Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі №90187. В обґрунтування позову вказав, що на початку серпня 2021 року в позивача було заблоковано картку, як в подальшому було з`ясовано, що постановою від 29.04.2021 року державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чуйко Г.Г. на виконання виконавчого напису було відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача на користь ТОВ «Веллфін» боргу в розмірі 41566, 00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок не підлягає виконанню. Крім цього, на момент вчинення виконавчого напису діюче законодавство України взагалі не передбачало можливості вчинення виконавчого напису за кредитним договором Відповідні зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів були скасовані та визнані у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів були скасовані та визнані судом не чинними. Нотаріус помилково не перевірив чинність відповідних положень діючого законодавства України та помилково вчинив виконавчий напис, до того ж не на належному документі. На момент вчинення виконавчого напису заборгованість позичальника не була безспірною. Тому позивач, зважаючи на вищевикладені обставини просив визнати в судовому порядку виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 01 вересня 2021 року судом постановлено ухвалу про зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 05.04.2021 року, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі № 90187 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ВЕЛЛФІН» заборгованості у сумі 41566 грн. 00 коп. 02 вересня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття загального позовного провадження. 26 жовтня 2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на підставах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та 5ст. 81 ЦПК України). Частина 1ст. 76 ЦПК України наголошує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З наданих суду позивачем по справі доказів вбачається, що на примусовому виконанні у державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чуйко Г.Г. знаходиться виконавче провадження ВП №65307493 з виконання виконавчого напису № 90187 вчиненого 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 41566 грн. 00 коп. З тексту оскаржуваного виконавчого напису видно, що з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» стягнута заборгованість за кредитним договором № 419928 від 29.03.218 року, укладеним між позивачем та ТзОВ «ВЕЛЛФІН». У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 26.03.2018 року по 01.03.2020 року, сума заборгованості складає 40766, 00 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумую кредиту в розмірі 1500, 00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 39266, 00 грн., а всього загальна сума - 40766,00 грн. За змістом позовної заяви [PERSON] не отримував письмового повідомлення від стягувача про наявність заборгованості. Як передбачено статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 750/3781/20 (постанова від 19 березня 2021 року), для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17. Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. Тобто відповідачем не спростоване твердження позивача про те, що він не отримував від кредитора письмової вимоги про усунення порушень. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17. Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved