Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, надалі уточненим, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 68989 грн. 95 коп. у відшкодування збитку, завданого ДТП, 9000 грн. у відшкодування витрат, понесених на правову допомогу, 689 грн. 90 коп. у відшкодування сплаченого судового збору та 650 грн. у відшкодування понесених на проведення експертизи витрат, в обґрунтування якого послався на те, що 23 серпня 2014 року, об 11 годині 14 хв., відповідач [PERSON], керуючи своїм автомобілем [NUMBER], на перехресті пр. 200-річчя Кривому Рогу з вул. Спаською у м. Кривому Розі перед виконанням повороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку - автомобілю [NUMBER], під його керуванням та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого його автомобіль зазнав механічних пошкоджень, визначених згідно дослідження судового експерта-автотоварознавця в розмірі 68989 грн. 95 коп., за яке він сплатив 650 грн., витратив на правову допомогу 9000 грн., а також сплатив судовий збір в розмірі 689 грн. 90 коп. Між тим, коли під час розгляду справи було встановлено, що цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахованою не в ПАТ «СК «КРАЇНА», а в ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого, у розмірі 50000 грн. за вирахуванням безумовної франшизи у розмірі 1000 грн., він уточнив позов та зазначив в якості співвідповідача саме цього Страховика, який і повинен нести солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] за шкоду, завдану йому ДТП. Представник позивача в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі за підстав, зазначених в позові. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення уточненого позову, пояснив що вина у цій ДТП є обоюдною - позивача та відповідача [PERSON] Представник відповідача ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» в судове засідання не з'явився. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, обставини вчинення відповідачем [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди 23 серпня 2014 року, об 11 годині 14 хв. (далі - ДТП), коли він, керуючи своїм автомобілем [NUMBER], на перехресті пр. 200-річчя Кривому Рогу з вул. Спаською у м. Кривому Розі перед виконанням повороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку - автомобілю [NUMBER], під керуванням позивача та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, підтверджені постановою про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.6). У результаті цієї ДТП автомобіль позивача отримав механічних пошкоджень на суму 68989 грн. 95 коп., що підтверджується висновком судового експерта автотоварознавця, калькуляцією вартості відновлюваного ремонту та протоколом огляду транспортного засобу (а.с.11-21). Також позивачем були понесені витрати по сплаті за експертне автотоварознавче дослідження в сумі 650 грн. (а.с.22). Згідно страхового полісу №АС 3971271, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахованою в ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» (далі - Страховик) з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого, у розмірі 50000 грн. за вирахуванням безумовної франшизи у розмірі 1000 грн. (а.с.33). Отже, розглядаючи уточнені вимоги про солідарне стягнення з відповідача [PERSON] та Страховика на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 68989 грн. 95 коп., суд приходить до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, зазначеною нормою закону встановлено відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка стала наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини в цьому його володільця. На володільця не може бути покладено обов'язок по відшкодуванню такої шкоди, лише якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із аналізу зазначеної норми матеріального права вбачається, що матеріальна шкода виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушеного належного йому майнового права. Між тим, у відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п. 12.1. цього ж Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду, завдану пошкодженням його автомобіля однак з вирахуванням суми страхового відшкодування у 49000 грн., яку слід стягнути на користь позивача зі Страховика. Отже, у зв'язку з наведеним суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача [PERSON] про обоюдну вину його довірителя та позивача у скоєнні ДТП, так як при розгляді справи про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, останній визнав свою вину в повному обсязі та постанову не оскаржував. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню понесені ним витрати на правову допомогу, по сплаті за експертне автотоварознавче дослідження та по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial