Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зобов'язати [PERSON] за свій рахунок демонтувати засклення балкону в квартирі [ADDRESS] шляхом повернення його до первинного стану згідно з проектно-технічною документацією будинку. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УПРАВ-ДОМ» штраф в сумі 8000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2756,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі, що знаходиться по [ADDRESS] Відповідач є власником квартири [ADDRESS] 05.11.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, відповідачем були підписані Правила проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: [ADDRESS] 25.11.2015 року комісією ТОВ «УПРАВ-ДОМ» було проведено обстеження стану фасаду будинку, під час якого встановлено, що на фасаді першої секції, на чотирнадцятому поверсі (квартира [NUMBER], власник [PERSON].) були встановлені склопакети, що призвело до зміни зовнішнього вигляду житлового комплексу та порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту. Проектна документація на реконструкцію квартири не виконувалась. ТОВ «УПРАВ-ДОМ» не погоджував відповідну проектну документацію та не надавав згоди на виконання робіт, пов'язаних із зміною фасаду, у зв'язку з чим було прийнято рішення про направлення відповідачу припису про терміновий демонтаж самовільно встановлених склопакетів та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду. Зазначені порушення відповідачем усунуті не були. Таким чином, відповідач вчинила протиправно дію з істотним порушенням будівельних норм і правил. Також, не було враховано інтереси власників інших квартир. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши заяву представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Встановлено, що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі, що знаходиться по [ADDRESS] на підставі договору від 25.11.2013 року №25/11 на забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового комплексу за будівельною адресою: [ADDRESS] укладеного з забудовником та балансоутримувачем ЖК Островського, 40 ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ». Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового. На виконання вищевказаної норми закону, 05.11.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім цього, відповідачем було підписано Правила проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: [ADDRESS], які визначені п. 2.4. вказаних Правил, як договір приєднання. Відповідно до умов договору [PERSON] не має права без належним чином розробленої та погодженої документації і згоди виконавця ТОВ «УПРАВ- ДОМ» виконувати будь - які роботи, пов'язані зі зміною фасаду будинку. Крім того, згідно п. 11 договору, споживач зобов'язується виконувати Правила. Пунктом 12 договору передбачено, що виконавець має право вимагати від споживача неухильного виконання «Правил проживання та добросусідства в житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою по [ADDRESS] Відповідно до п. 7.5 Правил, забороняється будь-яка зміна зовнішнього вигляду комплексу (як зовні, так і в середині в МЗК), наприклад: фарбування стін в інший колір, зміна плитки, зміна вхідних дверей, засклення балконів, тощо. 25.11.2015 року комісією ТОВ «УПРАВ-ДОМ» було проведено обстеження стану фасаду будинку, під час якого встановлено на фасаді першої секції, на чотирнадцятому поверсі (квартира [NUMBER] власник [PERSON].) були встановлені склопакети, що призвело до зміни зовнішнього вигляду житлового комплексу та порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту. Згідно з ч. 2 ст. 24 чинного ЖК України, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання житлового будинку і придомової території. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність», власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані утримувати в належному стані будинки і споруди, забезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об'єкта, додержуватися під час експлуатації об'єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства. Відповідно до п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку. При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій, улаштування нових і розширення існуючих балконів і їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей. Проектна документація на реконструкцію квартири не виконувалась. Частиною 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Враховуючи, те що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» не погоджував відповідну проектну документацію та не давав згоди на виконання робіт, пов'язаних із зміною фасаду, було прийнято рішення про направлення відповідачу припису про терміновий демонтаж самовільно встановлених склопакетів та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду. Вказаний припис від 04.12.2015 року № 877 разом з актом від 25.11.2015 року було направлено відповідачу 10.12.2015 р. цінним листом за місцем реєстрації. Зазначений припис залишений відповідачем без уваги, демонтаж самовільно виконаного засклення балкону та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду не виконала. Пунктом 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно з п. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення. Отже, стіна, як конструктивний елемент будинку, є спільною сумісною власністю всіх власників квартир. Таким чином, змінивши зовнішній вигляд, а також технічні характеристики стіни, відповідач порушила права інших мешканців будинку. Крім того, проектну документацію по об'єкту «Житлово-офісний комплекс із вбудовано-прибудованими торгівельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на [ADDRESS] розроблено ТОВ «МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ», що здійснює авторський нагляд за проектом, що підтверджується витягом з проектної документації та сертифікатом. Відповідно до технічних умов на проектування наданих Головним управлінням МНС України в м. Києві від 28 березня 2007 року № 16/5/1789вх. П. 23. «в секції з однією незадимлюваною сходовою кліткою типу Н1 передбачити влаштування виходів з квартир, які розміщуються на 3-му поверсі та вище, на площадки, які розміщуються вздовж зовнішніх стін будинку з глухими простінками не менше 1,2 м, між торцем площадки та прорізом, який виходять на площадку, або 1,6 м між віконними прорізами. При цьому така площадка повинна бути шириною не менше 1,2 м та мати огорожу заввишки не менше 1,2 м у відповідності до вимог п. 4.10 ДБН В.2.5-15-2005.» (п. 4.10 ДБН В.2.5-15-2005 Примітка 2. Зазначеними в 4.10, б) площадками можуть слугувати частини балконів, лоджій, терас без засклення.) Згідно з листом ТОВ «МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ», в житловій секції №1 усі незасклені балкони та лоджії за проектною документацією є другим евакуаційним виходом згідно Державних будівельних норм (ДБН В.2.-15-2005 Житлові будинки. Основні положення, пп. 4.10; 4.13) та повинні забезпечити евакуацію громадян з поверху пожежними командами на випадок пожежі. Тому ці балкони та лоджії категорично заборонено склити. Згідно з п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України від 24.01.2006р. № 45, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 № 76 Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та і засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Відповідно до п. 1.4.5 цих же Правил, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування. Пунктом 1.4.6 Правил передбачено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Відповідно до статті 25 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 р. № 2780-ХІІ, особи, винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; самовільній зміні архітектурного вигляду споруди в процесі експлуатації; недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об'єктів, несуть відповідальність передбачену законодавством. Таким чином, відповідачем вчинено протиправну дію з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Також не було враховано інтереси власників інших квартир. Крім цього, відповідач самовільно змінила архітектурний вигляд будинку, чим порушила вимоги Закону України «Про основи містобудування», за що передбачена адміністративна відповідальність. Змінивши фасадний вигляд будинку, відповідач порушила Закони України «Про архітектурну діяльність» (ст.ст. 28-31), «Про регулювання містобудівної діяльності». Таким чином, відповідач порушила вимоги житлового та містобудівного законодавства, вимоги протипожежної безпеки, а також інтереси інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 8.2.9 «Правил проживання та добросусідства в житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою по [ADDRESS], що є додатком №2 до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та його невід'ємною частиною, за недотримання вимог до виконання будівельних, ремонтних та опоряджувальних робіт (в т.ч. зміна зовнішнього вигляду комплексу, засклення балконів) на винних осіб накладається штраф у розмірі 8000,00 грн., та покладається обов'язок приведення комплексу в первинний зовнішній вигляд за власний рахунок осіб, котрі вчинили дії, які призвели до його зміни (в тому числі відновлення його технічного стану). Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем у повному обсязі в сумі 2756,00 грн.

Outcome: approved