Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20 січня 2014 року рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та стягнуто з останнього на її користь заборгованість за договором позики. 19.09.2014 року постановами заступника начальника ВДВС Бобровицького РУЮ [PERSON] було відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення та накладено арешт на майно боржника, а саме: на ? частину нежитлової будівлі магазину «Культтовари», розташовану по вул. Шевченка, 54а, в с. Вороньки, Бобровицького району, Чернігівської області в межах суми боргу та оголошено заборону на його відчуження. Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Бобровицького РУЮ від 19.09.2014 року було зареєстровано обтяження у виді арешту майна боржника. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2013 року в справі за його позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики була затверджена мирова угода між ним та [PERSON] і він став власником ? частини вищевказаного нежитлового приміщення та зареєстрував своє право власності до накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем. Він не є стороною або учасником виконавчого провадження, його право власності, яке перейшло до нього від [PERSON] ніким не оспорювалось. Тому просить скасувати арешт та заборону на відчуження, накладені постановою державного виконавця на ? частину нежитлового приміщення та вилучити з Єдиного Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про реєстрацію обтяження у вигляді накладення арешту на майно та заборону його відчуження. Позивач до суду не зявився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Третя особа- Реєстраційна служба Бобровицького РУЮ до суду не зявилась, але належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. (а.с. 57). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, представника третьої особи, суд приходить до наступного висновку виходячи з слідуючого. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 січня 2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу (а.с.7-9). Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Бобровицького РУЮ від 19.09.2014 року були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження ? частини нежитлової будівлі магазину «Культтовари», яка розташована в с. Вороньки, Бобровицького району, Чернігівської області, вул. Шевченка, 54 а (а.с.10-13). Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2013 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення боргу за договором позики, затверджена мирова угода між сторонами, за якою [PERSON] передав [PERSON] в рахунок погашення боргу у власність ? частину нежитлової будівлі магазину «Культтовари», розташовану по вул. Шевченка, 54а, в с. Вороньки Бобровицького району, Чернігівської області (а.с.31,32). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2013 року вбачається, що за позивачем 27.03.2013 року зареєстроване право власності на вищезазначену частину нежитлового приміщення, на підставі ухвали від 11 березня 2013 року (а.с.14). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ч.1 ст. 60 Закону України « Про виконавче провадження «особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином накладення арешту на майно [PERSON], порушує права останнього, як власника нерухомого майна, а тому воно підлягає звільненню з - під арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України « Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Отже, враховуючи вимоги вищезавзначеної правової норми, державний виконавець на підставі рішення суду знімає своєю постановою накладений ним арешт на майно та надсилає дану постанову реєстраційній службі для скасування відповідного запису про реєстрацію обтяження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial