Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути 80 000 грн. банківського вкладу, 4 770,96 грн. відсотків за користування коштами та 184,11 грн. 3% річних. Посилається на те, що 16.04.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/09/173877, згідно умов якого останній приймає від вкладника грошові кошти в сумі 80 000 грн. під 25,2% річних строком на 91 день. По закінченню встановленого строку зазначені кошти йому виплачені не були, в зв'язку з чим просить задовольнити позов. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до ст.74 ЦПК України. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судовим встановлено, що 16.04.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/09/173877, згідно умов якого останній приймає від вкладника грошові кошти в сумі 80 000 грн. під 25,2% річних строком на 91 день (а. с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ст. 530 ЦПК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частина 2 статті 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов`язок банку видати вкладнику за його першою вимогою кошти зі спливом встановленого договором строку та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором. Відповідно до п.2.2 Договору проценти, нараховані сплачуються вкладнику окремо від суми вкладу шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Вкладника, щомісячно, 16-го числа кожного календарного місяця, а також в день повернення суми вкладу. Пунктом 1.7 укладеного Договору банківського строкового вкладу встановлено, що повернення вкладу та нарахованих процентів відбувається шляхом видачі коштів готівкою через касу банку або безготівкового перерахунку їх на відкритий на ім'я вкладника рахунок. Проте, з матеріалів справи вбачається, що свої зобов`язання відповідач не виконав. Постановою Правління Національного Банку України від 20.11.2014р. №732 ПАТ «Міський комерційний банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, а з 21 листопада 2014 року введено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на період дії якої задоволення вимог вкладників не допускається згідно п.1 ч.5 ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закону) Пунктом 1 частини 6 статті 36 цього ж Закону передбачено, що обмеження, встановлене п.1 ч.5 ст. 35 Закону, не поширюються на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується фондом. Згідно ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. В свою чергу, дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом свого порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому ще не повернуті за системою гарантування, виходячи із діючого цивільного законодавства України та умов договорів банківського вкладу. Зазначена правова позиція міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-13275св14 від 16.07.2014 року. Судом встановлено, що за період закінчення терміну дії договору до дня запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Міський комерційний банк» у відповідача було достатньо часу для здійснення повної видачі грошових коштів позивачу, але відповідач свої зобов`язання не виконав. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача належить стягнути 80 000 грн. банківського вкладу, 4 770,96 грн. відсотків за користування коштами та 184,11 грн. 3% річних. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 849,55 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved