Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказав, що з відповідачкою по справі вони перебувають у шлюбі з 31. 08. 2001 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Актовий запис № 386. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з батьками. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з серпня 2014 року, хоча до цих пір сторони продовжують мешкати за однією адресою. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, сімейний побут, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до розірвання відносин. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Спор що до поділу спільного майна також відсутній. Позивач вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачкою недоцільним, просить винести рішення, яким розірвати цей шлюб, стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31. 08. 2001 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Актовий запис № 386. (копія свідоцтва про шлюб а.с.7) Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.8), яка мешкає разом з батьками. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з серпня 2014 року, хоча до цих пір сторони продовжують мешкати за однією адресою. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, сімейний побут, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до розірвання відносин. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Спор що до поділу спільного майна також відсутній. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім'ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім'ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] вимагає від відповідача компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved