Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], третя особа:Державна реєстраційна служба маріупольського МУЮ Донецької області, про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Після неодноразових уточнень позовних вимог, [PERSON] висунув позовні вимоги до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що за договором дарування № 768 від 21.06.1999 року, [PERSON] подарувала йому двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований у Міському комунальному підприємстві «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» за № 39089 від 21.06.1999 року. Оригінал вищевказаного договору дарування був втрачений та на даний час наявна лише його копія. Після смерті його матері [PERSON], померлої 03.11.2007 року, він та відповідачі по справі: син померлої - [PERSON] та чоловік померлої - [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом. Через втрату оригіналу договору дарування він позбавлений можливості оформити право власності на спірну квартиру, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив суд: визнати договір дарування № 768 від 21.06.1999 року, укладений між ним та [PERSON], двокімнатної квартири [ADDRESS], дійсним; визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування № 768 від 21.06.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрованого у Міському комунальному підприємстві «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» за № 39089 від 21.06.1999 року /а.с. 9-10/, [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] /а.с. 8/. Згідно свідоцтва про народження Серії 1-ЖС № 257024 від 15.07.2014 року (виданого повторно) [PERSON] є сином [PERSON] /а.с. 32/. Відповідно до копії актового запису про смерть від 05.11.2007 року [PERSON] померла 03.11.2007 року /а.с. 41/. Як вбачається з копії спадкової справи № 380/2008 після смерті померлої 03.11.2007 року [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом отримав її чоловік [PERSON]. Крім чоловіка спадкоємцями першої черги за законом є сини померлої: [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. 1 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності. Враховуючи, що позивач дійсно є власником квартири [ADDRESS], беручи до уваги, що право власності позивача не оспорюється відповідачами, однак документ, що посвідчує його право власності - оригінал договору дарування спірної квартири № 768 від 21.06.1999 року був втрачений, тому [PERSON] на теперішній час позбавлений можливості оформити правоустановчі документи, у звязку з чим захистити його права та законні інтереси як власника квартири можливо лише у судовому порядку, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved