Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 серпня 2013 року ПАТ «Сбербанк Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] було укладено договір №26253001712996/980 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з лімітом кредитної лінії та випуском платіжної картки в рамках Договору щодо банківського обслуговування, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та встановив на кредитну картку ліміт в сумі 250 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 21 серпня 2017 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 116 488,97 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 35 000,00 грн.; проценти за користування кредитом - 54 809,69 грн.; заборгованість за несанкціонованим овердрафтом - 417,46 грн.; проценти за несанкціонованим овердрафтом - 0,83 грн.; проценти за прострочений несанкціонований овердрафт - 403,04 грн.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 16 786,67 грн.; сума інфляційних нарахувань - 9071,28 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначив справу у судове засідання на 25.06.2018 року на 11:00 год. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22 серпня 2013 року ПАТ «Сбербанк Росії», правонаступником якого на підставі зареєстрованих змін до Статуту від 26.11.2015 року є ПАТ «Сбербанк», та на підставі зареєстрованих змін до Статуту від 08.05.2018 року є АТ «Сбербанк» та [PERSON] було укладено договір №26253001712996/980 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з лімітом кредитної лінії та випуском платіжної картки в рамках Договору щодо банківського обслуговування, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та встановлено на кредитну картку ліміт в сумі 250 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №26253001712996/980 від 22 серпня 2013 року належним чином не виконав. Згідно пункту 2 договору передбачено, що не пізніше 3 (трьох) робочих днів банк встановлює позичальнику по рахунку 2 на умовах цього договору кредитну лінію строком на 2 (два) роки (строк дії ліміту кредитної лінії), тобто до 22 серпня 2015 року. Максимальний розмір ліміту кредитної лінії може становити 250 000 грн. Банк надає позичальнику кредит, позичальник зобов'язується повернути банку кредит не пізніше кінцевого строку дії ліміту кредитної лінії в тому числі несанкціонований овердрафт, а також сплачувати банку мінімальний платіж, проценти за користування кредитом, комісії, штрафні санкції інші передбачені платежі. Пунктом 4 договору передбачено, що протягом строку дії ліміту кредитної лінії позичальник зобов'язаний сплачувати банку щомісячно, починаючи з розрахункової дати до 15 (п'ятнадцятого) числа наступного календарного місяця включно: мінімальний платіж який складається із суми - 5% від розміру загальної суми боргу (сума отриманого непогашеного і позичальником кредиту за цим договором, суми простроченої заборгованості за будь-якими платежами позичальником перед банком по договору (уразі її наявності), суми нарахованих і не сплачених станом на розрахункову дату процентів за користування кредитом), пеню на суму несанкціонованого овердрафту (при їх наявності). Відповідно до договору тип процентної ставки, що застосовується за кредитним договором - фіксована процентна ставка, позичальник зобов'язався сплачувати банку за користування кредитом проценти відповідно до п. 6 договору, які нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитом до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п. 8.2 кредитного договору тип процентної ставки у розмірі 36% річних, яка нараховується на загальну суму заборгованості за кредитом. Сторони погодили у п.12. кредитного договору, що банк має право змінювати процентну ставку, зазначену у договорі та це не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди в кожному такому випадку зміни процентної ставки. Про зміну розміру процентної ставки банк повідомляє позичальника шляхом надсилання відповідного смс-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний в Заяві-Анкеті позичальника та/або шляхом розміщення відповідної інформації на Сайті Банку. При цьому, днем повідомлення позичальника вважається відповідний день надсилання банком смс повідомлення на номер мобільного телефону та або день розміщення відповідної інформації на Сайті Банку в залежності від обраного банком способу повідомлення. Вбачається, що 08.12.2014 року на Сайті Банку було опубліковано оголошення для клієнтів про зміну розміру процентної ставки. Від позичальника надходило письмове повідомлення про непогодження з запропонованим банком новим розміром процентної ставки, у зв'язку з чим та на підставі п. 13 кредитного договору вважається, що позичальник погодився з запропонованими банком змінами і новий розмір процентної ставки є для позичальника цілком прийнятним. Таким чином, з 08.01.2015 року процентна ставка за кредитним договором становила 38% річних. Також вбачається, що 08.05.2015 року на Сайті Банку було опубліковано оголошення для клієнтів про зміну розміру процентної ставки. Від позичальника надходило письмове повідомлення про непогодження з запропонованим банком новим розміром процентної ставки, у зв'язку з чим та на підставі п. 13 кредитного договору вважається, що позичальник погодився з запропонованими банком змінами і новий розміром процентної ставки і є для позичальника цілком прийнятним. Таким чином, з 12.06.2015 року процентна ставка за кредитним договором становить 45% річних. Оскільки відповідач несвоєчасно здійснював погашення кредиту, утворилась заборгованість по сплаті за кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 21 серпня 2017 року становить 116 488,97 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 35 000,00 грн.; проценти за користування кредитом - 54 809,69 грн.; заборгованість за несанкціонованим овердрафтом - 417,46 грн.; проценти за несанкціонованим овердрафтом - 0,83 грн.; проценти за прострочений несанкціонований овердрафт - 403,04 грн.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 16 786,67 грн.; сума інфляційних нарахувань - 9071,28 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору №26253001712996/980 від 22 серпня 2013 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 116 488,97 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved