Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за законом, який прийняв спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У підготовче судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Представник третьої особи та треті особи [PERSON] та приватний нотаріус Колінько Т.О. в підготовче судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 06 червня 2017 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] (позивач) звернувся до приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області Колінько Т. О., для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON]. 11 грудня 2018 року приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] в приватного нотаріуса Колінько Т. О. заведена спадкова справа № 214 за 2017 рік, заяву про прийняття спадщини подав син померлого [PERSON], були подані заяви [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. Спадщина відумерлою не визнана. Згідно виписки з по господарської книги № 1 наданої виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, вбачається, що згідно за особовим рахунком № [NUMBER] в по господарській книзі № 1 Пустовійтівської сілької ради за [PERSON] на момент смерті [INFO] значиться житловий будинок з по господарськими будівлями, збудований в 1956 році, який знаходиться по [ADDRESS] на не приватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 27.08.2018 та висновку по будівництву № 834/02-04 від 21.12.2018 відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області житловий будинок літ. «А-1» площею 226,00 кв.м., загальною площею 65,3 кв.м., житловою площею 24.00 кв.м., погріб літ. «Е» площею 6,10 кв.м., сарай літ. «Б» площею 10.50 кв.м., сарай літ. «В» площею 10.00 кв.м., сарай літ. «Г» площею 8.40 кв.м., сарай літ. «Д» площею 14.90 кв.м., убиральня літ. «Є» площею 1.20 кв.м., колодязь літ. «К», ворота літ. «№ 1», ворота літ. «№ 2», огорожа літ. «№3», - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Як вбачається із довідки ФОП [PERSON] експерта з інвентаризації нерухомого майна № 144 від 27.08.2018, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], не зареєстроване. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1959 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Приймаючи до уваги, що позивач є особою, який прийняв спадщину за законом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved