Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 06 вересня 2012 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн., а відповідач [PERSON] взяла зобов'язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов'язання не виконала. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 22610,50 грн., з яких заборгованість по одержаному кредиту 1884,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 19173,12 грн., а також штрафні санкції: штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 1052,88 грн. (процентна складова) та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Під час розгляду справи клопотання від сторін не надходили. З метою встановлення всіх обставин у справі судом витребувано у позивача докази щодо терміну дії картки, виданої на ім'я відповідача згідно договору б/н від 06 вересня 2012 року. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2012 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов'язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала. Станом на 30 вересня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем по одержаному кредиту складає 1884,50 грн. Заборгованість по процентам за користування кредитом позивач обраховує у розмірі 19173,12 грн., що не відповідає умовам кредитного договору від 06 вересня 2012 року. Зокрема, при заборгованості за тілом кредиту в сумі 1884,50 грн., за процентною ставкою 30,00% річних, а з 01 вересня 2014 року - 34,80 % річних, з 01 квітня 2015 року - 43,20% річних за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року (212 днів) позивач нарахував проценти за користування кредитом у розмірі 868,29 грн. (1204,91 грн. - 336,62 грн.), при цьому реальна відсоткова ставка склала 79,33%, з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року (914 днів) - 17968,21 грн. (19173,12 грн. - 1204,91 грн.), відповідно, реальна відсоткова ставка, що застосована позивачем, - 380,76% річних. Зазначене нарахування відсотків суперечить умовам договору від 06 вересня 2012 року, що укладений між сторонами, а тому не приймається до уваги судом. Як вбачається з довідки, наданої суду позивачем, термін дії картки, виданої на ім'я [PERSON] - до липня 2016 року (а.с.62). Тому розмір заборгованості за відсотками, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача суд обраховує, виходячи з встановленої договором відсоткової ставки за період по 31 липня 2016 року включно за наступним розрахунком: станом на 31 серпня 2014 року заборгованість за відсотками - 336,62 грн., з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року (212 днів), заборгованість за кредитом - 1884,50 грн., відсоткова ставка - 34,8% річних, заборгованість за відсотками - 380,91 грн.: 1884,50 грн. / 100 х 34,8 / 365 х 212; з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2016 року (2 роки 183 дні), заборгованість за кредитом - 1884,50 грн., відсоткова ставка - 43,20% річних, заборгованість за відсотками - 2036,38 грн.: 1884,50 грн. / 100 х 43,20 / 365 х 183 + 1884,50 грн. / 100 х 43,20 х 2. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за процентами, що нарахована після закінчення строку дії картки, суд виходить з наступного. Термін дії картки, виданої на ім'я [PERSON], - до липня 2016 року (а.с.62). Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Таким чином, у разі якщо договором не встановлений розмір процентів після спливу строку дії договору, можна зробити висновок, що їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 01 серпня 2017 року при розгляді цивільної справи № 6-2322цс16. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В матеріалах справи відсутні докази, що б підтверджували узгодженість між сторонами, у встановленій законом формі, права банку нараховувати проценти за користування кредитними коштами після закінчення строку дії договору у розмірі, передбаченому договором. Тому за період з 01 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року проценти, які підлягають до стягнення з відповідача, необхідно розрахувати, виходячи з облікової ставки НБУ, яка у була встановлена вказаний період (з 29.07.2016 року -15,5%, з 16.09.2016 року -15%, з 28.10.2016 року -14%з 14.04.2017 року -13%, з 26.05.2017 року - 12,5%). Вказані проценти суд обраховує у розмірі 301,57 грн. Таким чином загальна сума відсотків, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 336,62 грн. + 380,91 грн. + 2036,38 грн. + 301,57 грн. = 3055,48 грн. Позивачем також нараховано відповідачу штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 1052,88 грн. (процентна складова). Відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, передбачено сплату штрафу за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобов'язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається із кредитного договору та довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, за порушення позичальником строків виконання зобов'язання передбачено одночасно штраф в фіксованому розмірі та штраф в процентному розмірі, тобто за одне й те саме порушення існує подвійна відповідальність одного виду. Однак, в силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-1374 цс17 від 11 жовтня 2017 року щодо одночасного стягнення штрафів фіксованої частини і процентної складової, суд вищої інстанції дійшов висновку, що така заборгованість є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на вказане з відповідача підлягає стягненню 500 грн. фіксованої частини штрафу. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по одержаному кредиту 1884,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3055,48 грн., штраф у розмірі 500,00 грн., а всього - 5439,98 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено на 24%, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 384,00 грн.

Outcome: partial