наказом № 63к від 02.02.2015 р. директора Департаменту освіти і науки, молоді і спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) [PERSON] був поновлений на посаді і йому були виплачені кошти за час вимушеного прогулу, що не оспорювалось позивачем. Крім того, на час розгляду справи [PERSON] є звільненим з посади директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва на підставі наказу № 386-к від 16.06.2015 р. Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Київської міської державної адміністрації за п.7 ст.40 КЗпП України. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на порушення відповідачем положень ст.43 КЗпП України і звільнення його без попередньої згоди первинної профспілкової організації, оскільки [PERSON] обіймав посаду директора ліцею «Голосіївський» № 241 м.Києва, який є закладом освіти комунальної форми власності, а тому в силу положень ст..43-1 КЗпП України його звільнення, як керівника установи, що призначається органами місцевого самоврядування, допускається без згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язкі і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Визначаючи наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що незаконним звільненням були порушені трудові права [PERSON], що призвело до душевних хвилювань, зміни способу життя та необхідності в судовому порядку тривалий час вирішувати питання про поновлення на роботі, а тому суд вважає, що наявність зазначених обставин є підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди. Однак, визначаючи розмір такого відшкодування, суд вважає, що з боку позивача не надано доказів на підтвердження заявленого розміру моральної шкоди, яку він просить стягнути в зв»язку зі своїм незаконним звільненням, в зв»язку з чим з урахуванням всіх встановлених обставин,

Outcome: partial