Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.12.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 2600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобовязувався проводити щомісячно сплату на погашення кредиту, відсотків, комісії, однак взяті на себе зобовязання не виконував і кредит належним чином не повертав. Станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість в сумі 12986 грн. 77 коп. Проте 13.11.2016 року позичальник [PERSON] помер. Під час розгляду справи судом було встановлено, що правонаступником померлого [PERSON] є [PERSON]. 20.12.2016 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 1093,16 грн.. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак в уточненій позовній заяві просить справу слухати у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, згідно якої уточнені позовні вимоги визнає, просить справу слухати у його відсутності. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу ст.ст. 526, 530, 1049 ЦК України «зобовязання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону; якщо у зобовязані встановлено строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлено договором». В судовому засіданні встановлено та доведено, що 10.12.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 2600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що банк виконав усі взяті на себе зобовязання перед [PERSON] та надав йому кредит в розмірі 2600 грн. 00 коп., а відповідач в свою чергу не виконав взяті на себе зобовязання по виконанню умов договору і станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість в сумі 12986 грн. 77 коп.. Проте 13.11.2016 року позичальник [PERSON] помер. Під час розгляду справи судом було встановлено, що правонаступником померлого [PERSON] є [PERSON], у звязку з чим протокольною ухвалою Чемеровецького районного суду від 17.10.2016 року у відповідності до ст.33 ЦПК України було проведено заміну первісного відповідача [PERSON] на спадкоємця померлого - [PERSON]. 20.12.2016 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 1093,16 грн., що складається з: 1093 грн. 16 коп. заборгованість за кредитом. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, заборгованість до стягнення становить 1093 грн. 16 коп., в звязку з чим, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача дану суму заборгованості. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. судових витрат по справі судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Враховуючи вищевикладену норму закону, та те, що позивачем сплачено при подачі позову судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп., однак під час розгляду справи зменшено позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу зайво сплачену суму судового збору в розмірі 826 грн. 80 коп..

Outcome: approved