Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем 08.03.2018 року було укладено договір №3443106992-000075 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Повідомленням від 08.03.2018 року підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача №5168742214194338 позику у розмірі 2000 грн., дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до договору датою повернення позики є 17.03.2018 року о 23:00 год. На даний час відповідач заборгованість за договором не погасив. Станом на 20.08.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, що призвело до виникнення заборгованості, а саме: заборгованість за кредитом 2000 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 6367 грн., заборгованість за пенею 9360 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 17727 грн., яку відповідач не сплачує в добровільному порядку, тому просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просив суд, справу розглядати за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявився неодноразово хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не зявився до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи він був повідомлений завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, тому справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, повністю виходячи з таких доказів: З договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» вбачається, що предметом Договору є надання Банком послуг повязаних зі здійсненням перекладу засобів і проведення виплат, в рамках співпраці сторін з метою надання фінансових послуг клієнтам. З договору №3443106992-000075 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту укладеного 08.03.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] вбачається, що позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобовязується отримати та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором; позика складає 2000 грн.; сума процентів за користування позикою 127 грн. за 9 днів; проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №3443106992-000075 від 08.03.2018 року за відповідачем [PERSON] станом на 20.08.2018 року, загальна сума заборгованості становить 17727 грн. Заборгованість складається з наступного: заборгованість за кредитом\~ 2000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6367 грн., заборгованість за пенею 9360 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи, що на час звернення позивача до суду відповідач не повернув надані йому кошти, а розрахунок заборгованості наданий суду відповідає умовам та правилам надання банківських послуг і нормам ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 141, 526, 611, 625, 1054 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 17727 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved