Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № R53700463451В, на підставі якого банк надав позичальнику кредит в сумі 50000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на умовах повернення суми кредиту до 18 вересня 2017 року, сплати процентів та пені. Відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та пені у встановленні договором терміни, у звязку з цим станом на 02 вересня 2014 року загальна сума заборгованості відповідача складає 65 371,86 гривень. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, заборгованість за відсотками за користування кредитом, комісії, пені та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №R53700463451В на підставі якого банк надав позичальнику кредит на суму 50000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на умовах повернення суми кредиту до 18 вересня 2017 року, сплати процентів та пені. Позивач виконав зобов`язання з надання коштів в повному обсязі, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру та передав позивачу грошові кошти в розмірі, обумовленому договором. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, станом на 02 вересня 2014 року сума боргу становить 65 371,86 грн., яка складається: боргу за кредитом 46 749,82 грн. 82 коп., з яких поточна заборгованість за кредитом - 42 311,61 грн.; заборгованість за простроченим кредитом - 4 438,21; боргу за процентами 5 969,73 грн., з яких сума поточної заборгованості за відсотками за період з 18 серпня 2014 року по 01 вересня 2014 року 460,61 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками 5509,12 грн.; боргу за комісією 5 915,00 грн, з яких сума поточної заборгованості за комісією 845,00 грн., сума простроченої заборгованості за комісією 5070,00 грн.; пені, нарахованої у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, кредиту та комісійної винагороди у розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 6737,31 грн. Оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 653,72 гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved