Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса №8267 від 27.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.04.2008 року між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання кредиту № СL-SМЕ500/092/2008, за умовами якого він отримав кредит в розмірі 41 738,61 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та позивчаем був укладений договір застави автотранспортного засобу №РСТ-8МЕ500/092/2008. Предметом застави був автобус пасажирський марки БАЗ модель А079.24, 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], оціночна вартість якого згідно договору склала 46 376,24 доларів США. У зв'язку з невиконанням позивачем вимог кредитного договору (прос рочки сплати щомісячних платежів по договору), 29.11.2010 року Банк звернувся до Южного міського суду з позовом про стягнення боргу в сумі 307 839,15 грн, що складає еквівалент 38 912,80 доларів США та 200 грн. 18.01.2012 року суддею Южного міського суду Одеської області ухвалене рішення про стягнення з нього боргу за кредитом у розмірі 255 382,82 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн,, а всього на суму 257 202,82 грн. Дане рішення суду стало підставою для відкриття відділом державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Одеської області виконавчого провадження №В-3/321 про стягнення 257 202,82 грн на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» та звернення стягнення на його доходи. Крім того, TOB «ОТП Факторинг Україна», незважаючи на вже існуюче рішення Южного міського суду про стягнення з позивача боргу за кредитним договором № CL-SME500/092/2008 у розмірі 255 382,82 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн,, а всього на суму 257 202,82 грн., звернулось до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального міського округу [PERSON], яка вчинила виконавчий напис № 8267 від 27.11.2013 року про звернення стягнення на його рухоме майно, а саме автобус пасажирський марки БАЗ модель А079.24,2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], та за рахунок коштів, отриманих від реалізації задовольнити вимоги TOB «ОТП Факторинг Україна» за тим же кредитним договором у розмірі: залишок заборгованості за кредитом 32 281,99 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом- 1916,79 доларів США; витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису- 1700 грн., а всього в гривневому еквіваленті - 275 050,85 грн. На підставі даного виконавчого напису нотаріусу, відділом державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Одеської області відкрите виконавче провадження №В-3/835 про стягнення 275 050,85 грн. на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» та звернення стягнення на його доходи. Враховуючи, що діями відповідача порушені права позивача, він змушений звернутися з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса №8267 від 27.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р. - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно п. 284 зазначеної Інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості. Тобто TOB «ОТП Факторинг Україна» повинен був звернутися до нотаріуса до, а не після звернення до Южного міського суду з позовом про стягнення з нього заборгованості. В даному випадку порушена вимога безспірності при вчинені виконавчого напису нотаріуса; згідно п. 283 вищевказаної інструкції , нотаріус вчиняє виконавчий напис після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Однак такої вимоги позивач від нотаріуса або кредитора взагалі не отримував. Крім того, відповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», своїм зверненням до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального міського округу [PERSON], для отримання виконавчого напису нотаріусу, порушив вимоги статті 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення. Дії ТОВ«ОТП Факторинг Україна» призвели до того, що на даний час існує два відкритих виконавчих провадження про стягнення з позивача суми боргу за одним і тим де кредитним договором, що необхідно трактувати як подвійне стягнення. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Третя особа в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у відсутність представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання кредиту № СL-SМЕ500/092/2008, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 41\~738,61 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25.04.2008 року між Банком та позивачем був укладений договір застави автотранспортного засобу №РСТ-8МЕ500/092/2008. Предметом застави був автобус пасажирський марки БАЗ модель А079.24, 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], оціночна вартість якого згідно договору склала 46 376,24 доларів США. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 18.01.2012 року позовну заяву ТОВ ОТП Факторинг Україна до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитом в розмірі 32\~ 281,99 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 01.11.2010 року (1 долар США = 7,9110 грн.) складає 255\~ 382,82 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 4\~ 251,86 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 01.11.2010 року (1 долар США = 7,9110 грн.) складає 33\~ 636,46 грн., пеню за прострочення виконання зобовязань за період з 25.08.2009 року по 29.03.2010 року в розмірі 2\~ 378,95 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 01.11.2010 року (1 долар США = 7,9110 грн.) складає 18\~ 819,87 грн., а всьогоу розмірі 38\~ 912,80 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 01.11.2010 року (1 долар США = 7,9110 грн.) складає 307\~ 839,15 грн. та штрафні санкції в розмірі 200 грн. та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна судові витрати в розмірі 1820 грн. 21.01.2015 року в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції [PERSON] винесла постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] грошової суми у розмірі 257202,82 грн. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від18.01.2012 року по цивільній справі №2-30/11 (а.с.7). 27.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою відповідача ТОВ «ОТП Факторинг» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8267, про звернення стягнення на зазначене рухоме майно у погашення кредитної заборгованості в розмірі 34\~198,78 дол. США, що в еквіваленті становить 275\~050,85 грн. (а.с.23). 20.07.2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції [PERSON] виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №8267 від 27.11.2013 року Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] грошової суми в розмірі 275\~050,85 грн. (а.с.10). Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.20 Закону України «Про заставу», ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5. За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до положень\~ст.88 Закону України «Про нотаріат», в редакції яка діяла на час вчинення виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат», в редакції яка діяла на час вчинення виконавчого напису, встановлено, зміст виконавчого напису. Так у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили;\~\~\~\~строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. [PERSON] вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністрества юстиції України від 22.02.2012\~№ 296/5, зареєстрований Міністерстві\~юстиції України\~22 лютого 2012 р.\~за № 282/20595(в редакції яка діяла на час вчинення виконавчого напису) у подальшому [PERSON]. Згідно п.1.1 ч.1 глави 16 [PERSON] для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2 ч.1 глави 16 [PERSON] встановлено, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 2.1 ч.2 глави 16 [PERSON] для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно п. 2.3 ч.2 глави 16 [PERSON] вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Пунктом 3.1 ч.3 глави 16 [PERSON] встановлено, що\~нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У відповідності до\~3.2 ч.3 глави 16 [PERSON] безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 Відповідно до п. 3.5. ч.3 глави 16 [PERSON] вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Відповідно до п. 5.1. 5 ч.5 глави 16 [PERSON] виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Згідно п. 5.2 ч.5 глави 16 [PERSON] якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 6.1 ч.6 глави 16 [PERSON] встановлено, що за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. У відповідності до п. 6.2 ч.6 глави 16 [PERSON] Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Згідно п. 6.3 ч.6 глави 16 [PERSON] вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог\~статті 1050 Цивільного кодексу України. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, на час звернення до нотаріусу про вчинення виконавчого надпису, вже існувало рішення Южного міського суду Одеської області від 18.01.2012 про стягнення заборгованості за кредитом станом на 01.11.2010 року, заборгованості по відсоткам за користування кредитом станом на 01.11.2010 року, пені за прострочення виконання зобовязань за період з 25.08.2009 року по 29.03.2010 року. Таким чином відповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надав нотаріусу неповну інформацію для вчинення нотаріальної дії, а саме не повідомив його про ухвалення вищевказаного рішення. В виконавчому написі вказаний період за який провадиться стягнення з 25.04.2008 року по 15.05.2013 року, тобто за період з 25.04.2008 року по 01.11.2010 року з боржника двічі стягнута заборгованість за кредитом, заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В звязку з чим, суд вважає, що заборгованість, яка вказана у виконавчому напису не є безспірною, оскільки на час вчинення виконавчого напису судом вже розглядався спір про розмір заборгованості\~в порядку позовного провадження, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вищевказаний висновок суду підтверджується судовою практикою Верховного Суду України. Так, наприклад згідно ухвали судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 березня 2015р. по справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за заявою [PERSON] про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014року. Так ВСУ зазначено, що відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року «1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості ровадиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. В результаті сума заборгованості за період з 1 січня 2009 року по 3 вересня2009 року стягнута з [PERSON] двічі. Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено. Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальними відносно Закону України «Про заставу». Пункт 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса було доповнено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року. У пункті 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» зазначено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності. Отже, положення Закону України «Про заставу» у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У справі, яка переглядається, судом установлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент укладення кредитного договору (26 жовтня 2007 року) у ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не було передбачено такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому вчинений виконавчий напис нотаріуса не може підлягати виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовну заяву [PERSON] до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса №8267 від 27.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню, за участю третьої особи Відділ державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області необхідно задовольнити, визнавши виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 8267, виданий 27.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на рухоме майно - автобус пасажирський марки БАЗ модель А079.24, 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] і належить на праві власності [PERSON] у погашення заборгованості за договором про надання кредиту № CL-SME500/092/2008 від 25.04.2008 року в загальній сумі 34198,78 доларів США, а у гривневому еквіваленті 275\~050,85 грн., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved