Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про захист прав споживача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2014року визнано протиправними дії публічного акціонерного товариства «Київобленерго» по нарахуванню оплати за користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS], без проведення не менше як один раз на 6 місяців контрольного знімання показань приладів обліку електричної енергії у споживача - [PERSON] Зобов'язано публічне акціонерне товариство «Київобленерго» щомісячно надсилати рахунки за електроенергію на ім'я споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Однак відповідачі не виконують дане рішення суду, а сме квитанції не надсилають на визначену адресу, нарахування оплати електроспоживання проводять у спосіб визнаний судом протиправним. Листом від 08.09.2017 р. за вих.. № 1465\~ПАТ «Київобленерго»вимагає у споживача [PERSON] сплатити 6000,00гривень за начебто надані послуги, однак ця сума нарахована без показань приладу обліку. Позивач вказує, що нарахування відповідача не відповідають фактичному споживанню електричної енергії, що порушує права позивача як споживача. Окрім того позивачем як замовником підключення до електро- постачання її приватного володіння [ADDRESS] згідно технічних умов, наприкінці 2007 року за власні кошти проведено електрифікацію частини вулиці, а саме було куплено електроопори та електрокабель на загальну суму 7339,91 гривень. Однак відповідач не виконує п.1.6 правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою НКРЕ № 32 від 17.01.2013р. та відмовляється зараховувати витрати на електрифікацію в рахунок тарифів на постачання електричної енергії. За таких обставин, позивач з урахуванням зміни позовних вимог просить стягнути з відповідача подвійний розмір ринкової вартості 30 582,125 кВт\\год електричної енергії, недовідпущеної позивачу за зроблені у 2007 році витрати на електрифікацію вулиці Слуцька у м. Бровари Київської області; заборонити відповідачу нараховувати позивачу плату за споживання електричної енергії за адресою [ADDRESS] без підтверджуючих документів про щомісячні показники лічильника; стягнути з відповідача подвійний розмір вартості недовідпущеної електричної енергії в приватне володіння [PERSON] по [ADDRESS] з 21.08.2017 року до часу відновлення електропостачання в розмірах як за аналогічний період з 21.08.2016 року: залишок серпня 100 кВт\\год, вересень-300 кВт\\год, жовтень- 400 кВт\\год, листопа-450 кВт\\год,грудень-800 кВт\\год, січень-800 кВт\\год,лютий-900 кВт\\год,березень-600 кВт\\год, квітень-300 кВт\\год. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача зазначив, що по особовому рахунку позивача рахується заборгованість. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 21.05.2014року між [PERSON] головою кооперативу « Княжий»та ПАТ « Київобленерго» укладено договір купівлі- продажу № 4600008478, відповідно до умов якого він передає у власність ПАТ «Київобленерго», а вони приймають і оплачують КТП-10/0,4 кв №527 та ПЛ0,4 кв віл КТП-10/0,4 кв № 527 Л-1, Л-2,Л-3.Дане майно було прийнято в експлуатації ПАТ «Київобленерго» відповідно до наказу № 470 від 26.05.2014р. Як вбачається з наданих позивачем документів, точка приєднання будинка за адресою [ADDRESS] здійснено від опори № 15 ПЛ_0,4кв Л-1 від ТП-527. У відповідності до п.2.2.3 договору приєднання електричних мереж № 3717 Н/07 від 13.12.2007р., побудовані чи реконструйовані об'єкти електромереж виконавця не передавались. Відгалуження електричної мережі від опори № 15 ПЛ-0,4 кв Л-1 від ТП-527 до електроустановок позивача на баланс відповідача не приймалось. Позивач посилається в своїх поясненнях на те, що нею за власні кошти були придбані електропори та електрокабель, тобто належність даної частини лінії позивачу. Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», п.5 роз'яснено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має врахувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочині. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконності набуття права власності не встановлено судом. 01 лютого 2008 року між ПАТ «Київобленерго» та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 527012, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності 8 кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а позивач зобов'язалася оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Місцем постачання електричної енергії - [ADDRESS]. Відповідно до п.п. 19, 21 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісячно. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. За період з 31.01.2014р.-21.08.2017р. інформація про фактичні показники приладу обліку вносилися 40 разів( на підставі знятих показників працівниками відповідача та наданих споживачем показів особисто чи по телефону, а також у сплачених рахунках. На даний час, як зазначає представник відповідача, споживач в порушення Правил та умов договору не здійснював вчасної оплати за спожиту електроенергію, а заборгованість на момент відключення становила 6 023,65грн., оскільки остання сплата було нею здійснена 13.02.2017р. в розмірі 417,00гривень. У відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 затверджені Правила користування електричною енергією для населення, які є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. За пунктом 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Відповідно до п.п. 20, 21 розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог належними і допустимими доказами та необхідність відмовити в позові.

Outcome: dismissed