Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який 20 лютого 1993 року був зареєстрований [PERSON] селищною радою м. Ровеньки, Луганської області про що складено відповідний актовий запис № 11. В обґрунтування доводів зазначив, що з грудня 2015 року між ними припинені шлюбні та сімейні відносини. Спільне господарство не ведеться. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем. В судовому засіданні позивач та його представник не були присутніми, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце його проведення була повідомлена у встановленому порядку. Причин неявки не повідомила. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає, що однією з основних ознак шлюбу є його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст.\~12,13 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що\~20 лютого 1993 року між позивачем та відповідачем [PERSON] селищною радою м. Ровеньки, Луганської області про що складено відповідний актовий запис № 11.(а.с.6). Згідно позову сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2015 року, на даний час втрачені усі фізичні та духовні зв'язки. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем (а.с.3). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що\~позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї стали неможливими, їх сімя існує формально. Суд вважає, що сімя розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~понесені позивачем судові витрати, що становлять 704 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого за подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved