Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення вартості відновлювального ремонту та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 листопада 2015 року на автодорозі Львів-Рава Руська мало місце ДТП за участю автомобіля [NUMBER], яким керувала її донька [PERSON]. Вказала, що внаслідок такої пригоди автомобіль зазнав пошкоджень. Зазначила, що відразу ж після ДТП її донька повідомила Відповідача про страховий випадок. Зауважила, що на адресу її доньки надійшов лист АС «Альфа Страхування» № 2047.206.15.01- 0064.12, зі змісту якого вбачається, що для проведення виплати страхового відшкодування необхідно подати рахунок відновлювального ремонту. Вказала, що на її адресу надійшов лист, яким їй відмовлено у виплаті страхового відшкодування у звязку із тим, що за кермом автомобіля знаходився не той водій, що вказаний у договорі. Наголосила, що в договорі не зазначено прізвища водія, крім того її донька є єдиним водієм даного автомобіля, оскільки позивачка є інвалідом II групи захворювання опорно-рухового апарату, тому керувати транспортним засобом не може. Зазначила, що належний їй автомобіль був доставлений для огляду на територію СТО «ЛЮБЕ» 26.11.2015 року, де знаходився до 23.12.2015 року. 26.11.2015 року вона забрала автомобіль із СТО та відремонтувала його за власні кошти, вартість відновлювального ремонту становить 9560,00 грн. Вказала, що тривала відсутність автомобіля через бездіяльність Відповідач змінила її звичний спосіб життя та її сімї. Зазначила, що вона є інвалідом другої групи, їй важко пересуватися через хворобу ніг, особливо це виражено в зимовий період, вони проживають в [INFO], а її внуки ходять до дитячої дошкільної установи в смт. Куликів, добираються автомобілем. Наголосила, що вкрай важливо мати автомобіль в зимовий період, щоб діти не мерзли на автобусних зупинках, не їздили в громадському транспорті. Тому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Альфа Страхування » на користь [PERSON] кошти в сумі 9560,00 грн. вартість відновлювального ремонту та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З Договору добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0842846.049 від 17.12.2014 року вбачається, що такий укладено між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (страховик) та [PERSON] (страхувальник). З Частини І договору вбачається, що застрахованим транспортним засобом є ВАЗ 2110 державний номер [NUMBER]. За договором керувати застрахованим ТЗ має право водій віком від 25 до 60 років зі стажем водія від 1 року, кількість водіїв, що мають право керувати застрахованим ТЗ 1 водій. Із розділу Додаткові умови Частини І договору вбачається, що до керування ТЗ допущений [PERSON], ВАА № 640788 від 30.07.2010 року. З п. 25.2 Частини ІІ договору вбачається, що дія договору поширюється лише на Водіїв/категорію Водіїв, визначених в Частині І договору. З п. 11.9 Частини ІІ договору вбачається, що індивідуальні умови договору, вказані в Частині І договору мають перевагу над положеннями договору, викладеними в цій частині договору. З полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2047341 вбачається, що такий укладено між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (страховик) та [PERSON] (страхувальник). Застрахованим транспортним засобом за даним подісом є ВАЗ 2110 державний номер [NUMBER]. З листа ПрАТ «СК «Альфа Страхування» № 2047.206.15.01-0064.12 від 04 грудня 2015 року вбачається, що для проведення виплати страхового відшкодування та для належного опрацювання справи [PERSON] необхідно надати рахунок відновлювального ремонту. З листа ПрАТ «СК «Альфа Страхування» № 2047.206.15.01-0107.12 від 09 грудня 2015 року вбачається, що на момент настання страхового випадку за кермом застрахованого автомобіля перебував водій [PERSON], на якого дія договору не розповсюджується, компанія не має правових підстав для виплати страхового відшкодування. З рахунку на оплату № [NUMBER] від 07.12.2015 року вбачається, що [PERSON] повинна оплатити ФОП [PERSON] 15930,00 грн. за автомобільні запчастини. З листа СТО «Любе» від 23.12.2015 року вбачається, що 26.11.2015 року був доставлений автомобіль [NUMBER] для проведення огляду після ДТП та знаходився на території СТО «Любе» до 23.12.2015 року включно. З акту здачі приймання виконаних робіт по обслуговуванню та ремонту автомобіля № 683 від 30.12.2015 року вбачається, що ПП [PERSON] виконав, а [PERSON] прийняла виконані роботи на загальну суму 6700,00 грн. З довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 10 ААВ № 871158 вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) 17.12.2014 року було укладено договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0842846.049. З Частини І даного договору вбачається, що застрахованим транспортним засобом є ВАЗ 2110 державний номер [NUMBER]. За договором керувати застрахованим ТЗ має право водій віком від 25 до 60 років зі стажем водія від 1 року, кількість водіїв, що мають право керувати застрахованим ТЗ 1 водій. Із розділу Додаткові умови Частини І договору вбачається, що до керування ТЗ допущений [PERSON], ВАА № 640788 від 30.07.2010 року. З п. 25.2 Частини ІІ договору вбачається, що дія договору поширюється лише на Водіїв/категорію Водіїв, визначених в Частині І договору. З п. 11.9 Частини ІІ договору вбачається, що індивідуальні умови договору, вказані в Частині І договору мають перевагу над положеннями договору, викладеними в цій частині договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі наявності інших підстав, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст. 991 ЦК України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Позивачем у позовній заяві вказано, що 25 листопада 2015 року на автодорозі Львів-Рава Руська мало місце ДТП за участю автомобіля [NUMBER], що належить позивачу, яким керувала її донька [PERSON]. З листа ПрАТ «СК «Альфа Страхування» № 2047.206.15.01-0107.12 від 09 грудня 2015 року вбачається, що на момент настання страхового випадку за кермом застрахованого автомобіля перебував водій [PERSON], на якого дія договору не розповсюджується, компанія не має правових підстав для виплати страхового відшкодування позивачу. Таким чином судом встановлено, що відповідно до Частини І та Додаткових умов Частини І договору добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0842846.049, до керування застрахованим транспортним засобом допущений один водій - [PERSON], ВАА № 640788 від 30.07.2010 року, однак в момент настання страхового випадку застрахованим транспортним засобом керувала [PERSON], що не відповідає умовам договору страхування. Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). За таких обставин у задоволенні позовної вимоги стягнути з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту слід відмовити. У задоволенні позовної вимоги стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду слід відмовити, оскільки така вимога є похідною. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити повністю. Інших фактичних даних для вирішення справи немає.

Outcome: dismissed