Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить достроково стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 26.03.2008 року укладено кредитний договір №А030020 на суму 93 700,00 доларів США, строком до 23.03.2018 року та відсотками за користування кредитом у розмірі 6,99% річних. Разом з тим, між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір поруки. На виконання кредитних договорів позивачем було видано кредит на вищевказані суми. Заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 24.12.2013 року становить заборгованість по кредиту 54394,24 доларів США, заборгованість по процентах в сумі 693,60 доларів США, а всього 55264,97 доларів США, що еквівалентно у гривні за курсом НБУ 440317,10 гривень та пеню в розмірі 1415,80 гривень, а також судові збір в сумі 3441,00 гривень, які просить стягнути солідарно з відповідачів в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 26.03.2008 року укладено кредитний договір №А030020 на суму 93 700,00 доларів США, строком до 23.03.2018 року та відсотками за користування кредитом у розмірі 6,99 % річних. Згідно умов договору №А030020 від 26.03.2008 року, позивач ПАТ «Кредобанк» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 93 700,00 доларів США. Відповідно до змісту п.5.1 Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, відповідач сплачує пеню за кожен день прострочки в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної у п.3.2 договору. Відповідно до розрахунку заборгованості по договору №А030020 від 26.03.2008 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 24.12.2013 року становить заборгованість по кредиту в сумі 54394,24 доларів США, заборгованість по процентах в сумі 693,60 доларів США, а всього 55264,97 доларів США, що еквівалентно у гривні за курсом НБУ 440317,10 гривень та пеню в розмірі 1415,80 гривень, а всього 441 732,90 гривень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник сплачує проценти, при цьому розмір процентів встановлюється договором. Крім того, згідно вимог ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручитель може буди одна особа або кілька осіб. Згідно змісту ч.1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржник зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З вищенаведеного, суд вважає, що оскільки відповідачі добровільно не виконують у строк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, заборгованість у сумі 441 732,90 гривень слід стягнути з відповідачів солідарно. З наведених міркувань та

Outcome: approved