Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: [PERSON], про визнання договору поруки припиненим. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є відповідач, та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/7478/82/56659 (надалі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору відповідач надав [PERSON] у вигляді невідновлюваної кредитної лінії кредит у сумі 382 500 доларів 00 центів США на 120 місяців, а [PERSON] в свою чергу зобов'язався належним чином використати та повернути відповідачу вказані кошти до 13 червня 2017 року, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію згідно умов договору та виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, визначенні Кредитним договором. Також, 13 червня 2007 року, з метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] по Кредитному договору, між відповідачем та позивачем було укладено Договір поруки № 014/7478/82/56659 (надалі - Договір). 24 червня 2009 року між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої тимчасово на строк з 24 червня 2009 року по 23 червня 2010 року встановлено проценту ставку за користування кредитом у розмірі 10,5 % річних, а після 23 червня 2010 року розмір процентів мав становити 13,5 %. Крім того, 10 лютого 2011 року між банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 3, відповідно до якої строк кредиту збільшено на 104 календарних місяців, у зв'язку з чим дата остаточного погашення кредиту є 13 лютого 2026 року, а строк кредиту складає 224 місяців. Відповідно до п. 2.2 Додаткової угоди № 3 станом на дату укладення цієї Додаткової угоди заборгованість позичальника за Кредитним договором, строк якої настав, складає 16 010 долари 86 центів США, у тому числі: 7 316 долари 89 центів СІІІА - заборгованість з погашення суми кредиту та 8 693 долари 97 центів США - заборгованість з погашення процентів. Згідно внесених змін до Кредитного договору погашення кредиту має здійснюватися за новим графіком, при цьому, фактична заборгованість за сумою збільшується на суму заборгованості за процентами. Таким чином, позивач вважає, що у зв'язку із підписанням між відповідачем та [PERSON] Додаткової угоди № 3 від 10 лютого 2011 року сторонами Кредитного договору без відома позивача, як поручителя, збільшили відповідальність останнього за Договором поруки, що, в свою чергу, є підставою для визнання поруки припиненою згідно положень ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Так, позивач вказує, що підставою для припинення договору поруки є здійснення без згоди поручителя зміни основного зобов'язання, яке забезпечене порукою, у даному випадку - це збільшення строку дії кредитного договору до 13 лютого 2026 року, внаслідок чого без згоди поручителя було збільшено обсяг його відповідальності за зобов'язаннями позичальника, збільшено період нарахування процентів за користування кредитом, а також розміри пені. При цьому, позивач вказує, що положення Договору поруки не містять інформації про те, що така зміна та доповнення умов основного договору можуть здійснюватися без повідомлення поручителя, і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих змін. З огляду на вказане, на думку позивача, договір поруки, укладений між банком та поручителем, підлягає припиненню в судовому порядку на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. При цьому, позивач наголошує, що проставляння свого підпису у Додатковій угоді № 3 про те, що всі його зобов'язання як поручителя зберігаються із врахуванням внесених змін, не може вважатись наданням позивачем згоди на збільшення обсягу відповідальності, оскільки для отримання такої згоди мало б підтверджуватися окремою додатковою угодою до Договору поруки, а проставляння поручителем підпису під Додатковою угодою № 3 не вважається додатковою угодою в розумінні положень ст. 654 ЦК України. Враховуючи зазначене, позивач просив позов задовольнити та визнати припиненим Договір поруки № 014/7478/82/56659 від 13 червня 2007 року, укладеним між позивачем та відповідачем. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Коваленко С.О. у судовому засіданні заперечувала проти позову і просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/7478/82/56659 (а.с. 6-11). Згідно п.п. 1.1-1.4, 3.1 Кредитного договору [PERSON] надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 382 500 доларів 00 центів США на 120 місяців, а [PERSON], в свою чергу, зобов'язався повернути отримані кошти до 13 червня 2017 року та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних, згідно з Графіком погашення кредиту (додаток 2 до Договору). При цьому, для забезпечення виконання [PERSON] умов Кредитного договору 13 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 014/7478/82/56659 (а.с. 17-18). На даний час Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». Разом з тим, звертаючись з позовом до суду позивач, як на підставу для задоволення позову, посилається на збільшення відповідальності поручителя за Договором поруки без його згоди, оскільки у зв'язку із підписанням між відповідачем та [PERSON] Додаткової угоди № 3 до Кредитного договору без згоди поручителя було збільшено обсяг його відповідальності за зобов'язаннями позичальника, збільшено період нарахування процентів за користування кредитом, а також розміри пені. Так, 10 лютого 2011 року між відповідачем та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору, згідно умов якої, його сторони дійшли згоди, серед іншого, про збільшення строку кредитування на 104 календарні місяці, у зв'язку з чим, дата остаточного погашення кредиту - 13 лютого 2026 року, а також дійшли згоди врегулювати заборгованість [PERSON] перед відповідачем за Кредитним договором, строк сплати якого настав, узгодивши, що станом на дату укладення цієї Додаткової угоди фактична заборгованість [PERSON] за Кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 252 754 долари 39 центів США. Станом на дату укладення цієї Додаткової угоди заборгованість [PERSON] за Кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 16 010 доларів 86 центів США, у тому числі: 7 316 доларів 89 центів США - заборгованість з погашення суми кредиту та 8 693 доларів 97 центів США - заборгованість з погашення процентів. На підставі цієї Додаткової угоди з « 10» лютого 2011 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів [PERSON] (а.с. 15-16). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки відповідач та позивач встановили, що останній на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед відповідачем відповідати по борговим зобов'язанням боржника - [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору, а саме: повернути кредит у розмірі 382 500 доларів 00 центів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Крім того, п.п. 4.2 Договору поруки позивач та відповідач встановили, що строк та умови виконання цього Договору можуть бути переглянуті сторонами лише з їх письмової згоди. Як вбачається з Додаткової угоди № 3 від 10 лютого 2011 року, позивач надав письмову згоду на її укладення і відповідно погодився на внесення певних змін до Кредитного договору, про що свідчить його особистий підпис у Додатковій угоді під текстом - «Цим, я, [PERSON], (ІПН [NUMBER]), надаю згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до вищевикладеної Додаткової угоди та підтверджую, що іпотека, встановлена Договором іпотеки від 13 червня 2007 року № 1135, посвідчена приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зберігається та забезпечує виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 014/7478/82/56659 від 13 червня 2007 року із врахуванням внесених змін. Та підтверджую, що мої зобов'язання як поручителя (порука) відповідно до Договору поруки № 014/7478/82/56659 від 13 червня 2007 року зберігається та забезпечує виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 014/7478/82/56659 від 13 червня 2007 року із врахуванням внесених змін (а.с. 16). При цьому, положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Таким чином, Договір поруки був укладений з урахуванням волевиявлення позивача, оскільки підпис в ньому є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, а отже, позивач при укладанні Договору поруки погодився відповідати перед відповідачем за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором, в тому числі, і після надання своєї письмової згоди на внесення певних змін до Кредитного договору. Разом з тим, суд вважає, що згода поручителя, у даному випадку позивача, зі змінами до Кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, виловлена шляхом підписання позивачем Додаткової угоди № 3 від 10 лютого 2011 року у вищевказаний спосіб не потребує укладення додаткової угоди до Договору поруки про збільшення відповідальності та жодним чином не суперечить вимогам ч. 1 ст. 559 ЦК України та умовам Договору поруки. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, зокрема, стосовно того, що зміна зобов'язання відбулась без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: [PERSON], про визнання договору поруки припиненим не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 6, 509, 553, 559, 598, 627 ЦК України,

Outcome: dismissed