Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. [PERSON] (далі - Відповідач) звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Позивач/Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 29.08.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті позивача складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановлення кредитного ліміту. Відповідач порушила умови кредитного договору, зобов`язання за ним не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.08.2019 року становить 247 519,02 грн., з яких 9 208,81 грн - заборгованість за тілом кредита, 238 210,21 грн - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 100 грн - заборгованість за пенею та комісією. Посилаючись на вищевикладене, а також те, що позивач самостійно може визначатися з розміром позовних вимог, просив суд стягнути заборгованість у сумі 124 907,09 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9 208,81 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом з 29.08.2013 по 30.09.2018 роки у сумі 115698,28 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що заповнена відповідачем [PERSON] 29.08.2013 року, вона зазначила особистим підписом про те, що згодна з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті позивача складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Разом з тим, дана анкета-заява не містить відображення волевиявлення відповідача [PERSON] щодо оформлення певної картки Банку на відповідних умовах, а також суми кредитного ліміту, розміру відсотків, строку дії картки. До позовної заяви додано витяг з Тарифів по картам «Універсальна», «Універсальна» Contract і «Універсальна Голд», які не підписані відповідачем. Витяг з Умов і правил надання банківських послуг також не містить підпису відповідача щодо ознайомлення з ними, а також конкретних умов надання послуг щодо користування карткою ПриватБанку відповідачу (відсотки, строк, сума кредитного ліміту). Будь-які відомості про умови кредитування з 29.08.2013 року до 31.08.2019 року відсутні. При цьому, вимоги до відповідача пов`язані саме з невиконанням нею умов договору від 29.08.2013 року. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінивши всі зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо суми кредиту, розміру та порядку сплати процентів за користування ним, строку дії договору. Підписання однієї анкети-заявки з відміткою про ознайомлення з Умовами та Правилами кредитування не може свідчити про зворотнє, оскільки вказані Умови та Правила не містять підпису відповідача. Докази, які б вказували на те, що саме ці Умови та Правила є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови були узгоджені між сторонами правочину відсутні. Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів щодо досягнення сторонами кредитного договору згоди щодо всіх істотних умов на момент його укладання (29.08.2013 року), суд вважає, що кредитний договір між сторонами є неукладеним, що унеможливлює вирішення питання про належність виконання відповідачем своїх зобов`язань за таким договором, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості. З цих підстав суд приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed