Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що перебуває в шлюбі з [PERSON] з 02.09.1995, який зареєстровано у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Шлюбні відносини між сторонами припинились з 2012 року, неповнолітніх дітей від шлюбу не має, однак добровільно відповідачка розірвати шлюб відмовляється. Вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо, просить розірвати шлюб. 07.10.2020 ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подала, натомість надала заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 вересня 1995 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, 02 вересня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №988, прізвище чоловіка та дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.112 СК України при розгляді справи суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Оскільки шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, при таких обставинах шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved