Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та скасування державної реєстрації обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що йому на праві приватної власності відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.08.2012р. та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 282707 від 02.10.2012р. належить земельна ділянка кадастровий номер 5324087700:00:009:0016 на території Щербанівської сільської ради Полтавського району та області площею 2,58 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Під час державної реєстрації зазначеної земельної ділянки в ДЗК, виявилося, що остання згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер № 367 від 07.03.2019р. виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Панченкової О.Л. на праві приватної власності зареєстрована за громадянином [PERSON] , відтак, вважає, що порушено його право на власність, відповідно до якого кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Від представника позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від відповідачів до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі проти задоволення позовних вимог не заперечили. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Статтею 41 Конституції України та статтею 321 ЦК України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16.11.2007 року по цивільній справі 2-1538/2007 позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі. Визнано договір міни від 31.10.2007 року укладений між [PERSON] та [PERSON] таким, що відбувся, тобто дійсним. Визнанно за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,58 га і яка розташована на території Щербанівської сільської ради Полтавського району відповідно до державного акту на право власності на землю серія ЯГ № 679978 від 11.05.2007 року, цільове призначення якої є введення особистого товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324087700:00:009:0016. Також встановлено, що відповідно до Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.08.2012 року по справі № 1625/3114/12 позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано дійсним договір міни земельних ділянок від 01.06.2012 року укладений між [PERSON] та [PERSON] відповідно до якого [PERSON] (Сторона 1) передає у власність [PERSON] (Стороні 2) земельну ділянку кадастровий номер 5324083901:01:001:0309, розташовану в [ADDRESS] , площею 0,1500 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд в обмін на земельну ділянку кадастровий номер 5324087700:00:009:0016, розташовану на території Щербанівської сільської ради Полтавського району та області площею 2,58 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.08.2012 року по справі № 1625/3114/12 [PERSON] зареєстрував своє право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324087700:00:009:0016 на території Щербанівської сільської ради Полтавського району та області площею 2,58 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 282707 від 02.10.2012 року. Із матеріалів справи вбачається, що з 2012 року [PERSON] володіє та використовує в своїй господарській діяльності земельну ділянку за кадастровим номером 5324087700:00:009:0016 площею 2,58 га, з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно представником позивача адвокатом Портянко Євгеном Вікторовичем 23.09.2020 року було отримано Інформаційну довідку з ДРРП відносно даної земельної ділянки та було виявлено, що остання згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер № 367 від 07.03.2019 року виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Панченкової О.Л. на праві приватної власності зареєстрована за громадянином [PERSON] , що і послугувало підставою для звернення до Полтавського районного суду Полтавської області про визнання Свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за останнім. Відповідно до частини першої статті 125 ЗК Україниправо власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Згідно із частиною першою статті 126 ЗК Україниправо власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV (надалі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження та яких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.Частиною 2 ст. 9 зазначеного Закону зобов`язано державного реєстратора встановлювати від повідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до п. 81 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 р., державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. На підставі викладеного та

Outcome: approved