Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звільнення з-під арешту майна, що перебуває у заставі (іпотеці). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-F03/010/2008, у відповідності до якого [PERSON] , як позичальнику було надано кредит у розмірі 50495,00 доларів США. В якості забезпечення виконання забов`язання за кредитним договором між позичальником/іпотекодавцем [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № РML-F03/010/2008, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гаврилюк М.В. 30.01.2008 року за Р № 92. За даним договором позичальником передано в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 0,1998 га, що знаходиться за адресою: с. Забороль, Луцький район, Волинська область, кадастровий номер земельної ділянки : 0722881800:01:001:2029. На підставі даного договору на вказану земельну ділянку накладено заборону відчуження, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 6489505), також інформація відображена у реєстрі іпотек (номер запису про іпотеку 25078401). 01.03.2018 року між АТ «ОТП Банк» та ТзОВ «Українська факторингова компанія» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № ML-F03/010/2008 від 30.01.2008 року та додатковими до нього договорами, на підставі яких останній набув право вимоги за кредитним договором, як новий кредитор та договір про відступлення права вимоги за Р № 114 за договором іпотеки від 30.01.2008 року за Р № 92. Крім того, 01.03.2018 року між ТзОВ «Українська факторингова компанія» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки. Відповідно до вищевказаного договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, іпотекодавцем за договором іпотеки від 30.01.2008 року за Р № 92 є [PERSON] . Однак, у травні 2019 року йому стало відомо, що на майно позичальника [PERSON] органами Державної виконавчої служби накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на вищевказане іпотечне майно, зокрема: 23.04.2014 року Другим відділом державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області накладено арешт на все нерухоме майно (в тому числі і на земельну ділянку, передану в іпотеку) на підставі постанови про арешт майна та заборони його відчуження, серія та номер: 43072477, виданий 23.04.2014 року; 04.09.2017 року Луцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області накладено арешт на все нерухоме майно (в тому числі і на земельну ділянку, передану в іпотеку) на підставі постанови про арешт майна та заборони його відчуження, серія та номер: 44535272, виданої 21.07.2017 року; 14.04.2017 року Другим відділом державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області накладено арешт на все нерухоме майно (в тому числі і на земельну ділянку, передану в іпотеку) на підставі постанови про арешт майна та заборони його відчуження, серія та номер:53777173, виданої 14.04.2017 року. Вважає, що наявність вищевказаних арештів майна обмежує його право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом зняття арешту. Просить суд з врахуванням уточнених позовних вимог звільнити з-під арешту майно: земельну ділянку загальною площею 0,1998 га, що знаходиться за адресою: с. Забороль, Луцький район, Волинська область, кадастровий номер земельної ділянки : 0722881800:01:001:2029. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Представники відповідачів Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області та Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не з`явились, проте належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Не заперечував проти задоволення позову. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-F03/010/2008, у відповідності до якого [PERSON] , як позичальнику було надано кредит у розмірі 50495,00 доларів США (а.с. 4, 5). В якості забезпечення виконання забов`язання за кредитним договором між позичальником/іпотекодавцем [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № РML-F03/010/2008, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гаврилюк М.В. 30.01.2008 року за Р № 92,згідно якого позичальником передано в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 0,1998 га, що знаходиться за адресою: с. Забороль, Луцький район, Волинська область, кадастровий номер земельної ділянки : 0722881800:01:001:2029 (а.с. 6-11). На підставі даного договору іпотеки на вказану земельну ділянку накладено заборону відчуження, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 6489505), також інформація відображена у реєстрі іпотек (номер запису про іпотеку 25078401) (а.с. 20, 21). 01.03.2018 року між АТ «ОТП Банк» та ТзОВ «Українська факторингова компанія» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № ML-F03/010/2008 від 30.01.2008 року та додатковими до нього договорами, на підставі яких останній набув право вимоги за кредитним договором, як новий кредитор та договір про відступлення права вимоги за Р № 114 за договором іпотеки від 30.01.2008 року за Р № 92. Крім того, 01.03.2018 року між ТзОВ «Українська факторингова компанія» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки. Відповідно до вищевказаного договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, іпотекодавцем за договором іпотеки від 30.01.2008 року за Р № 92 є [PERSON] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 170735829 від 18.06.2016 року вбачається, що 23.04.2014 року Другим відділом державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] (в тому числі і на земельну ділянку, передану в іпотеку) на підставі постанови про арешт майна та заборони його відчуження, серія та номер: 43072477, виданий 23.04.2014 року; 04.09.2017 року Луцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області накладено арешт на все нерухоме майно (в тому числі і на земельну ділянку, передану в іпотеку) на підставі постанови про арешт майна та заборони його відчуження, серія та номер: 44535272, виданої 21.07.2017 року; 14.04.2017 року Другим відділом державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області накладено арешт на все нерухоме майно (в тому числі і на земельну ділянку, передану в іпотеку) на підставі постанови про арешт майна та заборони його відчуження, серія та номер:53777173, виданої 14.04.2017 року (а.с. 22-25). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, наявність арештів нерухомого майна позивача у даному випадку є порушенням його прав, як власника цього майна. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність зняття арешту з належного позивачу майна.

Outcome: approved