Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на ? частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.12.1993 року №13344, [PERSON] та [PERSON] були співвласниками в рівних частках - по ? частці квартири [ADDRESS] [INFO] [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки вищевказаної квартири, належної померлому. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а згодом із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте нотаріальною конторою було відмовлено позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на квартиру в МКП «Маріупольське БТІ». Просить визнати за ним право власності на ? частки вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом. Позивач надав суду уточнену письмову заяву, в якій просить визнати за ним право власності на ? частки квартири [ADDRESS], та на ? частки вищевказаної квартири за відповідачкою. Також просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 березня 1994 року Маріупольський державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» [PERSON] та [PERSON] було видане Свідоцтво на право власності на житло - квартиру [ADDRESS], відповідно до якого вказана квартира належить останнім на праві спільної сумісної власності (№13344 від 17.12.1993 р.). Згідно із повідомленням Маріупольського БТІ від 02.04.2014 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Двокімнатна квартира має житлову площу 32,54кв.м., загальну площу 55,27кв.м. [PERSON] помер [INFO] у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №1502 від 26.08.2013р. зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області. Відповідно до свідоцтва про народження (Серії [NUMBER] видане 29.07.1966 року) [PERSON] народився [INFO] у м. Жданові Донецької області, про що Жовтневим відділом РАГС м. Жданова Донецької області зроблений актовий запис №1111 від 29.07.1966 року. Батьками вказані - [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб (Серії [NUMBER] видане 21.03.1965 року) 21 березня 1965 року Палацом одруження міста Жданова Донецької області зареєстрований актовий запис №31001 про шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Згідно постанови Державного нотаріуса Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М. від 16.04.2014 року, в її провадженні знаходиться спадкова справа №180/2013 від 26.03.2014 року до майна померлого [PERSON] за заявою [PERSON], сина спадкодавця. Але останньому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про право власності спадкодавця [PERSON] не зареєстроване ним в МКП «Маріупольське БТІ» (згідно діючого законодавства на той час). Згідно з матеріалами спадкової справи 26.03.2014 року [PERSON] який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], а на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. 26.03.2014 року [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], подала заяву у якій зазначила, що пропустила строк на прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], але на спадщину не претендує і не заперечує, щоб спадкове майно успадкував [PERSON] Відповідно до ст.355, ст.356, ст.357, ст.392 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачем доведено, що його матері [PERSON] та померлому [INFO] його батьку - [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. На підставі матеріалів справи суд вважає, що частки співвласників квартири є рівними, а саме кожному з них належала по ? частки квартири. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належала ? частка вказаної вище квартири. Позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці відсутні, а тому він має право звернутися до суду з вимогою про визнання за ним права власності за правом спадкування на майно, яка належала померлому. В зв'язку з викладеним суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати в судовому порядку за ним право власності на ? частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], а визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved