Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням ІІІ сесії 22 скликання Великодальницької сільської Ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 22 лютого 1996 року йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в селі Великий Дальник на території Великодальницької сільської ради, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. 30 липня 1996 року на підставі вказаного рішення Великодальницькою сільською радою йому було видано державний акт на право приватної власності на землю, серії І-ОД №062523, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №146. Згодом виконкомом Великодальницької сільської ради земельній ділянці було присвоєно юридичну адресу: [ADDRESS]. 27 серпня 2014 року він звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу відчуження земельної ділянки, але листом №2489/01-16 від 27.08.2014 року йому було відмовлено, повідомлено про неможливість посвідчення договору дарування земельної ділянки, оскільки у державному акті є розбіжності, які не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: дописано адресу земельної ділянки «[ADDRESS]», а також роз'яснено право звернення до суду для визнання права власності на вказану земельну ділянку. У зв'язку з викладеним позивач звернувся з позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовної заяви і пояснив, що позивачеві була передана у приватну власність земельна ділянка на території Великодальницької сільської ради, виданий державний акт, а згодом присвоєна адреса земельній ділянці - [ADDRESS], і адреса земельної ділянки була додрукована в державному акті, що суперечить Інструкції «Про заповнення бланків на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою». У зв'язку з викладеним позивач не має можливості розпорядитися належною йому земельною ділянкою, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій позовну заяву визнав повністю і просив справу розглянути без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги заяву представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням ІІІ сесії 22 скликання Великодальницької сільської Ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 22 лютого 1996 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,15 га, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 10-12). 30 липня 1996 року на підставі вказаного рішення Великодальницькою сільською радою позивачеві був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №062523, місце розташування земельної ділянки - Великодальницька сільська Рада народних депутатів, державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №146 (а.с. 5). Згодом виконкомом Великодальницької сільської ради земельній ділянці було присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с. 14,23). Позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу відчуження земельної ділянки, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, оскільки в наданому державному акті на право приватної власності на землю є розбіжності, які не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: дописано адресу земельної ділянки «[ADDRESS]» (а.с.24). Як вбачається з державного акту, у ньому дійсно додрукована адреса земельної ділянки: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до довідки Великодальницької сільської ради № № 3351 від 18.08.2014 року позивач щорічно сплачує земельний податок за земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] (а.с.22). Згідно довідки Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 3475 від 29.08.2014 року земельній ділянці площею 0,15 га, яка належить [PERSON], присвоєно юридичну адресу: [ADDRESS] (а.с.23). З довідки Великодальницької сільської ради № 551 від 29.08.2014 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,15 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], дійсно належить [PERSON] на праві власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №062523 (а.с.26). Вищенаведене свідчить про належність земельної ділянки позивачеві на праві приватної власності. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11 лютого 2010 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, органів місцевого самоврядування. Пунктом 9 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності 01.01.2013 року встановлено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Відповідно до п.п. 4.1, 4.4, 4.5, 4.6 Інструкції «Про заповнення бланків на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником такий землевласник звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Новий державний акт видається протягом 15 робочих днів з дати надходження вищезазначених документів до територіального органу Держкомзему за рахунок органу, який здійснив реєстрацію такого державного акта. При видачі нового державного акту державний акт, у якому було допущено помилку, повертається до відповідного органу Держкомзему і вважається зіпсованим. Зазначений наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 537 від 09.09.2013 року. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.78 ЗК України право власності на землю - право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Частиною третьою статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.153 ЗК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З наведеного вбачається, що виправити технічну помилку у державному акті на право приватної власності на землю на ім'я позивача неможливо, так як з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, а задля виправлення зазначеної помилки необхідно видати новий державний акт на землю. Оскільки позивач набув право власності на зазначену земельну ділянку у встановленому законом порядку, а через дописку у державному акті не має можливості реалізувати право власності, чим порушені його права, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги і визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS].

Outcome: approved