Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до своєї колишньої невістки - [PERSON] про розірвання спадкового договору і просила розірвати спадковий договір, укладений між [PERSON] і [PERSON] та посвідчений 04 вересня 2008 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 5659, посилаючись на те, що відповідно до умов зазначеного договору відповідач зобов'язався виконувати її розпорядження, а після її смерті набуває право власності на квартиру позивача № 127 будинку № 15 по вул. Роганській в м. Харкові, яка належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду у відповідності до розпорядження № 6786 від 28 січня 1994 року. До 2012 року включно відповідачка частково виконувала умови договору, а починаючи з 2013 року припинила з позивачкою будь-яке спілкування і виконання прийнятих на себе за договором зобов'язань. Згідно з Конвенцією про правову допомогу та правових відносинах по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22 січня 1993 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було направлено доручення компетентному суду Російської Федерації про провадження окремої процесуальної дії та вручення документів [PERSON], яка мешкає за адресою: Російська Федерація, [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підтвердження Кіровського районного суду м. Астрахані про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками та судової повістки. Допитаний в судовому засіданні при виконанні зазначеного доручення відповідач [PERSON] пояснила, що знайома з позивачем [PERSON], яка є матір'ю її колишнього чоловіка, повністю визнає її позовні вимоги, оскільки дійсно укладала з [PERSON] спадковий договір, але на теперішній час не має можливості їздити до неї у м. Харків у зв'язку з важким політичним станом в Україні. Згодна на розгляд цієї цивільної справи в її відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що спірним правочином є спадкових договір, укладений між [PERSON] та [PERSON], який 04 вересня 2008 року було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 5658 (а.с. 6-7). Згідно з умовами зазначеного договору відповідач [PERSON] зобовязалась виконувати розпорядження позивача [PERSON] і в разі її смерті набуває право власності на її майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.1 спадкового договору відповідач зобовязався виконувати особисті майнові розпорядження позивача, а саме: - надавати необхідну допомогу та догляд відчужувачу (купувати продукти харчування та одяг, готувати їжу, прибирати помешкання, прати особисті речі та ін.) не менше чотирьох місяців на рік; - здійснювати поточний ремонт квартири відчужувача; - забезпечувати відчужувача згідно з рецептами лікарів належними лікарськими засобами, медикаментами та виробами медичного призначення. До 2012 року включно відповідач виконував взяті на себе зобовязання згідно із умовами спадкового договору, а з початку 2013 року не відвідує позивача, не виконує його розпорядження та взятих на себе зобовязань згідно із умовами спадкового договору. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Пунктом 3.5 спадкового договору передбачено, що відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень, або на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Враховуючи той факт, що набувач не виконує розпорядження відчужувача та не дотримується умов спадкового договору, спірний договір підлягає розірванню. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 1308 ЦК України, суд -

Outcome: approved