Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Тролейбусне депо № 3» і просив стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальних збитків 109651 грн. 10 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. посилаючись на те, що 28 вересня 2016 року близько 16 години біля будинку № 274-б по пр. Московському в м. Харкові [PERSON], який знаходився у трудових відносинах з відповідачем, керуючи тролейбусом «TROLZA», номерний знак 3322, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», державний номер [NUMBER], котрий за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT35», державний номер [NUMBER]. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2016 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо транспортної пригоди позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яка до теперішнього часу не відшкодована. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь сплачену суму судового збору 1736 грн. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і посилався на те, що для визначення вартості відновлюваного ремонту пошкоджень, отаманих у результаті дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 28 вересня 2016 року, необхідні спеціальні знання. За допомогою методики проведення експертизи, яка аналізує пошкодження автомобіля при ДТП, можливо виділити пошкодження на фоні тих несправностей транспортного засобу, які були отримані раніше і не мають відношення до поточної аварії. Сума відшкодування моральної шкоди є завищеною, оскільки позивачу не було завдано фізичної шкоди здоровю, а його моральні страждання досить сумнівні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, з заявою про відкладання розгляду справи до суду не звертався. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що 28 вересня 2016 року близько 16 години поблизу будинку № 274-б по пр. Московському в м. Харкові, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом тролейбусом «TROLZA, номерний знак 3322, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlandar», державний номер [NUMBER], який знаходився попереду, котрий далі, за енерцією, здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT35», державний номер [NUMBER], від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Під час дорожньо транспортної пригоди водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з комунальним підприємством «Тролейбусне депо № 3». Зазначена обставина визнана представником відповідача і у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України доказування не вимагає. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2016 року за обставинами зазначеної дорожньо-транспортної пригоди водія [PERSON] було визнано винним у порушенні вимог п. 13.1 ПДР України, вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с. 7). Згідно із висновком судової автотоварознавчої експертизи № 6643 від 24 липня 2017 року, проведеної на підставі ухвали суду від 12 квітня 2017 року Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON], в результаті дорожньо транспортної пригоди величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Outlandar», державний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 28 вересня 2016 року, складає 74628 грн. 79 коп. (а.с. 50-60). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно частини 1 статті 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Судом встановлено, що шкода майну позивача завдана внаслідок винних дій [PERSON], який перебував у трудових відносинах з відповідачем і допустив порушення Правил дорожнього руху України під час виконання своїх трудових обов'язків водія, і тому суд вважає за необхідне стягнути з роботодавця винної у заподіянні шкоди особи на користь позивача у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 74628 грн. 79 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної безпеки. Як встановлено судовим розглядом позивач є приватним підприємцем, постійно користується своїм автомобілем для перевозки товарів. В результаті ДТП було пошкоджено кришку багажника автомобіля позивача та розбито скло. До теперішнього часу ці пошкодження не усунуті, автомобіль не відремонтований. Після ДТП позивач був вимушений заклеїти отвір скетчем, що не може забезпечити збереження автомобіля та речей, яку в ньому зберігаються. Внаслідок цих незручностей позивач вимушений орендувати гаражний бокс для зберігання свого автомобіля, замість того, щоб залишати його біля свого будинку. Крім цього, позивач вимушений відмовитися від використання автомобіля для перевезення своїх малолітніх дітей, оскільки в автомобілі відсутнє скло, а в салоні постійно холодно. Внаслідок неможливості використання автомобіля у побуті для забезпечення потреб своєї сім'ї, позивач отримав низку суттєвих незручностей, які призвели до зміни його життєвого устрою. Виходячи з загальної сумі заподіяної майну позивача матеріальної шкоди та тих додаткових життєвих ускладнень, які він внаслідок цього отримав, суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди в сумі 10000 грн. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на можливу наявність на автомобілі позивача технічних ушкоджень, не пов'язаних безпосередньо з вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою, оскільки представник відповідача приймав участь у проведенні експертом автотоварознавцем огляду автомобіля позивача, жодних заяв або заперечень до переліку зафіксованих експертом пошкоджень транспортного засобу не мав, і ніяких доказів у підтвердження своїх заперечень, як того вимагають положення ст. 10 ЦПК України, суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1386 грн. 28 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд -

Outcome: partial