Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 10.03.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VIH0AU07740425, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 13949,00 доларів США на термін до 08.03.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно з договором у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач своєчасно не сплачував грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 10.02.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 54792,14 доларів США, з яких: 11380,37 доларів США - заборгованість за кредитом; 14069.67 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 833,98 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 28508,12 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Таким чином, заборгованість відповідача становить 54792,14 доларів США, що за курсом НБУ від 10.02.2015 року складає 1361036,76 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача Молодецький О.С. в судове засідання з'явився, згідно заяви позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін, та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.03.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VIH0AU07740425, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 19710,31 доларів США на термін до 08.03.2013 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,13 % від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати (з 15 по 20 число кожного місяця) у сумі 288,93 доларів США. При порушенні позичальником зобов'язань за даним договором банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Відповідач своєчасно не сплатив банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інтими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 10.02.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 54792,14 доларів США, з яких: 11380,37 доларів США - заборгованість за кредитом; 14069.67 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 833,98 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 28508,12 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість відповідача становить 54792,14 доларів США, що за курсом НБУ від 10.02.2015 року складає 1361036,76 грн. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України). З огляду на викладене, враховуючи те, що розмір пені, нарахований банком позичальникові, значно перевищує розмір збитків,

Outcome: partial