overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої йому співробітниками органів державної влади при виконанні ними трудових (службових) обов`язків, посилаючись на наступне. Позов підсудний Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області на підставі ст.28 п.3,4 ЦПК України, ст.8 Угоди від 09.09.1994 року СНД «Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків» місцем застосування репресій у вигляді поміщення в психіатричні лікарні Нікопольською міською психіатричною лікарнею в Дніпропетровській області, ст.7, 8 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій». Докази репресій, каліцтва до безстрокової інвалідності другої групи, поміщення в психіатричні лікарні, порушень процесуальних, матеріальних прав, обґрунтованих Законами Російської Федерації, розрахунок розміру компенсації шкоди додані в справі №0426/0838/2012 в рішенні від 28.01.2014 року Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за його позовом до Виконкому Нікопольської міської ради, Генеральної прокуратури, Нікопольської міської психіатричної лікарні (суддя Шестакова З.С.). Справа № 426/719/2012 (рішення від 18.03.2014 року Нікопольського міськрайонного суду за його позовом виробничому об`єднанню «Нижньовартовськнафтогаз»), суддя Троян H.A. Справа № 182/483/18 (ухвала від 03.03.2018 року) Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за його позовом до ВАТ «Нижньовартовськнафтогаз», Нікопольської міської психіатричної лікарні (суддя Рунчева О.В.). Справа № 182/435/18 (ухвала від 13.02.2018 року) Нікопольського міськрайонного суду за його позовом Адміністрації Малоархангельського району Орловської області РФ (суддя Тихомиров І.В.). Названі справи, рішення, ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, відповіді відповідачів на його звернення, спроба вирішити суперечку без залучення суду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про вселення в [ADDRESS] та зобов'язання відповідача не чинити перешкод в користуванні ? частиною цієї квартири. Посилався на те, що спірна квартира належить сторонам в рівних частинах на праві спільної часткової власності, але відповідач не надає йому доступу до квартири і відмовляється передати ключі від вхідних дверей спірної квартири. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а відповідач [PERSON] позов не визнала і стверджувала, що вона не перешкоджає позивачу користуватись спірною квартирою. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва, рішень, витягу з реєстру (а.с.4-8) та пояснень сторін, останні в період зареєстрованого шлюбу придбали [ADDRESS], проживали в ній, а після розірвання шлюбу 31.10.2013р. в квартирі проживає відповідачка [PERSON] разом з неповнолітньою донькою. В грудні 2013р. спірна квартира за рішенням суду була поділена і сторони отримали право власності кожний на ? частину спірної квартири, яка складається з трьох кімнат жилою площею 52 кв.м. Згідно листів (а.с.9-11) позивач в 2014р. неодноразово звертався до відповідача з проханням передати йому ключі від вхідних дверей спірної квартири і не перешкоджати вселенню та користуванню спірною квартирою, але вселитись в квартиру позивач не зміг. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою і кожний із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Враховуючи те, що позивач має право на користування ? частини спірної квартири, то, відповідно, для здійснення цього права позивач має бути вселений в цю квартиру. Разом з тим, частки сторін в спірній квартирі не виділені в натурі і не встановлений порядок користування квартирою, а тому вимоги позивача про усунення перешкод в користування його часткою квартири суд вважає передчасними і необґрунтованими. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 243,60 грн. судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про вселення у квартиру [ADDRESS], покликаючись на те, що він є власником 3/8 часток квартиру [ADDRESS]. 31 травня 2013 року державним виконавцем ВДВС Залізничного МУЮ [PERSON] було зобов'язано не чинити йому перешкоди в користуванні квартирою, проте відповідач [PERSON] не допускає його в оспорювану квартиру та не дає ключі від неї. Просить вселити його в квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позов підтримав, давши аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 3/8 частин квартири [ADDRESS], що стверджується витягом про державну реєстрацію прав від 28 серпня 2012 року. /а.с. 8/ Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу №79 від 05 червня 2013 року та копії паспорту позивача [PERSON] [NUMBER] виданого 05 червня 2013 року, позивач зареєстрований та проживає у спірній квартирі [ADDRESS]. /а.с. 9, 26/ Як зазначено у ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як безспірно встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] чинить позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні спірною квартирою, позивач втратив доступ до квартири, своїх особистих речей, які у ній знаходяться та змушений проживати у м. Львові за іншою адресою, що зокрема підтверджується рапортом та висновком ДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області /а.с. 22, 23/ Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення батьківствата просив ухвалити рішення, яким визнати Ілунга Мвеху, [INFO], уродженця Заїру батьком [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Україна. Позивач посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа до суду не зявилась, сповіщена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов Ілунга Мвеху підлягає задоволенню виходячи з наступного. Під час навчання, у 1988 року позивач познайомився з [PERSON], яка навчалась в Одеському інституті народного господарства. Позивач з відповідачем вирішили жити однією сімєю без реєстрації шлюбу. У період з червня 1990 по січень 1991 року вони проживали у квартирі [PERSON] як чоловік та жінка, вели спільне господарство. Оскільки після закінчення навчання Ілунга Мвеху переїхав до Заїру, вони вирішили припинити відносини. Під час перебування у Парижі, Ілунга Мвеху зустрів [PERSON] і дізнався, що у неї народився син [PERSON] і позивач є батьком. У позивача не виникло жодних сумнівів щодо батьківства. Суд бере до уваги спільне проживання й ведення спільного господарства позивачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Частиною 2 ст. 53 КпШС України передбачено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 цієї статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При вищенаведених обставинах суд вважає позов Ілунга Мвеху до [PERSON], третя особа - [PERSON] про встановлення батьківства підлягаючим задоволенню, у звязку із тим, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, зазначивши в позові, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки весь цей час знаходився на заробітках, внаслідок чого пропустив строк для прийняття спадщини і тепер змушений звертатись до суду з даним позовом. Просить визнати, що строк подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року в с. Вишнопіль Тальнівського району Черкаської області [PERSON] пропущений ним з поважної причини та визначити йому додатковий тримісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть та довідки [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 8, 9). Згідно копії паспорта [PERSON] народився [INFO] року в с. Вишнопіль Тальнівського району Черкаської області (а.с.4). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] через те, що він пропустив шестимісячний строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 16). У відповідності до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач являється спадкоємцем псля смерті батька, з поважної причини, через перебування його на заробітках вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого пропустив строк для прийняття спадщини. Тому суд, з урахуванням наведеного вважає за доцільне визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2008 року померла його мати [PERSON] , яка проживала та була прописана ( зареєстрована ) в с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області по вул. Бобровицька , 9. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя мати позивача склала заповіт . Позивач є спадкоємцем по закону та по заповіту після смерті матері . При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті матері йому було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивач не мав змоги , та як хворів, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивач не зявився, але надіслав письмову заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити ( а. с.19 ). Представник позивача до суду не зявився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають ( а.с.18 ). Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.09.2008 року померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 4 ). Позивач є спадкоємцем по заповіту , що підтверджується копією заповіту ( а. с.5 ). Відповідно до медичної довідки, позивач перебував на лікуванні з 15.03.2009 року по 10.04.2009 року ( а. с. 10 ). Відповідно до довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с.21) ,отже ніким не прийнята. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач по справі на спливі шестимісячного строку захворів, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає , що шестимісячний строк , встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже йому може бути встановлений додатковий строк. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.01.2005 року померла [PERSON], яка проживала та була прописана ( зареєстрована ) в с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області по вул. 30 років Перемоги ,48. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. За життя [PERSON] склала заповіт , в якому все своє майно заповіла позивачу. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті [PERSON] йому було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивач не мав змоги , та як хворів, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивач не зявився, але надіслав письмову заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити ( а. с. 17). Представник позивача до суду не зявився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають ( а.с. 16). Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.01.2005 року померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 5 ). На день смерті вона постійно проживала та була прописана ( зареєстрована ) в с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області по вул. 30 років Перемоги ,48, що підтверджується довідкою Веприцької с ільської ради № 211 від 05. 08. 2015 року ( а. с. 7 ). Позивач є спадкоємцем по заповіту ( а. с. 6 ). Відповідно до медичної довідки , виданої Бобровицькою ЦРЛ 10.07. 2015 року, позивач перебував на лікуванні з 25.06.2005 року по 10.07.2005 року ( а. с. 9 ). Відповідно до довідки Бобровицької державної нотаріальної контори, інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не подавали ( а. с. 20 ). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач по справі на спливі шестимісячного строку захворів, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже йому може бути встановлений додатковий строк. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.07.2004 року помер його дід [PERSON] , який проживав та був прописаний ( зареєстрований ) в с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області по вул. Лесі Українки , 42. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя дід позивача не складав заповіт . Позивач є спадкоємцем по закону після смерті діда . При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті [PERSON] йому було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивач не мав змоги , та як хворів, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивач не зявився, але надіслав письмову заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити ( а. с. 23). Представник позивача до суду не зявився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають ( а.с. 21). Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2004 року помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 5 ). На день смерті він постійно проживав та був прописаний ( зареєстрований ) в с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області по вул. Лесі Українки , 42, що підтверджується довідкою Веприцької с ільської ради ( а. с. 10 ). Позивач є спадкоємцем по закону , що підтверджується даними про народження позивача та батька позивача ( а. с. 7,8 ). Відповідно до медичної довідки, позивач перебував на лікуванні з 15.12.2004 року по 06.01.2005 року ( а. с. 11 ). Відповідно до довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с. 25 ). Разом з спадкодавцем ніхто не проживав ( а.с.10). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач по справі на спливі шестимісячного строку захворів, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже йому може бути встановлений додатковий строк. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.04.2010 року померла його мати [PERSON] , яка на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем матері. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті матері позивачу було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивач не мав змоги , та як хворів що підтверджується відповідною довідкою медичної установи . Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивач не зявився, але надіслав письмову заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 21). Представник відповідача до суду не зявився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають (а.с.18). Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2010 року померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 5 ). Позивач є спадкоємцем по заповіту , що підтверджується даними заповіту ( а. с. 6 ). Згідно медичної довідки , позивач перебував на лікуванні з 15.09.2010 року по 14.10.2010 року ( а. с. 9 ). Згідно довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с. 20 ). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач по справі на спливі шестимісячного строку захворів. що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже йому може бути встановлений додатковий строк. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved