Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за користування житлово-комунальними послугами, мотивуючи вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Позивач ТОВ «Рада» в свою чергу був житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговувала даний будинок. Відповідач, отримуючи житлово-комунальні послуги, не належним чином сплачував позивачу їх вартість, внаслідок чого, станом на 07.10.2016 року утворилась заборгованість, яка становила 1075,69 грн. - основного боргу, 117,37 грн. - інфляційної складової боргу, 62,60 грн. - 3%-річних, 1075,69 грн. - пеня та судові витрати, які просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Рада» . Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначене та думку представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення у відсутність відповідача, який не з`явився, за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами у справі встановив наступні факти та правовідносини. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, однокімнатна квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] За період проживання відповідача у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, щоденно надаються житлово-комунальні послуги, однак, відповідач отримуючи житлово-комунальні послуги, не регулярно сплачує позивачу їх вартість, в результаті чого утворилась заборгованість в період з 01.08.2014 року по 01.02.2015 року, яка станом на 07.10.2016 року складала 1075,69 грн Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивач в свою чергу через неналежне виконання відповідачем свої зобов'язань, заявляє вимогу про стягнення штрафних санкцій з відповідача, а саме: інфляційної складової боргу в період з 01.03.2013 року по 01.06.2016 року у сумі 117,37 грн. та 3%-річних у сумі 62,60 грн. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved