Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати відмову у прийнятті позивача на роботу незаконною, зобов'язати відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» (далі - ТОВ «ОККО-СХІД») прийняти позивача на роботу на посаду молодшого оператора АЗС з 02 лютого 2018 року, поновити позивача на роботу до відповідача ТОВ «ОККО-СХІД» на посаду молодшого оператора АЗС з 02 лютого 2018 року. В обґрунтування позову зазначив, що 29 січня 2018 року на сайті «rabota.ua» позивач побачив вакансію «молодший оператор АЗС в ТОВ «ОККО-СХІД»». З позивачем по телефонам [NUMBER] та [NUMBER] проводив співбесіду [PERSON] - начальник АЗС «ОККО-СХІД», що розташована за адресою: вул. Набережна Леніна, буд.3б. В процесі співбесіди встановлювалася відповідність позивача до вимог професії «молодший оператор АЗС», а також графік роботи та заробітну плату у розмірі 6000 грн. Позивач вказує, що сторони фактично уклали усний трудовий договір, відповідно до ст. 635 ЦК України, про прийняття позивача на роботу на посаду «молодший оператор АЗС» зі зміною день, ніч, 2 вихідних, із заробітною платою 6000 грн. Позивач також зазначив, що [PERSON] йому пояснив, щоб він 30 січня 2018 року з'явився на АЗС з усіма документами, де з ним проведе співбесіду адміністратор Ольга та дасть позивачу анкету, перевірить документи і у випадку, якщо все буде відповідно до КЗпП України, позивач отримає направлення на проходження медичного огляду, після проходження якого позивач напише заяву про прийняття на роботу. Позивач вказує, що 01 лютого 2018 року він пройшов медичний огляд, згідно з висновком якого він придатний до роботи по професії «молодший оператор АЗС». Після медогляду того ж дня він прибув на АЗС та зустрівся з начальником АЗС - [PERSON], показав йому медичний висновок і заяву про прийняття на роботу, але останній відмовився підписувати зазначену заяву. Причину відмови у прийнятті на роботу начальник АЗС також не пояснив. Позивач вважає, що причиною відмови було те, що він «переселенець» та «старий». Такі дії відповідача є незаконними та такими, що порушують його право на працю, а тому він вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року позивачу на підставі ч.5 ст. 49 ЦПК України повернуто заяву про збільшення позовних вимог. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року представнику відповідача Мельніченко\~Д.О. відмовлено у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю за місцезнаходженням відповідача, оскільки позивач скористався правом пред'явлення позову до суду за своїм вибором в порядку ч.1 ст. 28 ЦПК України за своїм зареєстрованим місцем проживання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснив, що дійсно приходив до АЗС ТОВ «ОККО» влаштовуватись на роботу, але за якою саме адресою, по вул. Набережна Леніна, буд.3б чи по вул. Набережна Перемоги, буд.3м, не пам'ятає, оскільки є не місцевим та міг наплутати. Якщо в дійсності АЗС відповідача знаходиться по вул. Набережна Перемоги, буд.3м у м. Дніпро, то він саме туди і приходив. Позивач не звернув увагу на те, що направлення не підписано та пішов до лікарні проходити огляд, де було зроблено висновок про його придатність до такої роботи. Вказав, що може описати за зовнішніми ознаками всіх осіб з якими спілкувався з приводу працевлаштування, так [PERSON] є приблизно тридцять років та він має рижувате волосся. Представник відповідача Мельніченко Д.О. заперечувала проти позовних вимог та просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказала, що позивач не належить до кола осіб, з якими відповідач зобов'язаний був укласти трудовий договір (запрошення на роботу в порядку переведення, молоді спеціалісти, котрих в установленому законом порядку направлено на роботу в дану організацію, тощо), тобто перелік обов'язку роботодавця укласти трудовий договір з працівником за правилами КЗпП України є вичерпним і такого обов'язку відповідач не порушував, із дискримінаційною ознакою відмова у прийнятті на роботу позивача також не пов'язана. Номер телефону [NUMBER] є телефоном гарячої лінії та загальнодоступним номером, а номер телефону фахівця з підбору персоналу є іншим, ніж той що вказав позивач. Працівника АЗС із зазначеним позивачем іменем та по батькові у жодній АЗК ТОВ «ОККО-СХІД» не працює. Номер телефону [NUMBER] є службовим номером менеджера АЗС [PERSON] та такий номер телефону також є загальнодоступним і він, зокрема, розміщений в санвузлах АЗС ТОВ «ОККО-СХІД». За вказаною позивачем адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Леніна, 3б, АЗС ТОВ «ОККО-СХІД» не знаходиться та відповідач не є власником чи користувачем будь-якого об'єкту за даною адресою. Також представник відповідача Мельніченко Д.О. зауважує, що позивач обґрунтовує свої вимоги посиланням на обставини, що не відповідають дійсності та не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки позивачем не доведено факту звернення ним до ТОВ «ОККО-СХІД» з метою працевлаштування, інформація вказана ним у позовній заяві не відповідає дійсності, а саме не вірно вказані номери телефонів, за якими начебто телефонував позивач, адресу АЗС, на якій начебто з ним було проведено співбесіду, та інформацію про керівника АЗС, який нібито проводив з позивачем співбесіду, умови та оплату праці. Крім того, доводи позивача про те, що між ним та відповідачем був укладений усний трудовий договір суперечать вимогам ст. 24 КЗпП України та не відповідають дійсності, а направлення на проведення медогляду також не може вважатись належним доказом, оскільки не містить обов'язкових реквізитів та підпису уповноваженої особи, печатки/штампу. Враховуючи викладене, представник відповідача Мельніченко Д.О. вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач в судовому засіданні пояснив, що міг помилитися у по батькові «[PERSON]» менеджера з яким спілкувався при працевлаштуванні та вказав, що це міг бути й менеджер з по батькові «[PERSON]». На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Висновком медичної комісії від 01 лютого 2018 року позивача визнано придатним до роботи по професії (посаді) у контакті з небезпечними та шкідливими виробничими факторами, речовинами, у несприятливих умовах праці, тобто придатним для роботи на посаді молодшого оператора АЗС (а.с.3-4). В судовому засіданні встановлено, що вищезазначений висновок медичної комісії викладено на бланку направлення на обов'язковий попередній медичний огляд працівника ТОВ «ОККО-СХІД», однак зазначене направлення не містить дати та підпису уповноваженої роботодавцем особи (а.с.3). Відеозаписи з камер відеонагляду за 30 січня 2018 року та 01 лютого 2018 року в ТОВ «ОККО-СХІД» не збереглися (а.с.80). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює менеджером автозаправної станції ТОВ «ОККО-СХІД» за адресою: вул. Набережна Перемоги, буд.3м та відповідно до своїх посадових обов'язків також займається підбором персоналу. Також вказав, що 01 лютого 2018 року він був на роботі, але позивача не пам'ятає. Перед тим як направити кандидата на вільну посаду в АЗС на медичний огляд, такому кандидату спочатку потрібно пройти співбесіду, заповнити анкету, пройти 2 тести в електронному вигляді та заповнити лист оцінки співробітника. І лише після погодження головним офісом такого кандидата на підставі вивчення зазначених документів такий кандидат направляється на медичний огляд. Позивач таких документів не заповнював, а тому не міг бути направленим на медичний огляд. Крім того, свідок [PERSON] вказав, що видаючи направлення на медичний огляд він зобов'язаний проставити там свій підпис із зазначенням прізвища та ініціалів і дати такого направлення. На АЗС за за адресою: вул. Набережна Перемоги, буд.3м дійсно працюють дві Ольги, але вони займають нижчу від нього посаду. Передоручити проведення співбесіди будь-кому з працівників АЗС, які займають нижчу від нього посаду, він не має права та цього не робив, такі дії може зробити тільки вище стояче керівництво. Свідок [PERSON] також додав, що візуально позивач підходить для роботи на АЗС на посаді молодшого оператора та чи є кандидат на посаду на роботу в АЗС переселенцем не має значення. Вирішуючи пред'явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з ст. 22 КЗпП України забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров'я працівника можуть встановлюватись законодавством України. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів відповідно до ст.ст. 77,78 ЦПК України на підтвердження своєї вимоги про визнання відмови відповідача у прийнятті його на роботу не законною, а його доводи в даній частині спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Крім того, позивач в позовній заяві та під час судового засідання плутався в адресі місцезнаходження АЗС відповідача, куди він нібито приходив працевлаштовуватися. Так в позовній заяві зазначено адресу: м. Дніпро, вул. Набережна Леніна, буд.3б, а під час судового засідання позивач вже вказував на адресу: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.3м, яку повідомила представник відповідача в судовому засіданні. Також наданий позивачем в судовому засіданні опис менеджера, з яким він спілкувався при працевлаштуванні, не співпадає в частині його кольору волосся, встановленому під час його допиту в якості свідка в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність відмови йому відповідачем у прийнятті на роботу, а тому у задоволенні позовної вимоги про визнання відмови у прийнятті його на роботу незаконною слід відмовити. Враховуючи, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача ТОВ «ОККО-СХІД» прийняти позивача на роботу на посаду молодшого оператора АЗС з 02 лютого 2018 року та поновити його на роботу до відповідача ТОВ «ОККО-СХІД» на посаду молодшого оператора АЗС з 02 лютого 2018 року є похідними від позовної вимоги про визнання відмови у прийнятті його на роботу незаконною, у задоволенні даних позовних вимог також слід відмовити. За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed