Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]ї Захарівни, [INFO], з ј частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 1/6 частки його доходу щомісячно але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки встановлений розмір аліментів становить половину його доходу, та 12 жовтня 2017 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON]ї Захарівни, [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2011 року і до повноліття дитини. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшого повноліття. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що ним сплачується кредит, він перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка разом із дружиною також перебувають на його утриманні. 22 січня 2011 року між позивачем та [PERSON] зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Приймаючи до уваги те, що у позивача змінився сімейний стан, на його утриманні на даний час знаходиться малолітні діти, на користь яких стягуються аліменти, наявні підстави для зменшення розміру аліментів, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 182-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved