Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ( а.с. 3-5), після збільшення розміру позовних вимог (а.с. 118-123) просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 10689-к від 27.09.2006 року в розмірі 1751889,19 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,80 кв.м, яка складається з однієї жилої кімнати площею 18,90 кв.м, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій; виселити без надання іншого житла відповідача зі зняттям з реєстраційного обліку з житлового приміщення та стягнути судовий збір. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27.09.2006 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит № 10689-к, згідно якого відповідачці надано кредит у сумі 330000,00 дол. США строком до 26.09.2016 року, зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. Станом на 31.05.2013 року відповідачка свої зобов'язання не виконує та утворилась заборгованість у розмірі 1751889,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1628879,80 грн., заборгованість по відсоткам - 114936,54 грн., пеня - 8072, 85 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем укладений 27.09.2006 року іпотечний договір, предметом якого є квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] 16.04.2014 року відповідачці була надіслана вимога про добровільне виселення. Однак, [PERSON] вказану вимогу не виконала, у зв'язку з чим, позивач просить в рахунок погашення виниклої заборгованості по кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст.ст. 33, 35, 41 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача в суді позов підтримала, при цьому зазначила, що на сьогоднішній день відповідачка заборгованість по договору не сплатила. Просила позов задовольнити в повному обсязі, звернути стягнення на іпотечне майно, при цьому зазначила, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не є підставою у відмові в задоволенні позову, а діє при виконанні судових рішень, як тимчасове обмеження. Відповідачка в суді проти задоволення позовних вимог заперечувала, суду зазначила, що відповідно до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» діє заборона на примусове звернення стягнення на нерухоме житлове майно, вона не має будь-яких договірних зобов'язань з позивачем, отже у задоволені позову слід відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Згідно ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, о мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язанні на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 10689-к, згідно якого відповідачці надано кредит у сумі 330000.00 дол. США строком до 26.09.2016 року, зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. (а.с.26-27) 27.09.2006 року між сторонами укладено договір іпотеки, згідно якого у випадку невиконання відповідачем зобов'язань встановлених кредитним договором, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого [PERSON], нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27.02.2003 року в реєстрі за № 1660. (а.с. 37-39) Згідно з розрахунком заборгованості по договору станом 31.05.2013 відповідачка має заборгованість 1751889,19 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1628879,80 грн., заборгованість по відсоткам - 114936,54 грн., пеня - 8072, 85 грн. (а.с.43) 17.12.2012 року між Публічним акціонери товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги по кредитних договорах, в тому числі і за договором про іпотечний кредит № 10689-к від 27.09.2006 року. ( а.с. 9-19) 20.12.2012 року ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» направило [PERSON] повідомлення про відступлення право вимоги ПАТ «Альфа-Банк» а.с. (86), 16.04.2014 року відповідачці була надіслана вимога про добровільне виселення з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки.( а.с. 47) Крім того, при наданні відповідей на звернення відповідачки, позивачем надавались роз'яснення яким чином слід погасити заборгованість по договору, що утворилась у зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань. Судом встановлено, що станом на 31.05.2013 року у зв'язку з невиконанням відповідачкою кредитних зобов'язань утворилась заборгованість у розмірі 1751889,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1628879,80 грн., заборгованості по відсоткам - 114936,54 грн., пені - 8072, 85 грн. Відповідно до положень ст.ст. 33, 35, 41 Закону України «Про іпотеки» в рахунок погашення зазначеної заборгованості слід звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,80 кв.м, яка складається з однієї жилої кімнати площею 18,90 кв.м та належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Крім того, відповідно до ст. 109 ЖК України позивачка підлягає виселенню з зазначеної квартири, оскільки письмова вимога про виселення була направлена відповідачці рекомендованим листом від 16.04.2013 року. ( а.с.46, 47) При цьому суд приходить до висновку, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року не є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача, однак є підставою для відстрочення виконання даного рішення на час дії вказаного закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 3555,70 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved