Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за договором в сумі 1565,00 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 19 вересня 2011 року між Дніпропетровським технікумом зварювання та електроніки імені [PERSON] та відповідачем було укладено договір №5 (КМП-9) про підготовку за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст, напрям - компютерна інженерія, спеціальність Обслуговування компютерних систем і мереж в інтересах її сина [PERSON]. Після успішного закінчення трьох курсів, наказом №139У від 30.06.2014року син позивача був переведений на четвертий курс. Відповідно до вищезазначеного договору відповідачем на протязі трьох навчальних років кошти сплачувались вчасно. Після переведення на четвертий курс навчання, 10 вересня 2013 року вона звернулася з заявою до адміністрації технікуму, в якій клопотала про дозвіл з боку адміністрації технікуму надати можливість сплачувати за навчання її сина в розстрочку в зв'язку з тяжким матеріальним становищем, та зобов'язалася до початку кожного навчального місяця (тобто до першого числа) вносити на розрахунковий рахунок технікуму кошти в розмірі 500,00 гривень. Звернення відповідача адміністрація технікуму задовольнила та надала можливість сплачувати за навчання в розстрочку до початку кожного навчального місяця, тим самим змінила порядок оплати за навчання незважаючи на те, що відповідно до умов укладеного договору №5 (КМП-9) від 19 вересня 2011 року п.п. 4.4, відповідачем повинні були сплачуватися кошти за перший семестр навчання в термін до 01 вересня 2014 року у розмірі 1998,00 грн., за другий семестр навчання в термін до 10 січня 2015 року у розмірі 2997,00 грн. Але відповідач не сплатила за навчання її сина в повному обсязі, тим самим порушила змінені умови договору, що привело до заборгованості перед навчальним закладом, яка станом на 31.03.2015 року складає 1565,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Третя особа до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2011 року між Дніпропетровським технікумом зварювання та електроніки імені [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №5 (КМП-9) про підготовку за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст, напрям - компютерна інженерія, спеціальність Обслуговування компютерних систем і мереж в інтересах її сина [PERSON]. Після успішного закінчення трьох курсів, наказом №139У від 30.06.2014 року син позивача був переведений на четвертий курс. 31.03.2015 року Наказом № 67 У [PERSON] було відраховано, в зв'язку з порушенням умов договору та за невиконання навчального плану. Адміністрація технікуму надавала можливість відповідачу сплачувати за навчання в розстрочку до початку кожного навчального місяця, тим самим змінила порядок оплати за навчання незважаючи на те, що відповідно до умов укладеного договору №5 (КМП-9) від 19 вересня 2011 року п.п. 4.4, відповідачем повинні були сплачуватися кошти за перший семестр навчання в термін до 01 вересня 2014 року у розмірі 1998,00 грн., за другий семестр навчання в термін до 10 січня 2015 року у розмірі 2997,00 грн. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 31.03.2015 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 1565,00 грн. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1565,00 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved