Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив зобовязати останню не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO], та визначити наступні способи його участі у вихованні доньки, а саме особисте спілкування у формі побачень в 1-3 суботу та 2-4 неділю місяця з 11.00 год. до 20.00 год. за місцем його проживання, побачення на день народження дитини 24 серпня, спільний відпочинок у першу половину літніх канукул із батьком, необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою, право забирати доньку з дому/школи особисто в день його побачення з донькою, зобовязавши відповідача за два дні до дня його зустрічі з донькою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позов мотивує тим, що після розірвання шлюбу між сторонами донька [PERSON] стала проживати разом із відповідачем. З часу розірвання шлюбу у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття його участі у вихованні доньки, її відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача у його побаченнях з дитиною Розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 № 85 за його зверненням йому було визначено порядок участі у спілкуванні з донькою та її вихованні, згідно якого встановлені дні побачень: 1-3 субота, 2-4 неділя місяця з 11.00 год. до 20.00 год. та щосереди з 19.00 год. до 21.00 год. за місцем проживання дитини в м. Львів, вул. Романчука, 6/12. Однак відповідач часто ігнорувала таке рішення та продовжувала чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою, внаслідок чого він був змушений неодноразово звертатися із заявами до правоохоронних органів за цим фактом. У відзиві\~на позов\~від 09.02.2018\~відповідач проти\~позову заперечила,\~зазначивши,\~що 16.03.2017\~Личаківською районною\~адміністрацією ЛМР\~було визначено\~графік побачень\~[PERSON]\~з донькою.\~Перешкод [PERSON]\~у спілкуванні\~з дитиною\~вона не\~чинила,\~про що\~свідчать електронні\~повідомлення,\~надіслані позивачу,\~та письмове\~пояснення від\~01.03.2017,\~надане Службі\~у справах\~дітей Личаківської\~районної адміністрації\~ЛМР.\~Починаючи з\~лютого 2017\~року,\~побачення [PERSON]\~з донькою\~відбувалися згідно\~графіку:\~у першу\~та третю\~суботу місяця,\~другу й\~четверту неділю\~та увечері\~по середах.\~Так,\~[PERSON]\~за його\~бажанням бачився\~з донькою\~у лютому,\~березні,\~квітні 2017\~року,\~3.05.2017,\~10.05.2017,\~14.05.2017,\~17.05.2017,\~3.06.2017,\~11.06.2017,\~17.06.2017,\~21.06.2017,\~1.07.2017,\~9.07.2017,\~16.07.2017,\~23.07.2017,\~9.08.2017,\~13.08.2017,\~16.08.2017,\~19.08.2017,\~10.09.2017,\~14.10.2017,\~що підтверджується\~наданими нею\~відеозаписами.\~Останнє побачення\~[PERSON]\~з донькою\~відбулося 02.11.2017\~року у\~ТРЦ «Форум».\~Попри те,\~що вона\~регулярно створювала\~[PERSON]\~умови для\~побачень з\~дитиною,\~останній систематично\~під час\~кожної зустрічі\~та телефонної\~розмови із\~невідомих причин\~погрожував їй\~поліцією та\~судом,\~шукав приводів\~для надуманих\~конфліктів.\~З приводу\~неправдивих повідомлень\~про злочин,\~безпідставних викликів\~працівників поліцї\~вона змушена\~була звертатись\~до правоохоронних\~органів,\~та відповідні\~відомості відносно\~протиправної поведінки\~позивача внесені\~у ЄРДР.\~Оскільки на\~передбачених вказаним\~вище графіком\~побаченнях [PERSON]\~погрожував їм\~поліцією,\~донька просила\~більше не\~привозити її\~на побачення\~з батьком.\~Крім того,\~[PERSON]\~ухиляється від\~участі в\~матеріальному забезпеченні\~дитини,\~в ході\~судового розгляду\~він погоджувався\~сплачувати аліменти\~лише у\~твердій грошовій\~сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, тоді як вона просила 45 % від його середньомісячного доходу. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що вважає за доцільне встановити позивачу способи його участі у вихованні та спілкуванні з донькою відповідно до розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі ВК Запитівської селищної ради Камянко-Бузького району Львівської області в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовна заява\~надійшла до\~суду 15.12.2017р.\~Ухвалою судді\~від 20.12.2017р.\~позовну заяву\~залишено без\~руху.\~Після усунення\~недоліків позовної\~заяви ухвалою\~суду від\~10.01.2018р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09.02.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про пердачу справи за підсудністю. Ухвалою суду від 25.04.2018 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 09.02.2018р. орган опіки і піклування в особі ВК Запитівської селищної ради Камянко-Бузького району Львівської області доручено надати висновок про розвязання спору між сторонами, який було надано 20.03.2018р. Всі інші докази у справі надані сторонами. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений Сімейним кодексом України. До особистих немайнових прав дитини відноситься, зокрема право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами. Дотримання і захист цих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно з довідкою ЛКП «№ 503» від 17.07.2017 № 1481, дані якої підтверджуються інформацією наданою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ у Львівській області, на момент предявлення позову відповідач із донькою були зареєстровані за місцем проживання за адресою: [INFO], позивач проживає окремо від них за адресою: м. Львів, вул. Освицька, 5/25. 16 березня 2017 року Личаківською районною адміністрацією ЛМР видано розпорядження № 85 «Про встановлення днів побачень [PERSON] із донькою [PERSON]Р.» та встановлено графік [PERSON] побачень з донькою [PERSON]: І та ІІІ суботу щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год., ІІ та ІV неділю щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год. та щосереди з 19.00 год. до 21.00 год., відповідача зобовязано не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Під час розгляду справи судом відповідач із донькою змінили місце реєстрації проживання та проживають у [INFO], разом із батьком відповідача. На підставі ухвали суду від 09.02.2018 Запитівською селищною радою надано висновок органу опіки і піклування від 16.03.2018 № 93/02-07 щодо розвязання спору за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, відповідно до якого, виходячи з інтерсів дитини, враховуючи її вік, стать, умови проживання, особисту прихильність дитини до кожного з батьків та до осіб, які беруть участь у її вихованні, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, ВК Запитівської селищної ради як орган опіки та піклування прийшов до висновку, що у позовних вимогах [PERSON] слід відмовити повністю. Позивач, звертаючись до суду з позовом про визначення способу його участі у вихованні дітини, на обґрунтування своїх доводів зазначив, що мати дітей [PERSON]Б чинить йому перешкоди у вихованні доньки та у спілкуванні з нею. При цьому зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги, які є відмінними від визначеного способу розпорядженням Личаківської районої адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85. На відміну від вказаного у розпорядженні, позивач не просив призначати йому побачення іх донькою щосереди, та додатково просив визначити участь у вихованні дітей у такий спосіб: побачення із донькою за місцем його проживання; додатково на день народження дитини 24 серпня; спільний відпочинок, щоб першу половину канікул дитина проводила із батьком; нобмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового та електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; в день побачень із донькою право забирати її з дому/школи особисто, зобовязавши відповідача за два дні до зустрічі з донькою надати їй точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Згідно частин другої, третьої статті 150\~СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141\~СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Отже, обов'язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов'язок не чинити цьому перешкоди. Статтею 157\~СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно статті 158\~СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України,\~якщо той\~із батьків,\~з ким\~проживає дитина,\~чинить перешкоди\~тому з\~батьків,\~хто проживає\~окремо,\~у спілкуванні\~з дитиною\~та у\~її вихованні,\~зокрема якщовін\~ухиляється від\~виконання рішення\~органу опіки\~та піклування,\~другий із\~батьків має\~право звернутися\~до суду\~з позовом\~про усунення\~цих перешкод.\~Суд визначає\~способи участі\~одного з\~батьків у\~вихованні дитини\~(періодичні\~чи систематичні\~побачення,\~можливість спільного\~відпочинку,\~відвідування дитиною\~місця його\~проживання тощо),\~місце та\~час їхнього\~спілкування.\~В окремих\~випадках,\~якщо це\~викликано інтересами\~дитини,\~суд може\~обумовити побачення\~з дитиною\~присутністю іншої\~особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що між сторонами існують конфліктні відносини з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною. Так, останній неодноразово звертався до правоохороннх органів з приводу неналежного виконання, на його думку, розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85, на підтвердження чого надав докази відповідних звернень. Відповідач аналогічно, заперечуючи зазначені обставини, нодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу неправдиваості відповідних повідомлень позивача та з вимогою притягнути його до відповідальності, з приводу чого також надала відповідні документальні докази. Одночасно вона зверталася до Личаківської районної адміністрації ЛМР з приводу позбавлення позивача батьківських прав відносно доньки, рішення з приводу чого органом опіки і піклування не приймалося, та неодноразово ініціювала вирішення спору судом щодо участі батька в утриманні доньки, предявляючи до нього відповідні позови, з приводу чого на даний час спір про стягнення аліментів розглядається судом. При цьому, як встановлено судом відповідач за час після винесення розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85 мав неодноразові побачення із донькою, що підтверджується як поясненнями сторін у судовому засіданні, так і оглянутими судом копіями електронних звернень-запрошень відповідача на імя позивача про проведедення останнім зустрічей із донькою, а також відеозаписами таких побачень, наданих відповідачем. Разом із тим, належне виконання розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85 вимагає повного дотримання визначеного позивачу графіку побачень із дитиною, однак, як встановлено судом, інтенсивність таких побачень поставлена відповідачем у залежність від її волі надати згоду на кожне конкретне побачення. Так, на початку листопада позивач звертався до правоохоронних органів, що відповідач протягом місяця не дає можливості йому бачитися із донькою. У листі до голови Личаківської районної адміністрації ЛМР від 03.11.2017, вхідний від 04.11.2017, відповідач, фактично не заперечуючи цієї обставини, вказує як на причину цього, що під час останньої зустрічі із позивачем на початку жовтня 2017 [PERSON] відмовився розрахуватися за обрану дитиною іграшку та не сплачує добровільно аліменти на її утримання. Із відзиву від 09.02.2018 вбачається, що відповідач визнає, що в період після 02.11.2017 до 09.02.2018 побачень позивача із донькою не відбувалось, як на причину цього вказує на прохання дитини не їздити більше на побачення із батьком внаслідок його протиправної поведінки. Аналогічно позивачем були налані відеозаписи, оглянуті судом, коли у визначний розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85 час зустрічі із донькою з незалежних від нього причин не відбувалися. Зазначені обставини, встановлені судом, не спростовуються іншими дослідженими доказами та показаннями свідка [PERSON] Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин, наявності конфліктних відносин сторін з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, існування перешкод у дотриманні визначеного графіку побачень, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дітей, а також те, що встановлений рішенням органу опіки і піклування графік побачень з дитиною відповідає вимогам закону та інтересам сторін, а тому суд задовольняє позов в частині вимог про встановлення [PERSON] графіку побачень з донькою [PERSON]: І та ІІІ суботу щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год., ІІ та ІV неділю щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год. При цьому суд вважає необгрунтованими заперечення на позов з тих підстав, що позивач не приймає участі в утриманні дитини, так як спір з даного приводу розглядається судом. Крім того, як вбачається із наданих позивачем доказів, про номер карткового рахунку відповідача йому стало відомо лише 25.05.2018, після чого 04.06.2018 ним добровільно було перераховано 3000 грн. на утримання доньки. Встановлення інших форм участі батька у спілкуванні з дитиною, з приводу чого заявлено самостійні позовні вимоги, суд вважає недоцільним із наступних підстав. Як встановлено судом, що стверджується даними висновку органу опіки і піклування від 16.03.2018 № 93/02-07 та долученими до нього документами (зокрема письмовими поясненнями вчителя неповнолітньої [PERSON] [PERSON], яка пояснила про небажання доньки без присутності матері бачитися із батьком), а також оглянутим судом відеозаписом останніх побачень позивача із донькою, вбачається, що дитина більш прихильно ставиться до матері [PERSON], з якою спільно проживає. А тому, виходячи з інтересів дитини, а саме її прихильності до матері та відсутності достатнього психоемоційного звязку з батьком, зміст розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85 та висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про визначення батьку на час вирішення спору саме такого способу участі у вихованні дітей, який буде достатнім для налагодження психоемоційного контакту з дитиною за місцем її проживання у присутності матері дитини, без участі якої донька не бажає бачитись із батьком. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дітей. При цьому після налагодження психоемоційного контакту з дитиною батьки не позбавлені можливості відповідно до статті 157\~СК України вирішувати питання виховання дитини спільно, в тому числі й у питаннях можливості проведення побачень позивача з донькою за відсутності матері, забирати доньку з дому/школи особисто, проведення додаткового часу із дитиною, в тому числі під час дня народження, спільного відпочинку чи спілкування іншими засобами звязку, з приводу чого заявлені позовні вимоги. Стосовно позовної вимоги про зобовязання відповідача за два дні до зустрічі з донькою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин, то така також задоволенню не підлягає, так як судом визначено графік та місце проведення побачень із дитиною, який є обовязковим для обох сторін. При визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить із того, що позов немайнового характеру задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути ? сплаченого судового збору, а саме 352,40 грн.

Outcome: partial