Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.12.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Полтавської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 295-к-ф про надання кредиту в сумі 16\~800 доларів США 00 центів, на строк з 04грудня 2008 року по 03 грудня 2014 року. Позивач виконав взяті на себе зобовязання, надав відповідачеві кредит в сумі 16\~800 доларів США 00 центів. Проте, відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються. Станом на 31.03.2014 року відповідачем в порушення встановлених строків повернення кредиту за договором № 295 к-ф від 04.12.2007 року не виконані зобов'язання по поверненню кредиту в сумі 797,75 доларів США, а також прострочена сплата процентів за користування кредитом в сумі 26,87 доларів США, тому позивач просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 18 січня 2016 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 24.12.2015 року в сумі 2\~362, 68 доларів США, з них: прострочена заборгованість по поверненню кредиту 1086,22 доларів США, заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом в сумі 184,29 доларів США, пеня за неналежне виконання зобовязань по поверненню кредиту в сумі 930,09 доларів США та пеня за неналеж6не виконання зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 162,08 доларів США. 25 березня 2016 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 12.03.2016 року в сумі 2\~493, 09 доларів США, з них: прострочена заборгованість по поверненню кредиту 1086,22 доларів США, заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом в сумі 214,54 доларів США, пеня за неналежне виконання зобовязань по поверненню кредиту в сумі 1015,90 доларів США та пеня за неналежне виконання зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 176,43 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених в ній. Відповідач в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив застосувати строки позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, зменшити розмір неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України з огляду на тяжкий матеріальний стан, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, розстрочити виконання судового рішення на 2 роки. Суд, вислухавши думку часників судового процесу та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 04.12.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Полтавської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 295-к-ф про надання кредиту в сумі 16\~800 доларів США 00 центів, на строк з 04грудня 2008 року по 03 грудня 2014 року. Позивач виконав взяті на себе зобовязання, надав відповідачеві кредит в сумі 16\~800 доларів США 00 центів, що підтверджується випискою з позичкового рахунку № 220344015898.840. За умовами п. 3.3.3 - п. 3.3.4 кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати повернення суми отриманого кредиту щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту та сплачувати за користування кредитом щомісячно, виходячи з 11,9 % річних не пізніше 10 числа кожного місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1 цього договору. Крім того, пунктами 3.3.3-3.3.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором, а саме в доларах США, що підтверджується виписками з рахунків позичальника та кредитним договором. Таким чином, позичальником було порушено умови зобов'язання щодо строків повернення кредиту та строків сплати процентів за користування кредитом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до умов п. 5.3. кредитного договору, позичальник за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом зобов'язаний сплачувати банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості. Проте, відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються. Станом на 12.03.2016 року заборгованість за кредитним договором № 295 к-ф від 04.12.2007 року становить 2\~493,09 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредиту в сумі 1086,22 доларів США, заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом в сумі 214,54 доларів США, пеня за неналежне виконання зобовязань по поверненню кредиту в сумі 1015,90 доларів США та пеня за неналеж6не виконання зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 176,43 доларів США. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положення ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобовязання. У відповідності до ч. 2, ст. 1050, Цивільного кодексу України, якщо договоромвстановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Обов'язок Позичальника повертати кредит частинами на протязі терміну дії кредитного договору встановлено п. 3.3.4. кредитного договору № 295 к-ф від 04.12.2007 року. Конституційний Суд України в рішенні від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 виходив з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦКУ засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Також, КСУ зазначив про те, що межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава «має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг». Резолюцією Генеральної асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів, серед яких визначено сприяння у боротьбі зі шкідливою діловою практикою підприємств, яка негативно відбивається на споживачах. Відповідно до ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що сума пені за неналежне виконання зобовязань по поверненню кредиту в сумі 1015,90 доларів США та пені за неналежне виконання зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 176,43 доларів США підлягає зменшенню до 700 доларів США, на підставі ч. 3\~ст. 553 ЦК України, за наявності обставин, які мають істотне значення, а саме враховуючи значне підвищення курсу долара США по відношенню до гривні, наявність на утриманні боржника двох малолітніх дітей, а також приймаючи до уваги те, що суду не надано доказів того, які негативні наслідки настали для позивача через прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України, частина третя статті 533 ЦК, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі, якщо суд на підставі частини третьої\~статті 551 ЦК\~зменшує розмір неустойки, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Враховуючи викладені вимоги Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»,\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 353 грн. 47 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial