Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Отже, як власник та споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, зобов'язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Експлуатуючою організацією, яка обслуговує будинок [ADDRESS] - є ТОВ «Рада». Станом на 02.10.2018 року за боржником утворився борг в сумі 7 894,98 грн. за період надання послуг з 01.12.2015 року по 30.09.2018 року. На даний час заборгованість не оплачена та завдає збитків Товариству, у зв'язку із чим відповідачу нараховуються інфляційні нарахування у сумі 656,83 грн., 3% річних у сумі 324,38 грн., а також пеня у сумі 12 105,81 грн. У судове засідання представник позивача з'явилась, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи; відзиву на позов суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності за наявними в справі доказами та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Отже, як власник та споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, зобов'язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Експлуатуючою організацією, яка обслуговує будинок [ADDRESS] - є ТОВ «Рада». Згідно з розрахунком позивача, відповідач, не сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, що станом на 02.10.2018 року становить 7 894,98 грн. На даний час заборгованість не оплачена та завдає збитків Товариству, у зв'язку із чим відповідачу нараховуються інфляційні нарахування у сумі 656,83 грн., 3% річних у сумі 324,38 грн., а також пеня у сумі 12 105,81 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ №45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3% річних з [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та підлягають до задоволення. Однак, щодо стягнення 12 105,81 грн. пені, слід зауважити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відтак, оскільки визначений позивачем розмір пені в сумі 12 105,81 грн. значно перевищує суму боргу, що становить 7894,98 грн., а тому він підлягає зменшенню на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України до 7894,98 грн., що буде відповідати принципу розумності та справедливості. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762,00 грн. судового збору. З викладеного,

Outcome: partial