Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином [PERSON], [INFO]; визначити наступні способи його участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], особисте спілкування: побачення кожні вихідні за попередньою домовленістю між ним та відповідачкою: з 10:00 години суботи до 16:00 години неділі без участі матері, з ночівлею за місцем фактичного перебування батька, а також в день народження дитини за попередньою домовленістю з відповідачкою; спільний відпочинок: один літній місяць за попередньою домовленістю дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з сином [PERSON], [INFO] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. Зобов'язати [PERSON], за два дні до дня його зустрічі з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Зобов'язати [PERSON] заздалегідь повідомляти його про погіршення стану здоров'я дитини [PERSON] або наявності інших підстав, що ускладнюють виконання зазначеного способу спілкування дитини з батьком, та негайно повідомляти про усунення вищезазначених перешкод у спілкуванні. Стягнути з відповідачки на його користь суму сплачених судових витрат. При цьому посилається на те, що він перебував у цивільному шлюбі із [PERSON] з січня 2014 року. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачкою не підтримують подружніх стосунків, малолітня дитина проживає разом з матір'ю окремо від нього. Кожний місяць він надає матеріальну допомогу на утримання сина. Спочатку вони домовились добровільно, що він може спілкуватися з дитиною, але потім відповідачка стала перешкоджати йому спілкуватись з дитиною у вільний час. Він має постійне місце роботи, має задовільні житлові умови, має бажання спілкуватись з дитиною, проводити спільно з ним час, надавати матеріальну допомогу на його утримання, піклуватися про його фізичний, духовний та моральний стан, приймати участь у вихованні та житті дитини. На неодноразові прохання надати йому можливість бачитись з дитиною відповідачка відмовляє. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною спричинить шкоду сину [PERSON] не існує. Створення перешкод [PERSON] його спілкуванню з сином порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. В зв'язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, причина неявки суду не відома. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 09.06.2017 р. про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні його малолітнього сина [PERSON], [INFO] зобов'язано громадянку [PERSON] не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька [PERSON], з малолітнім сином, [PERSON], [INFO]. Визначити способи участі [PERSON], з малолітнім сином, [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дітьми щовівторка, з 16.00 год. до 18.00 год., та кожну другу суботу місяця, з 16.00 год. до 18.00 год., у присутності матері, [PERSON], а також, дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З врахуванням обставин справи та виходячи з інтересів дитини суд вважає що слід зобов'язати [PERSON] не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька [PERSON], з малолітнім сином, [PERSON], [INFO]. Визначити способи участі [PERSON], з малолітнім сином, [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дітьми щовівторка, з 16.00 год. до 18.00 год., та кожну другу суботу місяця, з 16.00 год. до 18.00 год., у присутності матері, [PERSON], а також, дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків. Суд вважає, що саме такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, [PERSON], [INFO]буде найбільш слугувати інтересам сторін та самої дитини. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень та витрати пов'язані з розглядом справи в розмірі 540,83 гривень, а всього1092,03 (одна тисяча дев'яносто дві грн. 03 коп.) гривень.

Outcome: partial