Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

\~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини [NUMBER] в особіжитлової комісії та просив визнати протиправною відмову житлової комісії військової частини [NUMBER] від 01.02.2018 р.в частині перенесення дати зарахування на квартирний облік [PERSON] та членів його сімї з 03.03.1995 р. на 29.03.1993 р., виходячи з того, вважати даною зарахування [PERSON] з членами його сімї на квартирний облік з 29.03.1993 р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване ним рішення є протиправним, оскільки воно прийнято на підставі Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, який втратив чинність ще 06.10.2006 р. Зазначив, що у відповідності до діючої на момент прийняття оскаржуваного рішення\~Наказу Міністра\~оборони України\~№ 577\~від 06.10.2006 р., датою зарахування його на квартирний облік повинно бути 29.03.1993 р. Представник позивача тьта позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що оскільки позивач у 2004 р. змінив постійне місце проходження служби, він автоматично втратив право на перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби та повинен був ставати на облік повторно, але вже відповідно до діючого на той момент законодавства (згідно із Наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, правильною датою зарахування позивача на квартирний облік є 03.03.1995 р.). Просив суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до довідки Хмельницької квартирно-експлуатаційної частини від 03.09.2003 р., з 29.03.1993 р. позивач зі складом сім`ї 4 особи перебував на квартирному обліку при в/ч [NUMBER] , а з 21.09.2001 р. у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень (а.с.12). Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 1976 р. по 2004 р. проходив військову службу у Збройних силах України (а.с.13). У липні 2003 р. позивач був переведений до нового місця служби у військову частину [NUMBER] в місто Васильків, де був зарахований на квартирний облік. 18.10.2004 р. на підставі наказу МОУ № 808 у зв`язку з скороченням штатів позивач був звільнений в запас, а 30.10.2004 р. виключений із списків особового складу із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок МО України. Відповідно до довідки від 23.01.2018 р. № 32, позивача було зараховано на квартирний облік осіб, які потребують покращення житлових умов при в/ч [NUMBER] , Васильківський гарнізон з 03.03.1995 р. Про вказані обставини позивачу стало відомо 23.01.2018 р., у зв`язку з чим 01.02.2018 р. він звернувся до командування в/ч [NUMBER] з заявою про зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік з 29.03.1993 р., тобто з дати первинної постановки на квартирний облік (а.с.11) Відповіддю від 01 лютого 2018 року житловою комісією в/ч [NUMBER] (позивачу було відмовлено у задоволенні його клопотання щодо переміщення в черзі на підставі положень Наказу Міністра оборони України від 03 лютого 1995 № 20, який втратив чинність 06 жовтня 2006 року на підставі Наказу Міністра оборони України № 577 (а.с.9-10). Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. \~ \~ \~Спірні правовідносини врегульовано\~Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ,\~Житловим кодексом\~УРСР,\~постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 р. № 1081\~та\~Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577\~в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до частини першої\~ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом Української РСР\~та іншими нормативно-правовими актами. Згідно із статтями\~34\~та\~37 Житлового кодексу\~УРСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання. Ст. 43 Житлового кодексу\~УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Відповідно до пункту 3.1\~Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства. Згідно із п. 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7\~Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці, які перебувають на обліку,\~у разі переміщення по військовій службі,\~пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону\~(в іншу місцевість),\~зараховуються на облік\~за новим місцем служби разом з членами їх сімей\~із збереженням попереднього часу перебування на обліку,\~а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Як вбачається з матеріалів справи, позивач вперше був зарахований на квартирний облік 29.03.1993 р. У зв`язку з переїздом у 2003 р. для проходження військової служби до м. Василькова Київської області позивача та членів його сім`ї зараховано на квартирний облік з 03.03.1995 р. (відповідно до діючого на той момент\~Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, яким було передбачено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку але не раніше, ніж з 03.03.1995 р.). Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, оскаржуване рішення прийняте на підставі п. 2\~наказу Міністра\~оборони України\~№ 20\~від 03.02.1995 р., яким\~\~ було передбачено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку з дати набрання чинності цим наказом (тобто з 03.03.1995 р.). Проте, судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваного рішення\~вказаний наказ втратив чинність, що спростовує доводи відповідача про законність прийнятого рішення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині перенесення\~\~дати зарахування на квартирний облік [PERSON] та членів його сім`ї з 29.03.1993 р. на 03.03.1995 р. Оскаржувані дії відповідача призводять до порушення рівності в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби, та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби, втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби. На переконання суду, належним захистом порушених прав [PERSON] буде перенесення дати його зарахування на квартирний облік саме за його попереднім місцем служби, тобто з 29.03.1993 р. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved