Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, при цьому уточнивши свої позовні вимоги, наполягав на визнанні за ним, право приватної власності на спадкове майно його матері [PERSON], померлої [INFO] в вигляді права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба народів» села Нестоїта в Подільському районі, Одеської області розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області, згідно рішення № 250/96 від 29 липня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №447 від 23 серпня 1996 року, як за спадкоємцем за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка також в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла моя позивача по справі [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]), після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба народів» села Нестоїта в Котовському районі, Одеської області розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, яке належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області, згідно рішення № 250/96 від 29 липня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №447 від 23 серпня 1996 року. Після смерті [PERSON], протягом встановленого законом шести місячного строку, позивач звернувся до Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття вищезазначеної спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] за її заповітом, посвідченому секретарем Нестоїтської сільської Ради Котовського району Одеської області Баркар Л.Г. 18 листопада 2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 101. В квітні 2016 року між позивачем та його рідною сестрою й відповідачкою по справі - [PERSON], виник спір щодо вищезазначеного спадкового майна. Відповідачка вважає, що заповіт нашої матері є недійсним. Окрім позивач інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або фактично прийнявших спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], не має. В квітні 2016 року позивач звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Однак,в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно. Зазначені підстави і змусили позивачку звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі. Це надає позивачу право вимагати, а суду визнати за ним право приватної власності на майно померлої [PERSON], як за спадкоємцем за законом у розумінні положень ст. 1268 ЦК України, бо, позивач прийняв спадщину та за цей період не відмовилась від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved