Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Раївської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому, [PERSON] , згідно рішення Михайлівської сільської Ради народних депутатів III сесії XXII скликання 19 квітня 1996 року про передачу земельних ділянок у приватну власність, згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 р. № 15-92 та його заяви було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,665 га, що розташована в [ADDRESS] , будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,44 га; б)ведення особистого підсобного господарства - 0,215 га. 30 жовтня 1997 року представниками землевпорядної організації було складено акт встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність згідно з яким визначено передання Заявнику у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району загальною площею 0,655 га, в т. ч. ріллі - 0,5605 та під будівлею 0,0945; з них для ведення особистого підсобного господарства 0,125 га. 05 грудня 1997 року Заявником отримано державний акт на право приватної власності на землю серія ДПСВ № 0011749 виданий Михайлівською сільською радою народних депутатів, згідно з яким підтверджується право власності на передану мені земельну ділянку у приватну власність площею 0,655 га в межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] . Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,440 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,215 га. Зазначений Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 11749. 05 листопада 2003 року Синельниківським бюро технічної інвентаризації видано Реєстраційне посвідчення, яким посвідчено, що земельна ділянка розташована в [ADDRESS] в загальному розмірі 0,655 га зареєстрована за [PERSON] як право особистої приватної власності на підставі державного акту у на землю, виданого 05.12.1997 року на підставі рішення ІІІ сесії XXII скликання 19 квітня 1996 року. У жовтні місяці Заявник звернувся до відділу у Синельниківському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо отримання технічної докуменції для присвоєння земельним ділянкам кадастрового номеру, але в усній формі йому було встановлено та повідомлено про те, що неможливо присвоїти кадастровий номер в зв`язку з тим що в моїх документах на право власності на землю представниками Михайлівської с/р при виділенні мені земельної ділянки було допущено помилку в частині виділення для будівництва та обслуговування житлового будинку в розмірі - 0,440 га. Повідомлено також що з 01.01.2013 року набули зміни до Земельного кодексу України, Закону України «Про державний земельний кадастр України», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно з якими реєстрація права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не уможливлює виправити виниклу помилку в розмірі земельної ділянки що виділена під для будівництва та обслуговування житлового будинку ~ 0,440 і а. В зв`язку із чим запропоновано привести документи у відповідність до діючого законодавства України та визначити частки земельних ділянок згідно визначеного Земельним кодексом України встановленому порядку. Згідно зі ст. 67 Земельного кодексу\~України від 18 і рудня 1990 року громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше; у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Розмір земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва не повинен перевищувати 0,1 гектара, будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Згідно із ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України в редакції від 16.10.2020 р, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо па території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; для індивідуального дачного будівництва - не більше 0.10 гектарів; для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Отже, з метою надання Позивачеві подальшої можливості володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, виготовити технічну документацію, уникнути помилки та присвоїти кадастрові номери вищезазначених земельних ділянок виникла необхідність для звернення до суду за процесуальним захистом щодо визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 0.655 га в межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] із якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га, а залишок для ведення особистого підсобного господарства 0,405 га. Просить визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,655 та, яка розташована на території [ADDRESS] , із якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,405 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДПСВ № 0011749 виданий Михайлівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення Михайлівської сільської Ради народних депутатів 111 сесії XXII скликання 19 квітня 1996 року. Представник позивача [PERSON] до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, просили прийняти рішення згідно діючого законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу із рішення Михайлівської сільської ради народних депутатів ІІІ сесії ХХІІ скликання вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] загальною площею 0,665 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для: а)будівництва та обслуговування житлового будинку 0,44 га; б) ведення особистого підсобного господарства 0,215 га. 30 жовтня 1997 року представниками землевпорядної організації було складено акт встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність згідно з яким визначено передання Заявнику у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району загальною площею 0,655 га, в т. ч. ріллі - 0,5605 та під будівлею 0,0945; з них для ведення особистого підсобного господарства 0,125 га. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДПСВ 0011749 від 05 грудня 1997 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,655 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,440 га, ведення с особистого підсобного господарства 0,215 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11749. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 05 листопада 2003 року виданого КП «Синельниківське бюро технічної інвентаризації», посвідчено, що земельна ділянка розташована в [ADDRESS] в загальному розмірі 0,655 га зареєстрована за [PERSON] як право особистої приватної власності на підставі державного акту у на землю, виданого 05.12.1997 року на підставі рішення ІІІ сесії XXII скликання 19 квітня 1996 року. Згідно відповіді відділу у Синельниківському районі ГУ Держгеокадаству у Дніпропетровській області від 30 листопада 2020 року № 31-4-0.26-533/114-20 на заяву [PERSON] земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не має кадастрового номеру, є землею житлової та громадської забудови з цільовим призначенням: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 01.03 для ведення особистого селянського гсоподраства, загальна площа земельної ділянки 6550 кв.м. Надати витяг про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки неможливо у зв`язку з невизначеним місцем розташування земельної ділянки. На підставі ч. 1 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. .328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.\~328\~ЦК України,\~право власності\~вважається набутим\~правомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності\~не встановлена\~судом. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 840,80 грн., адже відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved