Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 26.07.2011 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Підставою розірвання шлюбу є те, що після народження доньки, їх сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, так як кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Зазначає, що відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких була їх донька, що також впливає на її психічний стан. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання - припинено. Позивач підтримав позов з підстав зазначених в ньому, пояснивши, що вони проживали разом за адресою: [ADDRESS], але на протязі останнього року стосунки між ними погіршились, почали виникати скандали, стверджує, що був навіть такий факт, що сусіди викликали міліцію. В їх сім'ї виникали сварки, так як дружина постійно не згодна з ним по різним питанням сімейного життя, а крім того, вона курить, висловлюється нецензурною лайкою. Окремо проживають з 14.01.2015 року, так як вона разом з дитиною пішла до своєї матері, яка проживає за адресою: [ADDRESS] він приїхав туди пізніше, але додому він повернувся один, так як дружина була в такому стані, що не змогла піти з ним. Після цього вони домовились, що вона приїде та забере свої речі, та в цей час він поміняв замки. Через деякий час дружина подзвонила, приїхала та забрала свої речі та дитячі, а також те, що їм дарували на весіллі. Після того, як вона подала заяву на стягнення з нього аліментів на утримання дитини, він не бажає з нею примирятись. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, пояснивши, що на Новорічні свята вона пішла з дитиною до матері, а коли повернулась додому, то на дверях був замінений замок і вона не змогла потрапити до квартири. Після цього тільки з дозволу чоловіка вона змогла взяти з квартири речі як для дитини, так і свої. В їх сім'ї скандалів не було, міліція не викликалась, стосунки між ними були нормальні. Вважає, що чоловік не був готовий до сімейного життя, так як не приділяв достатньо часу їй та дитині, а більшість часу проводив зі своїми друзями, посилаючись на те, що йде на підробітки, щоб заробити кошти для сім'ї. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного життя мають малолітню [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю (а.с. 5). Сторони заявили, що питання щодо місця проживання дочки вирішать в подальшому, відповідачка не заперечує, щоб дочка проживала і у батька. Сторони спільне життя припинили з січня 2015 року, так як так як кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, в зв'язку з чим у них виникали сварки, що призвело до втрати взаєморозуміння. Примирення вважають не можливим. Спору про поділ майна немає. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved