Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити його позовні вимоги, вказуючи, що 11 лютого 2015 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS], на яке він претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач на даний час не може через те, що в нього відсутні документи підтверджуючі родинні відносини між померлою тіткою та ним, у зв'язку з чим позивач звертається до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача - Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судовому засіданні позов визнав частково, в частині позовних вимог про встановлення факту родинних відносин не заперечував, просив позов задовольнити, в частині визнання права власності просив відмовити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2015 року померла [PERSON], яка є тіткою [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, а саме - квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належала Спадкодавцю на праві приватної власності на підставі рішення суду по справі № 2-6830/07 від 28.11.2007 року, що підтверджується витягом з Реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17438631 від 21.01.2008 р. 5 серпня 2015 р. позивачем була подана заява в Білгород-Дністровську міську державну нотаріальну контору Одеської області про прийняття спадщини. 11 серпня 2015 р. дана заява була зареєстрована в Білгород- Дністровській міській державній нотаріальній конторі Одеської області за №653 та було заведено спадкову справу до майна померлої за № 252/20-1-5. На заяву щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після померлої 11 лютого 2015 року [PERSON], Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора Одеської області повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру під №74 (сімдесят чотири) в житловому будинку під №25 (двадцять пять ), що розташований у м. Білгород-Дністровський Одеської області, по вулиці Перемоги, неможливо в звязку з тим, що не доведений факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON]. Відкриту після смерті тітки спадщину позивач фактично прийняв до свого володіння, оскільки постійно надавав їй допомогу, проводив її поховання, на даний час повністю здійснює діяльність, повязану з користуванням та володінням спадкового майна. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмовлення від неї. Як вбачається з копії нотаріальної справи, яка була заведена після смерті [PERSON]І, позивач у встановлені строки звернувся до нотаріуса із заявою про вступ у спадщину, однак, отримав відмову нотаріуса через відсутність документів, які підтверджують факт родинних відносин його з померлою [PERSON]. Будь-яких інших заяв щодо вступу у спадщину або про відмову від її прийняття матеріали спадкової справи не містять. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законе, їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони бул живими на час відкриття спадщини. Факт того, що [PERSON], яка померла 11.02.2015 року є тіткою [PERSON] підтверджується наступним: [PERSON] була у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 9 травня 1961 р., про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис № 5693. Від їх шлюбу у них народився син, [PERSON], який помер 01.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №249417. На день смерті [PERSON] в шлюбі не перебувала, оскільки її чоловік, [PERSON] помер 9 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №281020. [PERSON] є рідним братом матері позивача, [PERSON] і відповідно рідним дядьком позивача. У свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що батьками є [PERSON] та [PERSON]. Однак, документ, а саме свідоцтва про народження [PERSON], який би підтвердив факт, що [PERSON] є його рідною сестрою, у позивача відсутній, через що і виникли складнощі у доведенні факту родинних відносин. Підтвердженням того, що [PERSON] є матірю позивача є свідоцтво про народження [PERSON] (серія ГД № 997726). [PERSON] [PERSON] померла 05.05.1978 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД№ 465309. Всі витрати на поховання [PERSON] були понесені позивачем, так як інших родичів в неї не було, це підтверджується фіскальним чеком від 15.02.2015 р. та договором про виконання послуг замовлення на організацію та проведення поховання від 15.02.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 25) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до п.1 ст.273 (1502-06) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦПК України, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п. 2 Постанови № 7 пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року - справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження зясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) залишає заяву без розгляду та розяснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Враховуючи, що позивач являється єдиним спадкоємцем спадкового майна за законом, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивач фактично прийняв у своє володіння спірне спадкове майно, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, і визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: квартири [ADDRESS], яке відкрилось за законом після смерті його тітки [PERSON]. яка померла 11.02.2015 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved