Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Посилався на те, що [INFO] померла [PERSON] Він є сином померлої та спадкоємцем за законом першої черги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй нерухоме майно, а саме: земельну ділянку та будинковолодіння, що по [ADDRESS] Так, земельна ділянка, площею 0,0578 га, розташована на території садівничого товариства «Прут» та належала спадкодавцеві на праві приватної власності, що підтверджує копією державного акту на землю. На вказаній земельній ділянці, розташоване будинковолодіння, яке складається із садового будинку, криниці, вигрібної ями та огорожі. 06.08.2002 року Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради спадкодавцеві було надано дозвіл на переобладнання власного садового будинку під індивідуальний житловий та присвоєно будинковолодінню поштову адресу. Також зазначив, що оригінал даного державного акту на землю та правовстановлюючі документи на будинковолодіння були втрачені [PERSON], у зв'язку з чим позивач не може набути право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом, до нотаріальної контори у визначеному законом порядку він не звертався. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], зокрема: на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS], площею 0,0578 га. та на будинковолодіння за вказаною адресою, яке складається із: садового будинку літ.А, загальною площею 132,50 кв.м., в тому числі житловою 32,20 кв.м., підсобна 100,30 кв.м., в тому числі: підвал літ.І, площею 7,90 кв.м.; на першому поверсі: коридору « 1-1», площею 19, 40 кв.м., кухні « 1-2», площею 7,80 кв.м., гаражу « 1-3», площею 23,70 кв.м., вбиральні « 1-4», площею 1 кв.м., котельні « 1-5», площею 4,70 кв., коридору « 1-6», площею 3 кв.м., душевої « 1-7», площею 3,40 кв.м., сауни « 1-8», площею 3,30 кв.м.; на другому поверсі: передпокою « 1-9», площею 26,10 кв.м.; кімнати « 1-10», площею 8,00 кв.м., кімнати « 1-11», площею 24,20 кв.м.; криниці літ. «К»; вигрібної ями літ. «І»; огорожі «1-2». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача Чернівецької міської ради позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка, що розташована на території садівничого товариства «Прут», що по вул.Гайовій (Ізмайлівській), площею 0,0578 га., що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №024322 від 05.09.2000 року(а.с.9). Як видно з довідки голови правління садівничого товариства «Прут» від 25.10.2013 року, садовий будинок, який знаходиться на територій садового товариства «Прут» по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] (а.с.15). Визначення садового будинку наведено у п.2.4 Інструкції про порядок технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України №127 від 24.05.2001 року, відповідно до якої садовий будинок - це будинок для літнього (сезонного) використання. Згідно вимог вказаної Інструкції, садові будинки підлягають технічній інвентаризації. Так, в матеріалах справи наявні копії поповерхового плану садового будинку та експлікації його внутрішніх площ (а.с.12-13). В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №287/7 від 06.08.2002 року було вирішено дозволити [PERSON] переобладнати садовий будинок по [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 0,0578 га під індивідуальний житловий будинок та надати новоствореному будинковолодінню поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.14). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Позивач [PERSON] є сином померлої та спадкоємцем за законом першої черги (а.с.7,17). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства, від 17.05.2005 №76, жилий будинок - це будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного в ній проживання. Як вбачається з п.12.9, п.12.10 Правил забудови та благоустрою м.Чернівці, затверджених рішенням Чернівецької міської ради №405 від 27.04.2001 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин та на підставі яких Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 06.08.2002 року було надано дозвіл [PERSON] на переобладнання садового будинку, виконання робіт по переобладнанню, реконструкції житлових і нежитлових приміщень без погодженої проектної документації та дозволу інспекції архітектурно-будівельного контролю забороняється. Після закінчення переобладнання або реконструкції приміщення підлягають прийняттю в експлуатацію та вносяться відповідні зміни в інвентарну справу в порядку, передбаченому чинним законодавством. Частиною 2 статті 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст.18 Закону України «Про основи містобудування», в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. Експлуатація не прийнятих у встановленому порядку об'єктів забороняється. Згідно ст.30-1 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється приймальними комісіями. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Отже, чинним законодавством передбачено порядок звернення до суду виключно у разі невизнання або оспорювання певних прав та інтересів, тобто уразі існування фактичного спору, однак, з матеріалів справи не вбачається існування спору між сторонами, а саме: відсутні документи щодо звернення позивача до на адресу Чернівецької міської ради по узаконенню переобладнаного будинку, крім того, суду не було надано копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дій. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, яка мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб. Які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем [PERSON] не було надано суду доказів на підтвердження того, що спадкодавець переобладнала садовий будинок на житловий та набула на нього у визначеному законом порядку право власності. Також суду не було надано доказів відповідності будинку державно-будівельним нормам, санітарно-гігієнічним вимогам та протипожежним правилам, відсутні докази прийняття переобладнаного будинку в експлуатацію. Згідно ст.30 п. б, п.п.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема щодо обліку відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Як видно з матеріалів справи та пояснень представника відповідача у судовому засіданні, докази переобладнання у визначеному законом порядку садового будинку на житловий відсутні. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі наведеної норми Закону, суд відмовляє в прийнятті визнання позову представником Чернівецької міської ради, оскільки визнання відповідачем позову суперечить вимогам Закону. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed