Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Лознянської сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 17.11.2007 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті залишилось наступне майно, а саме: земельна ділянка площею 3,4314га, що розташована на території Лознянської сільської Ради, Хмільницького району, Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на праві власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №965521 виданого 19 листопада 2004року Хмільницькою районною державною адміністрацією, кадастровий номер земельної ділянки 0524884200020030143. Згідно витягу про грошову нормативну оцінку земельної ділянки вартість вказаної земельної ділянки становить 103207,10грн. Відповідно до свідоцтва про смерть чоловік [PERSON] - [PERSON] помер 05.03.1986 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до довідки голови правління «Чайковського 13» позивачка - [PERSON] проживала з покійною, тобто фактично прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON] Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує та їх визнає. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 17.11.2007 року померла матір позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 094685 виданим 20.11.2007 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею площею 3,4314 га, що розташована на території Лознянської сільської Ради, Хмільницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №965521 виданого 19 листопада 2004року Хмільницькою районною державною адміністрацією, кадастровий номер земельної ділянки 0524884200020030143, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 965521 виданим 19.11.2004 року (а.с. 9,10). Згідно витягу про грошову нормативну оцінку земельної ділянки вартість вказаної земельної ділянки становить 103207,10 гривень, що підтверджується листом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області ( а.с. 11). Як вбачається з листа Хмільницької державної нотаріальної контори, після смерті 17.11.2007 року [PERSON] у Хмільницькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 241/2008, а тому [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач проти позову не заперечує, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved