Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Львівська про стягнення коштів, покликаючись на те, що 05 травня 2014 року між позивачем та Кредитною спілкою «Львівська» було укладено договір №2014-0181 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозит «Еквівалент», згідно з яким позивач вніс на депозитний рахунок вклад в сумі 641\~852,00 грн., еквівалентних 80\~000 доларів США, строком на два роки з виплатою 15% річних. 10.04.2017 року позивач звернувся до спілки з заявою про дострокове розірвання договору з 22.06.2017 року, та видачу йому коштів, еквівалентних 80\~000 доларів США, станом на день видачі, та нарахованих відсотків. Просить суд стягнути з Кредитної спілки «Львівська» неповернуту суми внеску та відсотки. Позивач до суду не зявився. В письмовій заяві представник позивача [PERSON] просить справу розглянути без його участі та участі позивача, позов задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, хоча кредитна спілка повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 травня 2014 року між позивачем та Кредитною спілкою «Львівська», в особі голови правління [PERSON], було укладено договір №2014-0181 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозит «Еквівалент», згідно з яким позивач вніс на депозитний рахунок вклад в сумі 641\~852,00 грн., еквівалентних 80\~000 доларів США, строком на два роки з виплатою 15% річних. 22.06.2017 року позивач звернувся до спілки з заявою про дострокове розірвання договору, та видачу йому коштів, еквівалентних 80\~000 доларів США, станом на день видачі, та нарахованих відсотків. Як вбачається з Довідки №2017-243 від 30.06.2017 року, наданої Кредитною спілкою «Львівська», станом на 30 червня 2017 року згідно даних бухгалтерського обліку в Кредитній спілці «Львівська» обліковується: 1) згідно Договору №2014-0181 05 травня 2014 року про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозит «Еквівалент» від 05 травня 2014 року внесок в сумі 641\~852, 00 грн. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частина 1 ст.625ЦК України\~визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У ч. 1 ст.612ЦК України\~встановлено, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч.3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч. 2ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. У відповідності до п. 5 ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки», член кредитної спілки має право одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки. Відповідно до ст.1058ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі\~ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті десятої цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до п.4.1.1 укладеного договору позивач має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір за 30 робочих днів до запланованої дати розірвання договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Кредитної спілки «Львівська» із заявою про повернення йому сум вкладу та відсотків. Однак, станом на день звернення позивача до суду, Кредитною спілкою «Львівська» не виконано належним чином своїх зобовязань, згідно зазначених Умов та додаткових угод, та не повернуто кошти позивачу. Відповідно до ч. 2\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.\~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки позивач повністю довів обставини, на які він посилається, відповідачем порушено умови кладеного договору представник відповідача в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задовольнити. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн., відповідно дост. 141 ЦПК України.

Outcome: approved