Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсною угоди, покликаючись на те, що 04 листопада 2007 року між ним та відповідачем укладено додаткову угоду до кредитного договору №11-1/690к-07 від 27 вересня 2007 року, згідно якої він отримав грошові кошти у розмірі 41000,00 доларів США. Цією угодою було викладено у новій редакції основний договір. Вважає таку угоду не законною та такою, що порушує його права та інтереси, оскільки в графіку платежів міститься сума процентів більша ніж повинно бути насправді. Реальні проценти за користування кредитом не відповідають сумі, яка вказана відповідачем до оплати за графіком платежів до договору. Дані розбіжності у розрахунках здійснені виключно на користь відповідача, а тому вважає, що угода підписана ним під впливом обману. Просить визнати недійсною з моменту укладення додаткову угоду до кредитного договору №11-1/690к-07 від 27 вересня 2007 року, укладену між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, давши аналогічні пояснення, викладеним у позовній заяві. Просить позов задовільнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, 04 листопада 2007 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» укладено додаткову угоду до кредитного договору №11-1/690к-07 від 27 вересня 2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Однак, як вбачається із додаткової угоди до кредитного договору №11-1/690к-07 від 27 вересня 2007 року, усі пункти та умови, які стосуються сплати [PERSON] будь-яких платежів, у тому числі й процентів, були чітко викладені та надані позивачу для ознайомлення при укладенні даної угоди, що стверджується власноручним підписом [PERSON] на кожному аркуші вказаної угоди, зокрема під пунктами угоди, які стосуються сплати процентів, а тому суд вважає, що ПАТ «Універсал Банк» при укладенні оспорюваної угоди не замовчував чи не заперечував будь-яких обставин, які могли перешкодити вчиненню правочину. /а.с. 7-15/ Крім того, при укладенні додаткової угоди до кредитного договору №11-1/690к-07 від 27 вересня 2007 року позивач сам підтвердив правомірність нарахування відповідачем процентів за користування кредитом та факт їх оплати, що стверджується власноручним підписом [PERSON] у п. 2 Р.11. додаткової угоди до кредитного договору №11-1/690к-07 від 27 вересня 2007 року. /а.с. 14/ Суд не бере покликання позивача на те, що реальні проценти за користування кредитом не відповідають сумі, яка вказана відповідачем угодою, оскільки суд не має спеціальних знань та не може встановити належність відповідних розрахунків сплати платежів, а позивач чи його представник не заявили клопотання про проведення судової експертизи. Також у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, представником позивача не подано належних та допустимих доказів і судом не отримано таких доказів на підтвердження факту підписання оспорюваної угоди під впливом обману, а тому, на підставі наведеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed