Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення сум на ремонт автомобіля, який в процесі розгляду справи уточнив. В остаточній редакції позовної заяви просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 4244 грн. 98 коп. в рахунок оплати послуг з ремонту автомобілю з урахуванням індексації; моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 2008 році відповідач звернувся до нього метою ремонту автомобіля марки ВАЗ 2101. Сторонами було досягнуто усної угоди, згідно якої він здійснює ремонт автомобіля, а відповідач зобов'язався здійснити оплату виконаних робіт з ремонту автомобіля. В 2009 році ремонт автомобіля було здійснено і відповідач забрав автомобіль. Під час виконання ремонтних робіт відповідач частково сплатив їх вартість та вартість запчастин, однак остаточний розрахунок відповідачем не було здійснено, заборгованість за послуги з ремонту автомобіля склала 4046 грн. В порушення діючого законодавства відповідач не здійснив повну оплату послуг з ремонту автомобіля, наданих позивачем. Після неодноразових нагадувань, в липні 2010 року відповідач сплатив позивачу 250 грн. До теперішнього часу остаточний розрахунок за ремонт автомобілю не здійснено, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції склала 4244 грн.98 коп. З огляду на наведене позивач вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити йому вищезазначену вартість ремонту автомобіля, відшкодувати йому моральні страждання, пов'язані з несвоєчасною оплатою виконаних ремонтних робіт, у розмірі 5000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, пославшись у їх обґрунтування на обставини,викладені в позові, просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно в 2008 році він звертався до позивача з приводу ремонту свого автомобіля. Син позивача, подивившись автомобіль, зазначив, що ремонт буде коштувати 2000 грн. і буде виконаний протягом місяця, він погодився і віддав в рахунок ремонту 1000 грн. Згодом йому зателефонував позивач, який повідомив його, що виконувати ремонт буде саме він, робота по ремонту буде коштувати 2000 грн. плюс вартість запасних частин. В процесі ремонту він сплачував позивачу грошові кошти на придбання запасних частин, у позивача автомобіль знаходився майже рік замість місяця. Остаточний розрахунок був здійснений ним в травні 2009 року, коли він забрав автомобіль з ремонту. З позивачем він розрахувався в повному обсязі, просить в задоволені позову відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він неодноразово звертався до [PERSON] з приводу ремонту свого автомобіля, в травні 2009 році він був свідком розмови, що відбулась між позивачем та відповідачем, зі змісту розмови він зрозумів, що йдеться мова про гроші за ремонт авто, відповідач прохав зачекати з поверненням грошей, сума не називалась. Зі слів [PERSON] йому відомо, що гроші за ремонт останньому відповідач не повернув. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що їй достовірно відомо, що її чоловік [PERSON] домовлявся з [PERSON] з приводу ремонту автомобіля, після закінчення ремонтних робіт її чоловік повністю розрахувався з [PERSON] Одну тисячу гривень вони залишалися винні позивачу станом на 9 травня 2009 року, однак коли приїхали забирати автомобіль з ремонту, вони дану тисячу гривень віддали [PERSON] Суд, заслухав пояснення позивача, представника позивача та відповідача, свідків, дослідив матеріали справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з п.8 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 11.11.2002 року № 792, послуги з технічного обслуговування і ремонту ДТЗ чи його складових частин надаються замовникові за письмовим договором чи за усною угодою. В судовому засіданні встановлено і не оспорюється сторонами, що правовідношення між позивачем та відповідачем виникли в 2008 році, коли відповідач звернувся до позивача з приводу ремонту автомобіля ВАЗ 2101 та між сторонами було досягнуто усної угоди, згідно якої позивач зобов»язався здійснити ремонт автомобіля, а відповідач зобов'язався здійснити оплату виконаних робіт з ремонту автомобіля. Дійсність цієї угоди підтверджено самим відповідачем як в судовому засіданні, так і під час розгляду заяви [PERSON] органами внутрішніх справ; як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.03.2012 року [PERSON] пояснив, що після ремонту він забрав свій автомобіль і сплатив усі витрати, пов»язані з ремонтом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування розміру сум, які відповідач заборгував позивачеві за ремонт автомобіля, позивач надав блокнот, в якому маються рукописні записи назви запчастин, біля яких вказані цифри (з пояснень позивача: вартість запчастин), посвідчені підписом. Суд не вважає це достатнім доказом розміру витрат позивача, понесених у зв'язку з ремонтом належного відповідачу автомобіля, оскільки з наданих записів не вбачається, що саме перераховані деталі та запчастини використовувались для ремонту автомобіля позивача, що саме за вказану ціну вони були придбані і відсутні данні на підтвердження того, що ці суми не сплачені відповідачем. Позивачем не надано суду бухгалтерських документів (квитанцій, накладних,розрахункових рахунків тощо) на підтвердження вартості придбаних запчастин, відсутні будь-які письмові докази, які б підтверджували використання вказаних в блокноті запчастин для ремонту автомобіля відповідача (акти виконаних робіт тощо), та докази, які б посвідчували наявність та розмір заборгованості відповідача, кошторис сторонами не складався. Виходячи з вимог ст. 59 ЦПК України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд критично ставиться до пояснень свідка [PERSON], оскільки останній в судовому засіданні надав пояснення щодо ймовірної заборгованості за ремонт, однак вказаному свідку невідомо про розмір сум за виконання ремонтних робіт. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів правомірність своїх вимог, тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, позов в частині стягнення сум за ремонт автомобіля таким, що задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди не ґрунтується на законі та є такою , що не підлягає задоволенню. В зв'язку з відмовою в задоволені позовних вимог, суд відмовляє позивачу і в стягненні з відповідача понесених ним судових витрат.

Outcome: dismissed