Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання, посилаючись на те, що 17.06.2005 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.10.2010. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2013 про поділ майна подружжя відповідача зобов`язано сплатити на користь позивача 61500 грн. за автомобіль, який відповідно до вказаного рішення залишився у його власності. Після відкриття виконавчого провадження відповідачу було надано строк для добровільного виконання судового рішення, проте відповідач рішення суду не виконав, борг не сплатив, і 05.06.2015 виконавчий документ було повернуто стягувачу. 11.09.2015 повторно відкрито виконавче провадження щодо стягнення з відповідача боргу в розмірі 61500 грн., проте, як зазначає позивач, відповідач всіляко намагається уникнути виконання рішення суду. Позивач вважає, що оскільки відповідач не виконує рішення суду та не повертає борг, він повинен сплатити на її користь інфляційні втрати та 3% річних. Враховуючи викладене, з урахуванням уточнень, позивач просить стягнути з відповідача на її користь інфляційні втрати в розмірі 71070,19 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 9516,21 грн., що разом складає 80586,40 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що зобов`язання боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми виникає лише за умови наявності вини боржника, який прострочив виконання зобов`язання. Разом з тим, вини боржника у невиконанні рішення суду про стягнення з нього 61500 грн. немає, оскільки він неодноразово подавав до ВДВС заяву стосовно майна, за рахунок якого можна виконати вказане рішення суду, а саме щодо наявності у нього 6700 простих іменних бездокументарних акцій загальною вартістю 100165 грн., емітент ПАТ «СК «Стандарт РЕ», вартість однієї акції 14,95 грн., проте державним виконавцем не було вчинено з цього приводу жодних дій. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 17.06.2005 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.10.2010. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2013 про поділ майна подружжя, яке набрало законної сили, яким, зокрема, зобов`язано відповідача сплатити на користь позивача 61500 грн. грошової компенсації за автомобіль марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , який відповідно до вказаного рішення залишився у його власності. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Джулай Ю.Ю. від 28.01.2014 відкрито виконавче провадження №41697597 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 61500 грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. від 05.06.2015 виконавчий лист №2/756/9/13 виданий 29.11.2013 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 61500 грн. повернуто стягувачу з посиланням на п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Як встановлено судом, стягувач, він же позивач в справі, повторно звертався до ВДВС щодо прийняття до виконання виконавчого листа №2/756/9/13 виданий 29.11.2013 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 61500 грн., виконавчий лист було прийнято до виконання та відкрито виконавче провадження №48680596. Проте постановою заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Манасерян А.А. від 29.08.2017 виконавчий лист №2/756/9/13 виданий 29.11.2013 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 61500 грн. повторно повернуто стягувачу з посиланням на п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо примусового виконання рішення суду виявились безрезультатними. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 6 липня 2016 року № 6-1946цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц. Як убачається з позовної заяви, відповідач суму 61500 грн. позивачу не повернув. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати в розмірі 71070,19 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 9516,21 грн., що разом складає 80586,40 грн., виходячи з наступних розрахунків: - 3% річних від простроченої суми боргу: 61500грн. Х 3% Х 612 днів (з 05.02.2014 по 09.10.2015)/365/100 = 3093,53 грн.; 61500грн. Х 3% Х 83 дні (з 10.10.2015 по 31.12.2015)/365/100 = 419,55 грн.; 61500грн. Х 3% Х 335 днів (з 01.01.2016 по 30.11.2016)/366/100 = 1688,73 грн.; 61500грн. Х 3% Х 173 дні (з 01.12.2016 по 22.05.2019)/366/100 = 872,09 грн.; 61500грн. Х 3% Х 681 день (з 23.05.2017 по 03.04.2019)/365/100 = 3442,31 грн.; всього 9516,21 грн. (3093,53+419,55+1688,73+872,09+3442,31); - інфляційні втрати: Лютий 2014-вересень 2015: 46843,32 грн. (61500 х 176,168% (загальний індекс інфляції за вказаний період) =108343,32; 108343,32-61500=46843,32), Жовтень 2015-жовтень 2016: Жовтень 2015 - - 799,50 грн. (61500х98,7%=60700,50; 60700,50-61500= -799,50), Листопад 2015 - 414,51 грн. (60700,50х102%=61914,51; 61914,51-61500=414,51), Грудень 2016- 847,91 грн. (61914,51х100,7%=62347,91; 62347,91-61500=847,91), Січень 2016 - 1409,04 грн. (62347,91х100,9%=62909,04; 62909,04-61500=1409,04), Лютий 2016 - 1157,40 грн. (62909,04х99,6%=62657,40; 62657,40-61500=1157,40), Березень 2016 - 1783,97 грн. (62657,40х101%=63283,97; 63283,97-61500=1783,97), Квітень 2016 - 3998,91 грн. (63283,97х103,5%=65498,91; 65498,91-61500=3998,91), Травень 2016 - 4064,41 грн. (65498,91х100,1%=65564,41; 65564,41-61500=4064,41), Червень 2016 - 3933,28 грн. (65564,41х99,8%=65433,28; 65433,28-61500=3933,28), Липень 2016 - 3867,85 грн. (65433,28х99,9%=65367,85; 65367,85-61500=3867,85), Серпень 2016 - 3671,75 грн. (65367,85х99,7%=65171,75; 65171,75-61500=3671,75), Вересень 2016 - 4844,84грн. (65171,75х101,8%=66344,84; 66344,84-61500=4844,84), Жовтень 2016 - 6702,49 грн. (66344,84х102,8%=68202,49; 68202,49-61500=6702,49), Листопад 2016-квітень 2017: Листопад 2016 - 1107 грн. (61500х101,8%=62607; 62607-61500=1107), Грудень 2016 - 1670,46 грн. (62607х100,9%=63170,46; 63170,46-61500=1670,46), Січень 2017 - 2365,33 грн. (63170,46х101,1%=63865,33; 63865,33-61500=2365,33), Лютий 2017 - 3003,98 грн. (63865,33х101,0%=64503,98; 64503,98-61500=3003,98), Березень 2017 - 4165,05 грн. (64503,98х101,8%=65665,05; 65665,05-61500=4165,05), Квітень 2017 - 4756,03 грн. (65665,05х100,9%=66256,03; 66256,03-61500=4756,03), Травень 2017-лютий 2019: Травень 2017 - 799,50 грн. (61500х101,3%=62299,50; 62299,50-61500=799,50), Червень 2017 - 1796,29 грн. (62299,50х101,6%=63296,29; 63296,29-61500=1796,29), Липень 2017 - 1922,88 грн. (63296,29х100,2%=63422,88; 63422,88-61500=1922,88), Серпень 2017 - 1859,46 грн. (63422,88х99,9%=63359,46; 63359,46-61500=1859,46), Вересень 2017 - 3126,65 грн. (63359,46х102%=64626,65; 64626,65-61500=3126,65), Жовтень 2017 - 3902,17 грн. (64626,65х101,2%=65042,17; 65042,17-61500=3902,17), Листопад 2017 - 4490,79 грн. (65042,17х100,9%=65990,79; 65990,79-61500=4490,79), Грудень 2017 - 5150,70 грн. (65990,79х101%=66650,70; 66650,70-61500=5150,70), Січень 2018 - 6150,46 грн. (66650,70х101,5%=67650,46; 67650,46-61500=6150,46), Лютий 2018 - 6759,31 грн. (67650,46х100,9%=68259,31; 68259,31-61500=6759,31), Березень 2018 - 7510,16 грн. (68259,31х101,1%=69010,16; 69010,16-61500=7510,16), Квітень 2018 - 8062,24 грн. (69010,16х100,8%=69562,24; 69562,24-61500=8062,24), Травень 2018 - 8062,24 грн. (69562,24х100%=69562,24; 69562,24-61500=8062,24), Червень 2018 - 8062,24 грн. (69562,24х100%=69562,24; 69562,24-61500=8062,24), Липень 2018 - 7575,30 грн. (69562,24х99,3%=69075,30; 69075,30-61500=7575,30), Серпень 2018 - 7575,30 грн. (69075,30х100%=69075,30; 69075,30-61500=7575,30), Вересень 2018 - 8887,73 грн. (69075,30х101,9%=70387,73; 70387,73-61500=8887,73), Жовтень 2018 - 10084,32 грн. (70387,73х101,7%=71584,32; 71584,32-61500=10084,32), Листопад 2018 - 11086,50 грн. (71584,32х101,4%=72586,50; 72586,50-61500=11086,50), Грудень 2018 - 11667,19 грн. (72586,50х100,8%=73167,19; 73167,19-61500=11667,19), Січень 2019 - 12398,86 грн. (73167,19х101%=73898,86; 73898,86-61500=12398,86), Лютий 2019 - 12768,35 грн. (73898,86х100,5%=74268,35; 74268,35-61500=12768,35), всього 71070,19 грн. (46843,32+6702,49+4756,03+12768,35). Твердження відповідача про відсутність його вини у невиконанні рішення суду не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не спростовують його обов`язку сплатити позивачу грошові кошти. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду також не спростовують. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved