Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради і просив визначити йому додатковий строк тривалістю у два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подання до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відрилась після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що його матір - [PERSON] померла [INFO] року, але позивач в установлений шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є інвалідом ІІ групи і не може нормально пересуватись через погіршення стану здоров'я. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що його матір - [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири [ADDRESS], але він в установлений шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є інвалідом ІІ групи, не може нормально пересуватись через погіршення стану здоров'я, у період з 25 грудня 2015 року по 08 січня 2016 року перебував у КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» на лікуванні, у період з 08 серпня 2016 року по 18 серпня 2016 року перебував на лікуванні у КЗОЗ «Харківська міська багатопрофільна клініка № 25». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання рекомендованого листа суду із судовою повісткою, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 86). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 39). Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що спірним майном є квартира [ADDRESS], яка належить: -1/3 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 січня 2005 року Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради за реєстровим № 426 (а.с. 12); -1/3 частини [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 січня 2005 року Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради за реєстровим № 426 (а.с. 12); -1/3 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори (а.с. 13). [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті його матері - [PERSON], але в установлений шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалося, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 70-78). Суд зазначає, що за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16, від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15). Відповідно до абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно Листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач та його представник, а саме: що позивач є інвалідом ІІ групи і не міг нормально пересуватися через поганий стан здоров'я, - не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, і тому суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки позивач є інвалідом другої групи і відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору за подання до загального суду позовної заяви, та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають віднесенню за рахунок держави. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

Outcome: dismissed