Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання за ним права власності на ? частини житлового будинку №110, розташованого по вул. Миру (колишня вул. Жовтнева) в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька. В позовній заяві він вказав, що 26.08.2002 року помер його батько [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на майно, а саме: на житловий будинок №110, розташований по вул. Миру (колишня вул. Жовтнева) в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області, на яке він з відповідачкою (діти померлого) є спадкоємцями першої черги за законом. Їх мати, [PERSON] також померла 31.10.2013 року. В встановленому законом порядку оформити спадщину після смерті батька спадкоємці не змогли в зв'язку з відсутністю реєстрації прав власності за спадкодавцев на вищезазначений житловий будинок. Відповідачка закріпила за собою право власності на частку спадкового майна після смерті батька шляхом звернення з аналогічною заявою до Чугуївського міського суду Харківської області. Просить суд визнати за ним право власності на належні йому за законом ? частини житлового будинку №110, розташованого по вул. Миру (колишня вул. Жовтнева) в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви: позивач - про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням розглянути справу за його відсутності; відповідачка - про визнання позову та проханням розглянути справу без її участі. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. 26.08.2002 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №358064 виданим Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №36. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок №110, розташований по вул. Миру (колишня вул. Жовтнева) в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області, на яке спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та відповідач по справі, діти померлого. Згідно ч.ч.1,3 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.4 Прикінцевих положень діючого на теперішній час Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, до цивільних правовідносин, що виникла до набрання ним чинності, застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.527 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. В встановлений законом термін, позивач не подав заяви до Чугуївської держнотконти Харківської області про прийняття спадщини, оскільки фактично прийняв її шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном. Так, за ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), особою, що фактично прийняла спадок, визнається спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зараз через держнотконтору він не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно, що належить йому за законом, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу виданого на ім'я його покійного батька на житловий будинок, що є об'єктом спадкування. За інформаційною довідкою №442 КП «Чугуївське МБТІ» від 10.08.2017 року право власності на житловий будинок №110, розташований по вул. Миру (колишня вул. Жовтнева) в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області не зареєстроване. З тих же підстав відповідачка була вимушена визнавати своє право на належні їй за законом після смерті батька [PERSON] ? частини вищезазначеного будинку в судовому порядку, про що 20 березня 2017 року Чугуївським міським судом Харківської області було ухвалено рішення про задоволення її позову. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначається, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації. У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомого майна за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно… Згідно Наказу №914/5 Міністерства юстиції України від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлювачими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що позов ґрунтується на фактичних обставинах, доказах та як такий, що знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягає повному задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved