Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, вказавши, що 14.06.2013 року між ним та ПАТ «Фінанси та кредит» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Пенсійний» № 7460/370-13 на 370 днів. Згідно з умовами вказаного договору відповідач прийняв вклад на вкладний рахунок № 2635.2.034028.002 у сумі 13\~600,00 гривень на строк з 14.06.2013 року по 19.06.2014р. з нарахуванням процентів за ставкою 19,10 % річних. Відповідно до п.4.1 договору по закінченню строку, визначеного в п.1.1 договору, розміщення вкладу було продовжено з 20.06.2014р. на строк 370 днів, тобто до 25.06.2015р., відповідачем була встановлена ставка 24,1% річних, про що зроблено відповідну відмітку в договорі про банківський вклад. Крім того, 10.09.2014р. вклад на вкладному рахунку позивачем було поповнено на суму 2000,00 грн., загальна сума вкладу стала складати 15\~600,00 грн. На теперішній час депозит не повернено, заборгованість за ним складає 15\~600,00 гривень. 25.06.2015 року позивач звертався до відділення банку «Фінанси та кредит» у м. Запоріжжя з вимогою повернути депозитний вклад. Зазначені вимоги не виконано. Позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за договором банківського вкладу № 7460/370-13 у сумі 15\~600,00 грн., проценти по вкладу за період з 11.09.2014р. по 06.07.2015рю в сумі 3079,78 грн., 3 % річних в сумі 14,10 грн., а також моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., оскільки він втратив багато часу для захисту свого порушеного права, знервується через виниклу ситуаці, що негативно впливає на його здоровя. Представник відповідача в судове засідання не з'явився двічі, про день і місце слухання справи повідомлявся, в матеріалах справи міститься розписка про отримання судової повістки. заперечень на позов не представив, у звязку з чим, проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або доход і в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно п.2 ст.1060 ЦК України, згідно якої за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно п.2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошті на рахунках клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. У судовому засіданні встановлено, що 14.06.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Фінанси та кредит» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Пенсійний» № 7460/370-13 на 370 днів. Згідно з умовами вказаного договору відповідач прийняв вклад на вкладний рахунок № 2635.2.034028.002 у сумі 13\~600,00 гривень на строк з 14.06.2013 року по 19.06.2014р. з нарахуванням процентів за ставкою 19,10 % річних. Відповідно до п.4.1 договору по закінченню строку, визначеного в п.1.1 договору, розміщення вкладу було продовжено з 20.06.2014р. на строк 370 днів, тобто до 25.06.2015р., відповідачем була встановлена ставка 24,1% річних, про що зроблено відповідну відмітку в договорі про банківський вклад. Крім того, 10.09.2014р. вклад на вкладному рахунку позивачем було поповнено на суму 2000,00 грн., загальна сума вкладу стала складати 15\~600,00 грн. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст.610 ЦК України, невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню суму вкладу в розмірі 15\~600,00 грн., нараховані відсотки з відрахуванням податку в сумі 2472,87 грн., а всього 18\~072,87 грн. У відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільк відшкодування шкоди по справам даної категорії не передбачено. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то такий на користь держави має бути стягнутий з відповідача у сумі 1807,28 грн.

Outcome: partial