Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до КЕВ м. Харків та просить визнати за ним право на виключення з числа службових КЕВ м. Харків квартири [ADDRESS] , для забезпечення його сім`ї постійним житлом, та зобов`язати відповідача подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових КЕВ м. Харків квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є майором запасу та разом з сім`єю постійно проживають в двокімнатній службовій квартирі [ADDRESS] на підставі службового ордера № 015315 від 06.08.2009 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради згідно рішення № 162 від 13.03.2009 року про затвердження протоколу житлової комісії № 3 від 05.03.2009 року, у зв`язку з проходженням військової служби. На цей час позивач звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я. Перебуває на квартирному обліку для отримання постійного житла зазначеним складом сім`ї, має календарну вислугу 19 років 11 місяців. Зважаючи на те, що службовий статус наданої квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та наявності права на отримання постійного житла шляхом зняття статусу «службове» з вказаної квартири, позивач звернувся до житлової комісії в/ч [NUMBER] з відповідним проханням. Засіданням житлової комісії в/ч [NUMBER] від 29.03.2019 року надано згоду для зняття статусу «службове» з вказаної квартири (витяг з протоколу №3). Наказом командира в/ч [NUMBER] від 01.04.2019 року № 607 затверджено вказаний протокол житлової комісії №3 від 10.04.2019 року та надано дозвіл на виключення встановленим порядком займаної квартири. Але, на звернення з цього приводу до КЕВ м. Харкова він отримав відмову, яка мотивована тим, що відсутні підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових, оскільки його вислуга проходження військової служби становить менше 25 років. Тобто, на даний час КЕВ м. Харкова не визнає його права на виключення займаного ним житла з числа службових. Позивач вважає, що дана відмова КЕВ м. Харкова не узгоджується з чинним законодавством, а саме п.п.3,11,22 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081, п. 10 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» та п. 6 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP», затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37, а також ст.ст.5,12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому звернувся до суду цим позовом. Ухвалою від 18 жовтня 2019 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Не погоджуючись з даним позовом, представником відповідача надано відзив, в якому зазначено, що 06.08.2009року Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради [PERSON] з родиною на 3 особи видано службовий ордер № 015315 на житлове приміщення житловою площею 30,13 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . КЕВ м. Харків проти твердження позивача про те, що останній має календарну вислугу 19 років 11 місяців, перебуває на квартирному обліку та відповідно має право на забезпечення житлом для постійного проживання за рахунок Міністерства оборони України, в тому числі шляхом виключення житла з числа службового, заперечує, виходячи з того, що наявність вислуги на військовій службі не надає позивачу права вимагати конкретне службове житло для постійного проживання без додержання встановленого законом порядку розгляду таких питань. У відповідності до «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», однією з обов`язкових підстав для розгляду питання щодо виключення квартири з числа службової та забезпечення ним для постійного проживання - є настання черги військовослужбовця для отримання житла. Відповідно до довідки від 07.11.2019 року №6788, позивач перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 17.07.2002 року за №141, а отже черга [PERSON] на виключення житла з числа службового ще не настала. Також, відповідач не погоджується з тим, що питання виключення житла з числа службового має вирішуватися Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, оскільки у вищезазначеній Інструкції встановлено, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Крім того, п. 6 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP», визначено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців не є підставою для виключення цих приміщень, з числа службових. Крім того, відповідач зазначає, що діючим законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу. Таким чином, відповідач вважає, що правові підстави для задоволення вимог про виключення спірної квартири з числа службових та зобов`язання КЕВ м. Харків звернутись з відповідним клопотанням до виконавчого комітету Чугуївської міської ради відсутні. Від представника позивача [PERSON] адвоката Коваля А.П. в судове засідання надійшла заява про підтримання позову в повному обсязі та розгляду справи в його відсутності за наявними доказами. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представників КЕВ м. Харкова, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] наказом командира в/ч [NUMBER] (по особовому складу) від 25.05.2018 року № 92 звільнений з військової служби у запас за ст. 26 ч. 8 п.1 п.п.«б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, та які не висловили бажання продовжувати військову службу), має календарну вислугу у Збройних силах 19 років 11 місяців (а.с.16). 06.08.2009 року Виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області видав [PERSON] ордер на житлове приміщення № [NUMBER] , яким позивачу разом з його родиною надано право на заняття приміщення за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення № 369 від 18.06.2009 року (а.с.11,10), яке належить до числа службових (а.с.8,9). З 02.09.2009 року [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , 2008 року народження, зареєстровані за вказаною адресою (а.с.6). 29.03.2019 року на засіданні житлової комісії військової частини [NUMBER] розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає [PERSON] разом з родиною 3 особи, та рішенням житлової комісії надано згоду на зняття статусу «службове» з вказаної квартири (а.с.18). Згідно Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.04.2019 року за № 607 «Про зарахування на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов та інших питань щодо квартирного обліку військовослужбовців», надано згоду, згідно наказу Міністра оборони України від 31.07.2018 року № 380, для зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає [PERSON] разом з родиною 3 особи (а.с.19). [PERSON] звертався до КЕВ м. Харкова із заявами щодо виключення житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком, підстави щодо надання клопотання до Чугуївської міської ради про виключення житлового приміщення з числа службових відсутні (а.с.23). Згідно довідки № 2146 від 01.04.2019 року, виданої КЕВ м. Харкова, [PERSON] перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 17.07.2002 року (а.с.17). Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. На органи державної влади поширюється спеціально-дозвільний тип правового регулювання - заборонено все, що прямо не дозволено законом, тобто відповідачу дозволено лише те, що прямо передбачено законом. За змістом положень статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Відповідно до статті 328\~ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом. Відповідно до пункту 2 статті 2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом. За змістом ст.\~118\~ЖК Української\~РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Згідно зі ст.\~12\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом\~Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Відповідно до п.10 розділу VІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 року, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачених Конвенцією про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та Конституції України. Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п. 11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу. На цей час позивач звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я, має календарну вислугу 19 років 11 місяців, перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні з 17.07.2002 року, але постійного житла до цього часу не отримав. Отже, питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, а не квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова. Не подаючи відповідне клопотання, КЕВ м. Харкова прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ м. Харкова у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради. Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст. 8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників ... Суд вважає, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло». Доводи відповідача про недотримання правил черговості на отримання житла у разі звернення із клопотанням про виключення квартири із числа службових не спростовують висновків суду, оскільки клопотання про виключення квартири з числа службових лише створить правові умови для реалізації позивачем його права на житло. Таким чином, бездіяльність відповідача щодо неподання відповідного клопотання є позбавленням процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо права на житло. На підставі викладеного і

Outcome: approved