Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив суд: визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,1 кв.м., витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,1 кв.м., зобов`язати [PERSON] , повернути позивачу квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,1 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ним було укладено Договір про надання споживчого кредиту за № 11139580000, предметом якого є надання йому як позичальнику кредитних коштів в сумі 46480,00 доларів США, в забезпечення зобов`язань за яким, було укладено договір іпотеки від 13 квітня 2007 року. Згідно вказаного договору, в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,1 кв. м. 12.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу № 1 та договір про відступлення прав за вказаним іпотечним договором. Таким чином, Товариство стало новим кредитором позивача за Кредитним договором та іпотекодержателем за Договором іпотеки. Пізніше позивачу стало відомо, що згідно рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 28019472 від 01.02.2016 року, прийнятого державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною, власником спірної квартири стало ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.09.2019 року визнано протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39.1 кв.м., за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 28019472 від 01.02.2016 року, на квартиру [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ». Враховуючи рішення Московського районного суду м.Харкова від 16.09.2019 року, просив позов задовольнити та витребувати майно з чужого незаконного володіння. Відповідач [PERSON] надала суду відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник ТОВ «Кей-Колект» надала відзив на позов в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа надала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 15.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. 13 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та позивачем [PERSON] , укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11139580000, предметом якого є надання позичальнику кредитних коштів в сумі 46480,00 доларів США. В забезпечення зобов`язань між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та позивачем [PERSON] було укладено договір іпотеки від 13 квітня 2007 року. Предметом вказаного договору є зобов`язання, щодо передачі в іпотеку квартири за [ADDRESS] , загальною площею 39.1 кв.м. 12.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу № 1 та договір про відступлення прав за вищевказаним іпотечним договором. Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідно до Договору факторингу № 1 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до Позичальника за зобов`язанням по Кредитному та Іпотечному договорах. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28019472 від 01.02.2016 року, прийнятого державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною, власником спірної квартири [ADDRESS] , загальною площею 39.1 кв.м., стало ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Згідно витягу про реєстрацію, з Державного реєстру іпотек та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 61595131 від 16.06.2016 р. в якості підстави переходу права власності на зазначену квартиру у Державному реєстрі вищевказаний договір іпотеки від 13.04.2007 року. В обґрунтування вимог про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,1 кв.м., витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,1 кв.м., зобов`язати [PERSON] , повернути позивачу квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,1 кв.м. [PERSON] посилається на рішення Московського районного суду м.Харкова від 16.09.2019 року яким визнано протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39.1 кв.м., за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», скасувано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 28019472 від 01.02.2016 року, на квартиру [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ». Приписами ч. 1 ст.\~387\~ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як роз`яснено в п. 19 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Отже, для застосування приписів ст.\~387\~ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем, насамперед, того факту, що позивач є власником майна, а відповідачі - особи, які незаконно володіють цим майном. Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Разом з цим, постановою Харківського апеляційного суду від 18.11.2020 року рішення Московського районного суду м.Харкова від 16.09.2019 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено, тому підстав для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру та витребування майна з чужого незаконного володіння не має. За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позову. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: dismissed