Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення грошової суми і просить стягнути з останнього 10 258 (десять тисяч двісті п'ятдесят вісім) грн 00 коп та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем 16 січня 2014 року було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач був зобов'язаний сплатити відповідачу 20 590 грн (10 000 грн відразу після підписання договору, іншу частину після доставки товару), а останній повинен був не пізніше 45 днів з моменту підписання договору поставити позивачу товар (гарнір кухонний). Позивач належним чином виконав свої зобов'язання. Відповідач протягом 45 днів, тобто до 03 березня 2014 року не поставив товар позивачу, тому останні бажає повернути сплачені кошти разом з відсотками за час прострочення. У судове засідання позивач не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 січня 2014 року між [PERSON] (позивачем, покупцем) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (відповідачем, продавцем) було укладено договір купівлі-продажу №1337 (а.с.5-9). Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах даного договору гарнір кухонний під замовлення (товар) (а.с.5). Відповідно до п. 2.1. Договору ціна товару становить 20 590 грн (а.с.5). Відповідно до п. 2.2. розрахунки між сторонами за договором здійснюються готівкою наступним чином: 50 % від загальної вартості товару, що складає 10 000 грн сплачується покупцем продавцю в день підписання цього договору, а інші 50% від загальної вартості товару, сплачується покупцем продавцю по факту надходження товару на склад продавця (а.с.5). Згідно з п. 3.1. договору продавець зобов'язаний поставити товар покупцю на наступних умовах: дата поставки - не пізніше 45 календарних днів з дати підписання договору та оплати продавцю 70% вартості товару (а.с.5). Відповідно до вищевказаних умов договору покупець в день укладення договору сплатив продавцеві 10 000 грн, що підтверджується товарним чеком від 16 січня 2014 року (а.с.11). Згідно позовної заяви позивача відповідач свої зобов'язання не виконав та не поставив вищезазначений товар. Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Відповідно до ст. 530 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 3.2. договору продавець зобов'язаний передати товар покупцю протягом терміну вказаного в договорі. За порушення терміну доставки товару продавець виплачує покупцю неустойку в розмірі трьох сотих відсотка від вартості передплати за кожний день прострочення, тобто 3 грн за кожен день порушення терміну доставки товару після 45 денного строку з моменту підписання договору - починаючи з 03 березня 2014 року (а.с.6). Відповідно до розрахунку суду три сотих відсотка від вартості передплати (10000 грн) становить 3 грн. Тобто 3 грн за кожен день порушення терміну доставки товару після 45 денного строку з моменту підписання договору, а саме з 03 березня 2014 року до 28 травня 2014 року (момент подання позову) становить 258 грн 00 коп. Таким, чином, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань перед позивачем щодо своєчасної поставки товару, та з нього підлягають стягненню грошові кошти разом з процентами в загальному розмірі 10 258 грн 00 коп. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн 60 коп, які підтверджуються долученою до справи квитанцією про їх оплату (а.с.4). На підставі викладеного, ст. ст. 16, 530, 693 ЦК України,

Outcome: approved