Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги відповідач обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач користується комунальними послугами, отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які надає балансоутримувач будинку Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». З 01 липня 2017 року набрали чинності нові тарифи за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та згідно розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 року № 668 «Про встановлення тарифів ста структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Згідно зазначеного розпорядження тариф за 1 кв.м. за послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 7,58 грн. Таким чином, розрахунок нарахувань за послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить: за період з 01.10.2016 по 01.07.2017 : 115,2 кв.м. * 3,38 грн. = 389.38 грн. за місяць, за період з 01.07.2017 по 01.06.2018 : 115,2 кв.м. * 7,58 грн. =873,22 грн. Відповідач по справі протягом 20 місяців, а саме з 01.10.2016 року до 01.06.2018 року не сплачує за отримані комунальні послуги, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 9230,74 грн. Відповідачу кожного місяця надаються платіжні квитанції на сплату нарахувань за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Такими квитанціями боржник кожного місяця повідомляється про наявність заборгованості за отримані комунальні послуги. Таким чином, надані боржнику платіжні квитанції є також претензіями про стан боргу та необхідність його сплати. Станом на день звернення до суду, сума боргу у добровільному порядку не погашена. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить стягнути в примусовому порядку з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 9230,74 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. на р/рахунок позивача 26009300840102 в ГУ по м. Києву та Київській обл. АТ «Ощадбанк» МФО 322669, код ЄДРПОУ 35692211. Ухвалою суду від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву . В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, конверт з позовною заявою та додатками до неї повернувся на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS]. Отже, як власник та споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, зобов'язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» відповідно до п. 16 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» є балансоутримувачем будинку № 8-Б по вулиці Старонаводська, що в м. Києві надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир житлового фонду комунальної власності територіальної громади на обслуговуючій території й збір із власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до вказаного рішення відповідач надає послуги утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців житлового фонду комунальної власності територіальної громади на обслуговуючий території й збір з власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних втрат утримання будинку та прибудинкової території. Згідно з наданим розрахунком позивача, відповідач, частково сплачувала за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість, що становить за період з жовтня 2016 року по травень 2018 року борг в сумі 9230,74 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 9230,74 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved