Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 3,02 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер 5124182400:01:0040408, 5124182400:01:0020107, 5124182400:01:0030993, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За час життя [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, яким заповідала усе належне їй майно позивачу (заповіт від 21 березня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 66). Однак до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк позивач не звертався, але проживав разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлявся. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 29 серпня 2020 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Златі Н.С. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача СВК «Авангард» - Цанков В.М. до судового засідання не з`явились, надали суду заяви про визнання позовних вимог, в яких також просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] - мати сторін, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 3,02 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер 5124182400:01:0040408, 5124182400:01:0020107, 5124182400:01:0030993, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За час життя [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, яким заповідала усе належне їй майно позивачу (заповіт від 21 березня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 66). Однак до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк позивач не звертався, але проживав разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлявся. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 29 серпня 2020 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У підтвердження позовних вимог, представник позивача надала суду копії документів, які підтверджують право власності померлої [PERSON] , докази проживання позивача із спадкодавцем, копію заповіту та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що регламентовано ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved