Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Київська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті його батька, його мати [PERSON] отримала в спадщину ? частину квартири [ADDRESS]. Після смерті його матері, [INFO] року позивач та його брат - [PERSON] звернулися до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини на підставі заповіту складеного матір'ю. Натомість, 18 грудня 2014 року державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчений 14 квітня 2010 року після смерті матері [PERSON], у зв'язку з неможливістю встановити родинні стосунки між спадкоємцями та спадкодавцем, а також встановити належність спадкового майна спадкодавцю [PERSON] Позивач зазначає, що відповідачем повинна бути Київська міська рада, і є всі підстави для застосування статті 392 Цивільного кодексу України, оскільки документи які засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним - [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом [PERSON]. Також просив суд визнати за третьою особою яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом [PERSON]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду письмові заперечення проти позову. Зокрема зазначив, що право позивача ніким не порушувалося, а тому немає підстав для захисту такого. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Київська державна нотаріальна контора в судове засідання надіслала клопотання слухати справу у відсутність її представника. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вимоги позовної заяви вважає такими, що підлягають до задоволення. Заслухавши позивача, третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. З матеріалів заповіту від 14 квітня 2010 року посвідченого державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Кулиничем В.М. вбачається, що [PERSON] заповіла усе своє майно своїм синам - [PERSON], [PERSON] Позивачем не надано суду правовстановлюючого документу, який свідчив би про те, що померла [INFO] року [PERSON] володіла 1/2 частиною квартири [ADDRESS], оскільки з матеріалів заповіту вбачається, що заповідачем є [PERSON], а відповідно до свідоцтва про право власності копія якого надана позивачем, власником частини квартири на яку позивач хоче визнати право власності є [PERSON]. Також позивачем не наведено будь-яких обґрунтувань та не надано доказів того, що саме Київська міська рада порушила його право, щодо права на успадкування нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦУ України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем не наведено обґрунтувань з приводу того, що Київською міською радою оспорюється його право та/чи не визнається. Також суду не надано доказів того, що позивачем втрачено правовстановлюючий документ. Суд також не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що третьою особою яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Другою Київською державною нотаріальною конторою не визнається право позивача, оскільки дії такої особи неправомірними не визнаються, позивачем не заявляється вимог про незаконність винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори і остання не залучалася до участі в справі, як відповідач. Щодо вимог позивача про визнання за третьою особою яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом [PERSON], то суд вважає таку вимогу такою, що не ґрунтується на нормах закону і такою що не може бути задоволена. Також суд звертає увагу на ту обставину, що між зазначеною третьою особою яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та померлою [PERSON] не прослідковується наявності родинних стосунків, про що і було зазначено державним нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Натомість вимог про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом [PERSON], [PERSON], не пред'являлося, а у позивача відсутні підстави для звернення до суду з такими вимогами від імені останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову повністю.

Outcome: dismissed