Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що сторони уклали договори про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до яких позивач надав відповідачу кошти, які останній зобов'язався повернути у визначений договорами строк, проте дане зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, надав заяву про розгляд справи у відсутність останнього, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечуав. Відповідач до суду потворно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти та відповідні їм правовідносини. В період з січня 2011 року по березень 2014 року сторони уклали договори безпроцентної позики (далі-договори),відповідно до яких позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу на загальну суму 1837700 грн., авідповідач зобов'язувався повернути отримані, на підставі вищезазначених договорів, грошові кошти у строк, який зазначений в п. 4.1 Договорів. При перерахуванні коштів в платіжних дорученнях в призначенні для перерахування підставою були наступні договори: №1 від 18.01.2011, №5 від 06.04.11, №8 від 05.07.11, №11 від 05.08.11, №12 від 01.09.11, №14 від 04.10.2011 року, №17 від 04.11.11, №22 від 06.12.11, №23 від 12.12.2011, №26 від 06.01.12, №2 від 02.02.12, №6 від 06.03.12, №8 від 02.04.12, №10 від 04.05.12, №13 від 26.06.12, №14 від 02.07.12, №18 від 03.08.12, №22 від 11.10.12, №24 від 02.11.12, №27 від 12.12.12, №1 від 03.01.13, №6 від 01.02.13, №11 від 01.04.2013, №18 від 25.06.13, №20 від 16.07.13, №23 від 09.08.13, №26 від 03.09.13, №31 від 01.11.13, №36 від 02.12.13, №4 від 13.01.14, №5 від 03.02.14, №10 від 13.03.14рр. Грошові кошти були перераховані у безготівковій формі на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується довідкою від ПрАТ «Лізинг ІТ» про надання поворотної фінансової допомоги [PERSON] від 07.11.2014 року, виписками по особовим рахункам позивача [NUMBER], [NUMBER] в ПАТ «Міський комерційний банк», виписками по особовому рахунку позивача [NUMBER] в АТ «УкрСиббанк», платіжними дорученнями АТ «УкрСиббанк»,про надання поворотної фінансової допомоги згідно вищезазначених договорів. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У зазначений п. 4.1 Договорів строк позичальником (Відповідачем) кошти у загальній сумі 1837700,00 грн. не були повернуті. Відповідачем не було продовжено строк повернення позики, п.7.2 вищезазначених Договорів яких передбачає таку можливість для останнього. Згідно ст. 526 ЦК України , що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачем в порушення вимог ст. ст. 526, 530, 1049, 1050 ЦК України не було повернуто грошові кошти у встановлений договорами строк. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved