Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси надміру виплаченої суми пенсії у загальному розмірі 977,36 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком. 29.06.2011 року [PERSON] (далі - Відповідач) звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі - управління), яким просила визнати протиправними дії управління щодо перерахунку її пенсії із застосуванням показника середнього заробітку за 2007 рік; зобовязати управління здійснити перерахунок її пенсії із застосуванням показника середнього заробітку за 2010 рік. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2011 по справі № 2-а- 4230/11 позов було задоволено, зобовязано управління здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 01.01.2011 із застосуванням показника середнього заробітку за 2010 рік. Постанову звернуто до негайного виконання в повному обсязі. Розпорядженням від 21.07.2011 управлінням було проведено відповідний перерахунок. 21.01.2015 року на адресу управління надійшла копія постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2014, якою апеляційну скаргу задоволено, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2011 скасовано, в задоволенні позову відмовлено. На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду розпорядженням від 27.01.2015 було проведено перерахунок пенсії Відповідача. Отже, з 12.12.2014 по 31.01.2015 утворилась переплата пенсії в розмірі 977,36 грн. Зазначені факти стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, сповіщалася належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засідання встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком. 29.06.2011 року [PERSON] (далі - Відповідач) звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі - управління), яким просила визнати протиправними дії управління щодо перерахунку її пенсії із застосуванням показника середнього заробітку за 2007 рік; зобовязати управління здійснити перерахунок її пенсії із застосуванням показника середнього заробітку за 2010 рік. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2011 по справі № 2-а- 4230/11 позов було задоволено, зобовязано управління здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 01.01.2011 із застосуванням показника середнього заробітку за 2010 рік. Постанову звернуто до негайного виконання в повному обсязі. Розпорядженням від 21.07.2011 управлінням було проведено відповідний перерахунок. 21.01.2015 року на адресу управління надійшла копія постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2014, якою апеляційну скаргу задоволено, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2011 скасовано, в задоволенні позову відмовлено. На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду розпорядженням від 27.01.2015 було проведено перерахунок пенсії Відповідача. Отже, з 12.12.2014 по 31.01.2015 утворилась переплата пенсії в розмірі 977,36 грн. Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за період страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати ( доходу), який враховується під час призначення ( попереднього перерахунку) пенсії. Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Представником позивача доказів щодо зловживань при нарахуванні пенсії, або надання недостовірних даних з боку відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Позивач в позові посилається на те, що відповідач без достатньої правової підстави набула майно позивача. Згідно до ст..1 ч. 1 п.22 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, пенсія- це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або утримують члени її сімї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ст.. 1 ч.1 п. 21 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, що здійснюється у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати. З наведеного вище вбачається, що законодавець не ототожнює поняття грошові кошти та грошові виплати, а отже суд не бере до уваги посилання позивача на ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як зазначено в підпункті 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13, до лічильних помилок належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися рахунковими помилками, які не повязані з обчисленням в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числіколективного договору. Верховним Судом України винесено постанову від 22.01.2014 року по справі № 6-151цс13, у звязку з неоднаковим застосуванням судами ч. 1 ст. 1215 ЦК України, в якій зазначено, що помилково зараховані грошові кошти Пенсійним фондом України, як пенсія на особистий рахунок фізичної особи не є підставою для повернення вищезазначених коштів згідно ч.1 ст. 1215 УК України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 384/11 від 06.04.2011 року. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають у його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України затверджується щорічно окремою Постановою Кабінету Міністрів України. Суд приймає до уваги той факт, що стягненню на підставі рішення органу соціального забезпечення підлягають суми пенсій, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживання з його боку. При цьому термін «зловживання» визначається, як подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сімї. Отже, безпідставно виплачена сума пенсії у звязку з лічильною помилкою не стягується. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed