Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.06.2009 року, зареєстрованому у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №160. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинились внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги, різних поглядів на життя, тому просить розірвати шлюб. Ухвало від 16.03.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 08.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала до суду заяву, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 05.06.2009 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що було зроблено актовий запис №160, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.06.2009 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.11.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України при розгляді справи суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому розриває їхній шлюб. Оскільки позивач просить судові витрати розділити з відповідачем порівну, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаних вимог, стягнувши з відповідача судовий збір у сумі 420,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved