Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 117\~000,00 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Заяви №б/н від 29.07.2011 року відповідач по справі отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав у звязку з чим станом на 31.12.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 117\~000,00 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Заяви №б/н від 29.07.2011 року відповідач по справі отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.12.2017 року має заборгованість перед банком, яка складається з: - заборгованість за кредитом 3549,97 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом 108554,22 грн. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. У частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії та пені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями\~частини четвертої\~статті 42\~Конституції України\~треба розуміти\~так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем)\~за договором\~про надання\~споживчого кредиту,\~що виникають\~як під\~час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до\~пункту 3.6\~Правил надання\~банками України\~інформації споживачу\~про умови\~кредитування та\~сукупну вартість\~кредиту,\~затверджених Постановою\~правління Національного\~банку України\~від 10\~травня\~2007\~року №\~168,\~банки не\~мають права\~встановлювати платежі,\~які споживач\~має сплатити\~на користь\~банку за\~дії,\~які банк\~здійснює на\~власну користь\~(ведення\~справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016\~року у справі № 6-1746цс16, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. На думку суду, умова про сплату комісії не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч.1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, наданим позивачем розрахунком заборгованості не розмежовано заборгованість за пенею та заборгованість за комісією та не зрозуміло нарахування відповідних сум заборгованості, тому суд вважає в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії та пені у розмірі 4895,81 грн. відмовити. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 112\~104,19 грн., а саме: заборгованість за кредитом 3549,97 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 108 554,22 грн.; Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial