Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Країна», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Вказала, що 14.02.2014 о 19.10 год. на 750 км. автомобільного шляху Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Део-Сенс», державний номер [NUMBER], під час зустрічного роз'їзду не дотримався безпечного інтервалу, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем позивача «Хюндай-Гетс» державний номер [NUMBER]. Від зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.3014 по справі № 3/389/312/14 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. 14.03.2014 між позивачем та страховою компанією узгоджено суму страхового відшкодування в сумі 13761,49 грн., однак протягом 90 днів узгоджену суму страхової виплати позивачем отримано не було. 16.06.2014 позивачем направлено заяву про відкликання згоди на узгоджену суму виплати, оскільки ця сума не покривала витрат на ремонт автомобіля враховуючи зміну курсу гривні. Заява отримана страховою компанією 25.06.2014. Однак, не зважаючи на відкликання згоди, відповідачем 02.07.2014 виплачено позивачеві суму 13251,49 грн. в якості страхового відшкодування. В зв'язку з підвищенням цін на комплектуючі матеріали та запасні частини, позивачем проведено оцінку пошкодженого автомобіля, відповідно до якої вартість відновлюваного ремонту станом на 27.05.2014 складала 28827,02 грн. Копія звіту направлена до страхової компанії. Просить суд стягнути зі страхової компанії 15075,53 грн. в якості відшкодування збитків, завданих майну внаслідок ДТП, судовий збір в розмірі 243,60 грн., витрати на залучення спеціаліста 600 грн., стягнути з [PERSON] франшизу 500 грн. в якості відшкодування збитків, завданих майну внаслідок ДТП. Позивач в судове засдіання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просить суд задовольнити позовні вимоги, розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення, відповідно до яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог мотивуючи тим, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру матеріального збитку, який завдано в результаті ДТП в сумі 13761,49. На проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу, позивач не наполягав, крім того, зазначив в заяві, що після виплати страхового відшкодування матеріальних претензій до ПАТ «СК «Країна» мати не буде. Відповідно до ст.. 36.2 Закону страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Оскільки ПАТ «СК «Країна» не було порушено вимоги ст. 34.2 Закону, у визначений строк проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, то позивач не мав права самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди. Також, вважає невірним розрахунок вартості відновлюваного ремонту та суму франшизи та вважає, що висновок не може бути прийнятий судом до уваги, Законом передбачено стягнення відновлюваного ремонту транспортного засобу, а не матеріальних збитків. Також, наголошує на тому, що відкликання заяви про узгодження матеріального збитку не передбачено Законом, як і не передбачено перегляд суми відшкодування в зв'язку з коливанням курсу гривні, на яке посилається позивач, як на підставу відкликання своєї заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Розглянувши заяви представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 14.02.2014 року о 19.10 год. на автодорозі Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка сталася дорожньо-транспортна пригода, між водієм автомобіля марки «Хюндай-Гетс» державний номер [NUMBER] [PERSON] (позивачем) та водієм автомобіля марки «Део-Сенс», державний номер [NUMBER] [PERSON] (відповідачем). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані обставини ДТП були встановлені постановою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2014, відповідно до якої відповідача [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до відповідальності, що в силу ст.61 ч.4 ЦПК України є такими, що не потребує доказуванню. Статтею 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що між [PERSON] і ПАТ «СК «Країна» укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8896197, забезпечений транспортний засіб Део державний реєстраційний номер [NUMBER], термін дії якого з 24.11.2013 до 23.11.2014. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Судом встановлено, що 17.02.2014 [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Країна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду за участю водія [PERSON] (а.с.6). Із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «Країна» 14.03.2014 звернулася позивач [PERSON] (а.с.7). Представником ПАТ «СК «Країна» складено акт огляду транспортного засобу 18.02.2014 (а.с.49) та між позивачем та страховою компанією узгоджено суму страхового відшкодування (матеріального збитку) в сумі 13761,49 грн. на проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу позивач не наполягав та вказав, що після виплати страхового відшкодування матеріальних претензій до СК мати не буде (а.с.8). Однак протягом 90 днів узгоджену суму страхової виплати позивачем отримано не було. 16.06.2014 позивачем направлено заяву про відкликання згоди на узгоджену суму виплати, оскільки ця сума не покривала витрат на ремонт автомобіля враховуючи зміну курсу гривні (а.с.13). Заява отримана страховою компанією 25.06.2014 (а.с.15). Також, встановлено, що страхова компанія 02.07.2014 виплатила позивачеві суму 13251,49 грн. в якості страхового відшкодування, враховуючи вартість франшизи в розмірі 510 грн. (а.с.58). Відповідно до звіту № 135/14 про оцінку автомобіля Хюндай Гетс, реєстраційний номер [NUMBER] від 27.05.2014 вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 28827,02 грн., матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля складають 18002,40 грн. Зазначену оцінку проведено фізичною особою підприємцем [PERSON], який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 15870/13. Пунктом 12.1 ст.12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. За змістом ст.ст.12, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно зі ст.1194 ЦК України, ч.1 - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, з відповідача [PERSON] належить до стягнення на користь позивача сума франшизи в розмірі 500,00 грн. Відповідно до ст.36.2. Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Стаття 29 Закону вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Тому доводи відповідача щодо стягнення позивачем саме відновлювального ремонту, а не матеріального збитку, суд вважає недоведеним. Враховуючи те, що ПАТ «Страхова компанія «Країна» не здійснила виплату страхового відшкодування протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто порушила вимоги ст.36.2. Закону, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат також належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, однак позивачем на надано платіжних документів на підтвердження оплати праці спеціаліста по проведенню експертизи, тому в даній частині позовних вимог, суд вважає відмовити. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по справі судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», ст.ст.23, 979, 1166, 1167, ч.2 ст.1187 ЦК України та

Outcome: partial