Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну місця проживання дитини. В обгрунтування позову вказав, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від даного шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду при розірванні шлюбу син був залишений на вихованні матері. В подальшому позивач сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання сина. З вересня 2012 року син проживає у позивача та перебуває на його повному утриманні. Позивач створив всі умови для нормального розвитку дитини, належно його виховує. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати разом з ним, оскільки він може забезпечити йому належні умови виховання та проживання, іншим чином піклуватися про нього. Тому позивач просить змінити місце проживання малолітнього сина [PERSON], визначене рішенням Коростишівського районного суду проживати з матірю, та визначити місце проживання сина з батьком, звільнити позивача від сплати аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина та звільнити його від заборгованості по вказаним аліментам. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що зміна місця проживання суперечить інтересам дитини. В ході розгляду справи відповідач позов визнала та не заперечила щодо його задоволення. Представник третьої особи позов підтримав, просив суд його задовольнити, вважає за доцільне змінити місце проживання [PERSON], визначивши йому місце проживання разом із батьком. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] суду пояснив, що тривалий час проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні. Просить суд визначити йому місце проживання з батьком. Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, малолітнього [PERSON], дослідивши надані докази на умовах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Рішенням Коростишівського районного суду шлюб розірваний, син [PERSON] залишений на вихованні матері. Рішенням Коростишівського районного суду від 22.01.2009 року відповідача зобовязано сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку, що підтерджується довідкою-розрахунком з ВДВС Коростишівського РУЮ. Згідно копії паспорта позивач зареєстрований в будинку, що знаходиться за адресою: м.Коростишів провул.Гвардійський, 2 (а.с.3). Відповідно до акта депутата № 50 від 23.07.2014р. малолітній [PERSON] також постійно проживає за вказаною адресою разом із батьком (а.с.7). Щодо визначення місця проживання дитини позивач звернувся до органу опіки та піклування Коростишівської РДА, згідно висновку № 02-36/4518 від 23.12.2014р. про встановлення місця проживання малолітнього [PERSON] - визначено місце проживання разом з батьком. У відповідності з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сімї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання (ст. 171 СК України). Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно принципу 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно розяснень Пленум Верховного Суду України в п. 18 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. При цьому суду слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Відповідно до ч.2 ст.160 місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.197 СК України, суд може за позовом платника аліментів повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд, враховуючи вільно висловлене бажання дитини, проживати з батьком, приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що роздільне проживання не вплине негативно на подальші стосунки між матірю та сином, оскільки у [PERSON] з матірю добрі стосунки, він безперешкодно спілкується з нею. Під час розгляду справи, судом не було встановлено будь-яких вагомих підстав для прийняття рішення всупереч думці дитини. Також позивача необхідно звільнити від сплати аліментів, оскільки дитина проживає з ним та перебуває на його повному утриманні та заборгованості по аліментам. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved