Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття обтяження (арешту) з майна. Заявлені вимоги мотивовані тим, що на праві приватної власності, позивачеві належить земельна ділянка, житловий будинок [ADDRESS] . Вказане майно позивачем придбано на електронних торгах з реалізації нерухомого майна. Умови електронних торгів ним виконанні в повному обсязі, кошти за придбане майно сплачено. Згодом позивач дізнався що Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.07.2019 накладено арешт на цей житловий будинок з надвірними будівлями. Єдиним способом захистити свої майнові права на належне йому майно є звернення до суду з позовною заявою про скасування арешту. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявив, що при вирішення справи покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового засіданні, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва від 20.11.2020 р., виданого державним нотаріусом позивачеві належить земельна ділянка, житловий будинок [ADDRESS] (а.с.4-5). Як вбачається з копії листа від 16.12.2020 Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) арешт на будинок, що належний [PERSON] накладено на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.07.2019 р., по справі № 742/2326/19, провадження № 2-з/742/22/19 (а.с.10). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно) (Постанова Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи те, що судом встановлено, що на даний час [PERSON] , який при накладення арешту вказаний як власник спірного будинку, не є власником даного майна, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved