Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить стягнути з неї на свою користь суму боргу за договором позики від 07.10.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. за р. № 1885, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних у загальному розмірі 54926,39 гривень та судовий збір в розмірі 549,26 гривень. При цьому посилається на те, що між ним та відповідачкою 07.10.2011 р. було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. за р. № 1885. Згідно вказаного договору він передав відповідачці 46000 гривень, які відповідачка зобов'язалася повернути у строк до 10.10.2011 р. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням повернути грошові кошти, однак остання ніяк на це не реагує та грошові кошти йому не повернула. В зв'язку з викладеним він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка в судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.10.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі за № 1885. Згідно п. 1 вказаного договору позивач передав відповідачці 46000 гривень, які остання, відповідно до п. 4 Договору зобов'язалася повернути у строк до 10.10.2011 р. Як вбачається з позовної заяви відповідачка борг не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобов'язальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже відповідно до ст. 612 ЦК України боржник, що прострочив свої зобов'язання повинен повернути суму боргу в розмірі 46000 гривень. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 51179,60 гривень та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 3746,79 гривень, а всього 54926,39 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 549,26 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved