Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що судовим наказом Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.04.2019 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, щомісячно, починаючи з 26.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що він не заперечує свій обов`язок сплачувати аліменти, однак єдиним джерелом його доходу є пенсія по інвалідності, щомісячний розмір складає близько 1500 грн., і сплачувати обов`язковий розмір аліментів на дитину, який з 01.05.2019 року становить 1209,66 грн., він не має можливості. В силу того, що позивач є інвалідом дитинства з ураженням опорно-рухового апарату він не має можливості працевлаштуватися згідно рекоменданцій комісії МСЕК в конкретному регіоні. Наразі з позивача будуть утримуватись аліменти у розмірі 2/3 його доходу. Після набрання рішенням суду законної сили, матеріальне становище позивача суттєво змінилося і він має право на зменшення розміру аліментів. Тому позивач вважає, що є всі підстави для зменшення розміру аліментів у зв`язку із значним погіршенням його матеріального стану. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.09.2019 року розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити, з підстав, викладених у відзиві. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута справа про стягнення аліментів. Згідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Судом встановлено, що судовим наказом з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, щомісячно, починаючи з 26.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане підтверджуються копією судового наказу, який міститься в матеріалах справи (а.с.11). Позивач є інвалідом дитинства, що підтверджується копією довідки МСЕК від 25.04.2018р., та отримує державну соціальну допомогу згідно ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», що є єдиним джерелом доходу, має середньомісячний сукупний дохід, який нижчий від суми прожиткового мінімуму. Інших доходів позивач не отримує, працевлаштуватися згідно рекоменданцій комісії МСЕК він не має може, у зв`язку з чим він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувачааліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ізст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Також при вирішенні даного спору слід врахувати обов`язок обох батьків на утримання дитини та можливість матері (відповідача ) теж надавати посильну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем представлені докази на підтвердження факту погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, за можливе зменшити розмір стягуваних аліментів з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) до 400 грн. щомісячно.

Outcome: approved