Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних неправомірними діями в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь, матеріальні збитки заподіяні неправомірними діями відповідача в розмірі 62 371,80 грн. та 2250 грн. витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 25.08.2020 року близько 19 години гр. [PERSON] в смт.Хорошів біля будинку культури на вул.Соборній, застосовуючи металеву трубу, шляхом розбиття переднього лобового скла, розбиття заднього скла, пошкодження лівого дзеркала заднього виду, пошкодження лівого скла задньої дверки автомобіля, пошкодження капоту автомобіля та шляхом нанесення інших пошкоджень на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , заподіяв йому матеріальних збитків, відповідно до висновку експерта, в розмірі 62 371, 80 грн. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03.12.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 03.12.2020 року разом з судовою повісткою про виклик до суду та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцем проживання відповідача (а.сп.32, 36). Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, яке оприлюднено 20.04.2021 (а.с.39). У судові засідання 20.04.2020 та 27.07.2021 відповідач не з`явився. Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.сп.16). Відповідно до довідки ДОП Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, виданої за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих в СО №3137 від 25.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] , 25.08.2020 року близько 19-ї години за допомогою металевої труби здійснив пошкодження автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT В6, реєстраційний номер [NUMBER] (а.сп.12). Висновком №123 екпертного автотоварознавчого дослідження складеного 07 вересня 2020 року, встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] складає 62371,80 грн. (а.сп.5-8). Крім того, відповідно квитанції №78 від 02.09.2020 року, відповідачем за проведення експертного автотоварознавчого дослідження сплачено 2250,00 грн. (а.сп.17). Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом частини другої статті 1166 ЦК України, у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. За встановлених обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися, та правові норми, що їх регулюють; оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved