Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на їх користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що з метою отримання кредитних послуг, 14.10.2013 року відповідачем було підписано заяву без номеру, відповідно до якої останній надано кредит в сумі 2000 (дві тисячі) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Протягом дії\~кредитного договору\~відповідач систематично\~не виконує\~належним чином\~договірні зобовязання\~в частині\~своєчасного погашення\~кредиту,\~у звязку\~з чим,\~станом на\~30.09.2018 року допустила прострочену кредитну заборгованість в сумі 17177 (сімнадцять тисяч сто сімдесят сім) грн. 61 коп. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, наявну кредитну заборгованість та понесені судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак згідно зазначеного в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, а також в судове засідання не зявилась та не повідомила суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]\~відповідно до\~укладеного кредитного\~договору у\~вигляді заяви\~без номеру,\~від 14.10.2013\~року отримала\~у позивача\~АТ КБ\~«ПриватБанк» кредит\~в сумі 2000 (дві тисячі) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 9, 10) Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши заяву банк та клієнт зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах банку. Отже, враховуючи наведені вище норми права, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, складають договір про надання банківських послуг. (а.с. 9) З анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» від 14.10.2013 року, яку підписала відповідач вбачається, що вона отримала кредитну карту. (а.с. 9) Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил банківських послуг, які є невідємною частиною вказаного кредитного договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. (а.с. 29) Під борговими зобовязаннями сторони узгодили зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором більш ніж 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. (а.с. 09, 30) Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу вимог ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Приймаючи до уваги, що зобовязання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, то суд вважає, що правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач вправі вимагати від відповідача виконання грошового зобовязання за кредитним договором. В порушення\~умов договору,\~станом на\~30.09.2018\~року відповідач\~допустила прострочену\~кредитну заборгованість\~в сумі\~17177\~(сімнадцять\~тисяч сто\~сімдесят сім)\~грн.\~61\~коп.,\~в тому\~числі заборгованість\~за кредитом\~ 1334\~(одна\~тисяча триста\~тридцять чотири)\~грн.\~25\~коп.;\~заборгованість по\~відсоткам за\~користування кредитом\~ 13749\~(тринадцять\~тисяч сімсот\~сорок девять)\~грн.\~19\~коп.; пеня 800 (вісімсот) грн.; штраф 500 (п'ятсот) грн. (фіксована частина); штраф 749 (сімсот сорок девять) грн. 17 коп. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 7-8) У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернула борг позивачу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі відкладеного, відповідно до вимог ст.ст. 526, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved