Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення грошових коштів на підставі договорів про виконання робіт укладених з відповідачем в сумі 27030,32 грн. Позовні вимоги мотивовано систематичним невиконанням відповідачем умов договорів в частині оплати послуг наданих позивачем підприємству. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, надала письмовий відзив в якому зазначала, що із суми заборгованості за договором повинні бути відраховані обовязкові платежі у вигляді єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» та [PERSON] було укладено строкові договору про надання послуг: № 82 від 29.10.2015 року, № 4 від 26.01.2016 року, № 68 від 10.05.2016 року, № 103 від 28.07.2016 року, № 137 від 26.10.2016 року, № 15 від 06.02.2017 року, № 46 від 24.04.2017 року, № 77 від 25.07.2017 року (а.с 14, 18, 22, 26, 30, 34, 38, 42). Між сторонами на виконання вищезазначених договорів було підписано кілька актів виконаних робіт: 01.12.2015 року за роботу виконану з 02.11.2015 року по 30.11.2015 року в сумі 2000,00 грн. (а.с. 15); 30.12.2015 року за роботу виконану з 01.12.2015 року по 30.12.2015 року в сумі 2000,00 грн. (а.с. 16); 28.01.2016 року за роботу виконану з 11.01.2016 року по 28.01.2016 року в сумі 2000,00 грн. (а.с. 17); 24.02.2016 року за роботу виконану з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року в сумі 2000,00 грн. (а.с. 19); 24.03.2016 року за роботу виконану з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року в сумі 2000,00 грн. (а.с. 20); 24.04.2016 року за роботу виконану з 04.04.2016 року по 28.04.2016 року в сумі 2000,00 грн. (а.с. 21); 24.06.2016 року за роботу виконану з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року в сумі 3000,00 грн. (а.с. 23); 25.05.2016 року за роботу виконану з 10.05.2016 року по 31.05.2016 року в сумі 2050,00 грн. (а.с. 24); 25.07.2016 року за роботу виконану з 01.07.2016 року по 28.07.2016 року в сумі 3000,00 грн. (а.с. 25); 30.08.2016 року за роботу виконану з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року в сумі 3000,00 грн. (а.с. 27); 27.09.2016 року за роботу виконану з 01.09.2016 року по 29.09.2016 року в сумі 3000,00 грн. (а.с. 28); 26.10.2016 року за роботу виконану з 03.10.2016 року по 31.10.2016 року в сумі 3000,00 грн. (а.с. 29); 28.11.2016 року за роботу виконану з 01.11.2016 року по 30.11.2016 року в сумі 3000,00 грн. (а.с. 29); 26.12.2016 року за роботу виконану з 01.12.2016 року по 29.12.2016 року в сумі 3000,00 грн. (а.с. 32);12.01.2017 року за роботу виконану з 03.01.2017 року по 12.01.2017 року в сумі 1500,00 грн. (а.с. 33); 27.02.2017 року за роботу виконану з 06.02.2017 року по 28.02.2017 року в сумі 3200,00 грн. (а.с. 35); 28.03.2017 року за роботу виконану з 01.03.2017 року по 31.03.2017 року в сумі 3200,00 грн. (а.с. 36); 25.04.2017 року за роботу виконану з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 3200,00 грн. (а.с. 37); 26.05.2017 року за роботу виконану з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року в сумі 3200,00 грн. (а.с. 39); 26.06.2017 року за роботу виконану з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 3200,00 грн. (а.с. 40); 25.07.2017 року за роботу виконану з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року в сумі 3200,00 грн. (а.с. 41); 25.07.2017 року за роботу виконану з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року в сумі 3200,00 грн. (а.с. 41); 28.08.2017 року за роботу виконану з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року в сумі 4100,00 грн. (а.с. 43); 27.09.2017 року за роботу виконану з 01.09.2017 року по 30.09.2017 року в сумі 4100,00 грн. (а.с. 44). Відповідно до наданої представником довідки від 12.02.2018 року № 466/11 станом на 13.11.2017 року несплачена винагорода за надані послуги складає 27030,32 грн., що також підтверджується копією розрахункового листка (а.с. 8). Статтею 21 Кодексу законів про працю України, визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Цивільно-правовий договір це угода між організацією (підприємством, установою, фізичною особою-підприємцем, тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Така позиція визначена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2015 р. в справі №6-48369св14. Так, відповідно до ст.. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання. Відповідно до ст..ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ст. 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Відповідно до п. 16 -1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір, який сплачується у розмірі 1,5%. Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Кодексу, зокрема, фізичні особи резиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні (пп. 1.1 п. 16 -1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу). Відповідно до п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для платників, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної бази нарахування єдиного внеску. Відповідно до ст.. 135 Податкового кодексу України фактичні витрати за цивільно-правовим договором належить до витрат підприємця чи юридичної особи. Суми фактичних витрат, нарахованих (виплачених) фізичним особам за цивільно-правовим договором, включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу цієї особи (платника податку) при цьому податковим агентом, який зобовязаний утримати та перерахувати податок на доходи, є замовник (субєкт господарювання). Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню, крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн 00 коп.

Outcome: approved