Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3140,75 грн.; 3% річних у розмірі 140,67 грн.; інфляційні втрати у розмірі 273,78 грн.; витрати по оплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] в порушення умов договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 30.11.2015 року не в повному обсязі та несвоєчасно сплачує спожиті послуги у зв`язку з чим в період з 01.05.2016 року по 30.06.2020 року у нього виникла заборгованість в сумі 3140,75 грн. Також, позивач посилається на те, що в зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, боржник зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 140,67 грн. та інфляційні втрати у розмірі 273,78 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.10.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.11.2015 року між ПАТ «АК «Київводоканал», правонаступником якого є ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 1.1 договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язався надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Відповідач у період з 01.05.2016 р. по 30.06.2020 р. був споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] . П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Встановлено, що в порушення умов договору та вимог, що передбачені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі вносив плату за користування житлово-комунальними послугами, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3140,75 грн., яку позивач просив стягнути, на що слід зазначити наступне. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом достовірно встановлено, що відповідач в порушення умов договору зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати спожитих в період з 01.05.2016 року по 30.06.2020 року послуг належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 3140,75 грн., що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості, які містяться в матеріалах справи. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2016 р. по 30.06.2020 р., суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь інфляційної складової боргу у розмірі 273,78 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 140,67 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved