overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та просить визнати недійсним, починаючи з 31.10.2006 року, норми пункту 7.1 Розділу 7 (Відповідальність сторін) Договору про надання споживчого кредиту від 31.10.2006 року №11061217000 між позивачем та акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк», якими передбачено, що за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 31.10.2006 року №11061217000 та зарахувати в погашення зобов'язань (за договором про надання споживчого кредиту від 31.10.2006 року №11061217000) грошові кошти, зараховані раніше в погашення нарахованої пені, мотивуючи вимоги тим, що оспорювані умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 %) вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором, є несправедливими. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом встановлено, що 21 вересня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ акторингова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, у тому числі за зобов'язанням (факторинг), яке виникло на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 361217000 від 31.10.2006 року. Таким чином, оскільки після укладення договору факторингу від 21 вересня 2015 року, АТ «УкрСиббанк» не є стороною кредитних та забезпечувальних щодо повернення кредиту правовідносин, які є предметом розгляду у даній справі, тобто особа, до якої пред'явлено позов, не повинна відповідати за ним, у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в сумі 12830 грн 03 грн. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що він працював в Публічному акціонерному товаристві «Чернігівський завод радіоприладів», 05.112015 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України, однак при звільненні відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач був 05.11.2015 року звільнений з посади слюсаря-ремонтника 6-го розряду станції нейтралізації в енерго -механічній службі 447 (а. с. 6). Відповідно до копії розрахункового листка за листопад 2015 року та довідки відповідача № 466/443 від 10.02.2016 року, борг Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» перед [PERSON] становить станом на 10.02.2016 року 12830,03 грн. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в сумі 2239 грн 92 коп. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона працювала в Публічному акціонерному товаристві «Чернігівський завод радіоприладів», 07.12.2015 року позивача було звільнено з роботи за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України, однак при звільненні відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач працювала на підприємстві відповідача вязальником схемних джгутів, кабілев та шнурів 4-го розряду складального виробництва № 002. 07.12.2015 року звільнена з цієї посади за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 2-5). Відповідно до копії розрахункового листка за грудень 2015 року та довідки відповідача № 466/455 від 22.02.2016 року, борг Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» перед позивачем становить станом на 18.02.2016 року 2239,02 грн. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця,\~погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів\~на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати станом на 01.09.2018 року в розмірі 22965,35 грн. Позовні вимоги мотивовано систематичним невиконанням відповідачем вимог законодавства про працю в частині вчасної оплати праці найманих працівників. Представник відповідача надала письмовий відзив на позовну заяву та довідку про розмір заборгованості із заробітної плати перед позивачем. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів» (а.с. 5-8). Відповідно до наданої представником копії довідки від 03.10.2018 року № 431 станом на 01.09.2018 року заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати перед позивачем складає 22965,35 грн. Згідно зі ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону про оплату праці роботодавець зобов'язаний виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором (або нормативним актом роботодавця, погодженим із профспілкою), не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, і не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товаритсав «Нікопольський завод феросплавів» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Путильської селищної ради Чернівецької області про продовження строку прийняття спадщини, посилаючись на те, що 11 червня 2016 року померла її дочка [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. В установлений законом строк вона не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме у звязку з хворобою. Просить суд визначити додатковий строк терміном три місяці, для подання зави про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності. Заперечення проти позову відсутні. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 11 червня 2016 року, померла дочка позивачки [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №10 /а.с.4/. У звязку з чим відкрилась спадщина на належне їй майно. Відповідно до ст.1269 ч.ч.1,2 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, судом встановлено, що позивачка з 05.12.2016року по 20.12.2016 року перебувала на амбулаторному лікуванні в Путильській ЦРЛ, що підтверджується довідкою від 12.01.2017 року №27/а.с.8/. За таких обставин, суд вважає, що позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Враховуючи зазначені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що позивачці слід визначити додатковий строк терміном в три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Радовельської сільської ради Олевського району, с. Радовель Олевського району вул. Московська , 1 , про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом . Представник позивача в судове засідання не зяввся але звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність та прийняти рішення за наявними у справі письмовими доказами . Представник відповідача в судове засідання не зявився та звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача , не заперечує стосовно задоволення позову . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так , в судовому засіданні встановлено , що позивач звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини , яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , який помер у віці 80 років 28.07.2014 року в с. Пояски Олевського району і яка складається з рухомого та нерухомого майна , земельної ділянки в с. Пояски Олевського району Житомирської області. В позовній заяві зазначено , що позивач вважає , що він є спадкоємцем першої черги за законом на вище зазначеного рухоме та нерухоме майно і не прийняв спадщину протягом шести місяців після смерті спадкодавця з поважних причин , оскільки вважав , що спадщину буде приймати його рідний брат , який , протягом строку наданому законодавством на подачу заяви про прийняття спадщини нотаріусу не подавав . Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку спадщина відкрилася 28.07.2014 року після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер у віці 80 років 28.07.2014 року в с. Пояски Олевського району і яка складається з рухомого та нерухомого майна , земельної ділянки в с. Пояски Олевського району Житомирської області . Відповідно ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК зазначено, що якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини . В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів для того, щоб суд задовольнив його позовні вимоги та встановив строк для подачі заяви для прийняття спадщини за законом , що стверджується матеріалами справи та медичними документами , про що фактично не заперечує і відповідач .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Раківської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що знаходиться на території Раківської сільської ради Бериславського району. Ще за життя спадкодавець згідно заповіту віл 08.09.2000 року залишила зазначену земельну ділянку позивачу. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки через необізнаність, юридичну неграмотність, вважав що може звернутися за переоформленням спадщини у будь-який час, так як мав заповіт. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність представника відповідача. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.06.2013 р. за [NUMBER], видане Раківською сільською радою Бериславського району Херсонської області. Згідно заповіту від 08.09.2000 року, посвідченого секретарем Раківської сільської ради у реєстрі за № 47, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON]. Згідно листа нотаріуса від 09.10.2014 року, у зв'язку з пропущенням встановленого строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Судом також встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки вважав, що маючи заповіт, з даною заявою можливо звертатися до нотаріуса у будь-який час. Таким чином, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунального-побутового обслуговування» Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання користувачем місця родинного поховання, у якому просила суд: визнати позивача - [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) користувачем місця родинного поховання на Північному кладовищі ділянці 77, ряд 5, місце 18 з правом проведення підпоховання до своєї похованої бабусі - [PERSON] ; видати свідоцтво про поховання [PERSON] , оформлене згідно вимог чинного законодавства України. виключити з Книги реєстрації поховань та перепоховань Північного кладовища запис про здійснення поховання [PERSON] - [PERSON] ; стягнути з відповідача (код ЄДРПОУ : 03358475, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 47/14 м. Київ, 01054 ) суму судового збору у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок) гривень 80 копійок. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла бабуся - [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1980. Свідоцтво про смерть бабусі видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 25.09.1999 р. 10.03.2020 р. позивач звернулася до відповідача з проханням видати свідоцтво (нового зразка з печаткою) про поховання бабусі - [PERSON] для можливості в подальшому здійснювати підпоховання. У відповідь на заяву отримано лист за вих. № 1116 від 16.03.2020 р., яким відповідачем відмовлено в поновленні свідоцтва про поховання бабусі - [PERSON] . Причиною відмови відповідач вказує на те, що в книзі реєстрації поховань померлих громадян Лісового кладовища, поховання бабусі здійснив - [PERSON] . За цієї підстави відповідач в листі зазначив цю людину користувачем місця поховання (місця родинного поховання), як особу, яка здійснила перше поховання на відведеному місці та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання. На підставі викладеного позивач звернулася до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва 10 липня 2020 року відкрито провадження у справі, у порядку спрощеного позовного провадження. 12 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, [PERSON] про скасування рішення сільської ради та свідоцтва про право власності, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з необхідністю обґрунтування доводів сторін, представників на що може бути витрачений значний проміжок часу та у звязку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: partial