Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 12.10.2012 року між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем по справі. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, непорозуміння та постійні сварки, через що почуття поваги та любові одне до одного між сторонами втрачено та що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, при цьому сторони в даний час однією сім»єю не проживають. Відновлення подружніх стосунків і подальше проживання разом неможливе. Посилаючись на ст. ст. 105, 110 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 12.10.2012 року Новов»язівською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області по актовому запису № 05, залишивши за ним після розірвання шлюбу прізвище »Шепелюн». В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи в попередньому судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю, вказавши, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею та на утримання останньої відповідач сплачуватиме аліменти, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів через що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2013 року, спору по майну не має, судові витрати просила стягнути з відповідача, прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає ( ас. 28). Відповідач по справі [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в попередньому судовому засіданні в його відсутності, при цьому позові вимоги визнав повністю , зазначивши в заяві обставини аналогічні , викладеним в заяві позивача (ас.29). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав для того ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - 12.10.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем по справі, відповідач на утримання останнього буде сплачувати аліменти. Дане підтверджено в судовому засіданні копіями свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 234535 від 12.10.2012 року та про народження дитини серії 1-КИ № 421041 від 04.01.2013 року (ас. ас. 11, 12). Шлюбно сімейні відносини та ведення спільного господарства припинені між сторонами з 2013 року через різні погляди на життя, несумісність характерів, непорозуміння та постійні сварки, в зв»язку з чим почуття поваги та любові одне до одного між сторонами втрачено та що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхньої дитини. Відтак, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище »Шепелюн».

Outcome: approved