Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею у квартирі [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому згідно рішення виконкому Краматорської міської ради від 19.03.1986р. за №92 він є наймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані відповідачі по справі. Відповідачі не проживають у даному приміщенні з січня 2010р., їх речей там немає. Він не може сплачувати за них комунальні послуги та скористатись своїм право власності. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позов [PERSON]І підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу України (далі за текстом - ЖК України), ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно ст.ст.71, 72 ЖК України, наймач і члени його родини можуть бути визнані судом таким, що втратили право користування житловим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Згідно рішення виконкому Краматорської міської ради від 19.03.1986р. за №92, [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно довідки з місця проживання від 30.09.2015р., відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], за даною адресою не проживають згідно акту про не проживання від 30.09.2015р., в квартирі з січня 2010 року, їх особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги вони не сплачують. Тобто судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були зареєстровані у спірному приміщенні, але без поважних причин там не проживають. При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved