Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.03.2013 року між ПАТ «Укрексімбанк» (далі позивач) та [PERSON] (далі відповідач) було укладено договір на відкриття кредитної лінії № 0332032025БН/2013-03 (далі - договір) відповідно до умов якого, позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 15000 грн. з кінцевою датою погашення 27.02.2015 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та згідно умов договору видав відповідачу кредитні кошти у сумі 15000 грн. В свою чергу відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно договору. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, а саме: не повертає кошти отримані в кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами відповідно до встановленого графіку, внаслідок чого станом на 07.06.2017 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 30232, 19 грн., з яких: 11006, 90 грн. - заборгованість за основним боргом, 12913, 79 грн. -заборгованість за процентами; 3105,63 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 3205,87 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, не залежно від встановленого строку повернення, однак у добровільному порядку відповідач сплатити боргу відмовляється, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду, з метою стягнення боргу в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій просив суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив ухвалити по справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача /а.с. 20/. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.03.2013 року між сторонами було договір на відкриття кредитної лінії № 0332032025БН/2013-03 (далі - договір) відповідно до умов якого, позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 15000 грн. з кінцевою датою погашення 27.02.2015, що підтверджується випискою за контрактом /а.с. 10-12/. Внаслідок невиконання своїх зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 07.06.2017 утворилась заборгованість в розмірі 30232, 19 грн., з яких: 11006, 90 грн. - заборгованість за основним боргом, 12913, 79 грн. - заборгованість за процентами; 3105,63 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 3205,87 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом /а.с.7-9/. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були переданій йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України,якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Враховуючи те, що відповідачем систематично порушувались умови договору, зобов'язання виконувались неналежним чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню у повному обсязі, а борг підлягає стягненню у примусовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved