Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним п.1.1.65 пункту 1 рішення Маріупольської міської ради від 23.12.2008р. №5/26-4731, відповідно до якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 380кв.м., та про скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 07.12.2001 року за ним було встановлено порядок користування земельною ділянкою та надано у користування земельну ділянку площею 667кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та 9/20 частки житлового будинку за цією ж адресою. Згідно підпункту 1.1.65 пункту 1 рішення ММР від 23.12.2008 року №5/26-4731 у власність [PERSON] було передано земельну ділянку площею 380кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У 2015 році [PERSON] продала земельну ділянку [PERSON] . У листопаді 2016 року він звернувся до управління Держгеокадастру із заявою про отримання правовстановчих документів, але йому було відмовлено, у зв`язку із тим, що в межах його земельної ділянки, знаходиться інша земельна ділянка або її частина. Стверджує, що [PERSON] без його згоди оформила на себе право власності на суміжну земельну ділянку, чим порушено його права. У зв`язку із чим, просить визнати незаконним та скасувати рішення в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, а також визнати державний акт про право власності недійним та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської Ради пояснив, що оскаржуване рішення було прийнято у відповідності до процедури, встановленої згідно з нормативними актами. Третя особа Головного управління Держгеокадастру м. Маріуполя в Донецькій області, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, та зазначили, що державний акт [PERSON] було видано на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/26-4731, та на той час підстав для відмови були відсутні. Третя особа [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 07 грудня 2001 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ домоволодіння та визнання порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Вказаним рішенням [PERSON] виділено у користування частину земельної ділянки загальною площею 667кв.м., з визначенням розмірів та меж, а також 9/20 частки житлового будинку; [PERSON] виділено у користування частину земельної ділянки загальною площею 667кв.м., з визначенням розмірів та меж, а також 11/20 частки житлового будинку. Відповідно до Плану-схеми земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , частина земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні [PERSON] межує з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , при цьому довжина меж складає 13,05 метрів та 20,75 метрів, тобто загальна довжина 33,8 метрів. Згідно з земельною документацією розробленою у 2016 році ПП [PERSON] за замовленням [PERSON] , а саме Кадастровим планом земельної ділянки 1412336300:01:012:0781, яку має намір приватизувати позивач, вона межує з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1412300000:04:012:0501, при цьому довжина меж 34,8 метрів. При цьому конфігурація та розміри земельної ділянки 1412336300:01:012:0781, загальна площа, якої складає 0,0553га (553кв.м.), не співпадають з конфігурацією та розмірами ділянки, в бік зменшення на 0,0062га (6,2кв.м.), яка надана [PERSON] у користування за рішенням суду. Крім того, встановлено, що фактична довжина меж складає 12,5 метрів та 18,67 метрів, тобто загальна довжина 31,17 метрів. Відповідно до підпункту 1.1.65 пункту 1 Рішення Маріупольської міської ради від 23.12.2008 року №5/26-4751 «Про надання громадянам України у власність земельних ділянок для експлуатації та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, які перебувають у їх користуванні в Жовтневому, Орджонікідзевському, Приморському та Іллічівському районах міста», [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 380кв.м., розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1412300000:04:012:0451. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13 серпня 2009 року, виданого на підставі рішення Маріупольської міської Ради від 23.12.2008 року №5/26-4751 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0380га, розташованої по [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 1412300000:04:012:0501. Цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У 2008 році ТОВ «Проектно-експертна фірма «Землі Приазов`я» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Складання технічної документації проводилося згідно з рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської Ради від 23.12.2008 року №5/26-4731. Загальна площа земельної ділянки 0,0380га. Кадастровий номер земельної ділянки 1412300000:04:012:0501. Згідно Акту встановлення меж земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] . Суміжними землекористувачами є [PERSON] , який проживає в домоволодінні [ADDRESS] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - та [PERSON] який проживає в домоволодінні [ADDRESS] , які заявили, що будь-яких претензій при встановленні спільних границь не мають. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ходаріною О.С. (зареєстровано в реєстрі №929), [PERSON] передала у власність [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ходаріною О.С. (зареєстровано в реєстрі №931), [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0380га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 1412300000:04:012:0501. Згідно акту Центральної районної адміністрації від 23.08.2016 року, щодо розділу земельної ділянки, встановлено: земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] використовується [PERSON] на підставі державного акту про право власності. По факту виходу на місце, встановлено, що вищевказана ділянка використовується у розмірах менш ніж вказано у державному акті. Зі слів квартальної ділянки №8 [PERSON] паркан між ділянками [ADDRESS] та 66-б на момент виходу в 2014 році, знаходився у тих же границях, що і на момент поточної перевірки. Відповідно до ст.152 ч.2, ч.3 п.«г» ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Серед способів захисту прав на земельні ділянки і такі як визнання прав, визнання недійсними рішень\~органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ст.158 ч.5 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.393 ч.1 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином позивач, як законний власник земельної ділянки, має право вимагати усунення будь-яких порушень прав у її користуванні. Суд вважає, що під час розгляду справи не спростовані твердження позивача та його представників, щодо порушення порядку приватизації суміжної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , через відсутність належних доказів отримання погодження [PERSON] на її приватизацію. При цьому межі спірної земельної ділянки не встановлені та не винесені в натурі, а її розмір не відповідає землевпорядній документації, що унеможливлює приватизацію позивачем земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що з метою захисту та відновлення порушених прав [PERSON] підлягає визнанню незаконним та скасуванню підпункт 1.1.65 пункту 1 рішення Маріупольської міської ради від 23 грудня 2008 року №5/26-4731, а також підлягає визнанню недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на їх підставі, з скасуванням його державної реєстрації. Згідно зі ст.26 ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Беручи до уваги вищевикладене та скасовуючи оскаржувані рішення і Державний акт, суд вважає за необхідне скасувати запис про державну реєстрацію права власності земельної ділянки під кадастровим номером 1412300000:04:012:0451.

Outcome: approved