Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, посилаючись на наступне. 30.11.2007 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №5878853, відповідно умов до якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 694 500,00 доларів США зі сплатою 11,9% річних строком до 30.11.2014 року. В порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконує, не забезпечує своєчасне погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості. За період з 25.05.2010 року по 10.08.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить: 342 564,19 доларів США - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом; еквівалент 43 392,26 доларів США - сума пені за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором; еквівалент 6 945,00 доларів США - сума штрафів за порушення обов'язків, передбачених п.п.4.3.2-4.3.6 кредитного договору; 501 069,59 грн. - за порушення обов'язків щодо поновлення дії договору страхування. 30.11.2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки 5878869, згідно якого останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надали, явку представника не забезпечили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2007 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №5878853, відповідно умов до якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 694 500,00 доларів США зі сплатою 11,9% річних строком до 30.11.2014 року (а.с.18-22). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2010 року було стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 813 379,15 доларів США та 1 283 698,55 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На момент звернення до суду із позовом, відповідачі наявний перед позивачем борг так і не сплатили. Відповідно до п.3.1.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти за ставкою, визначеною в пункті 1.3 цього договору, в порядку і на умовах, обумовлених п.3.1.2 та 3.1.3 цього договору, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - за ставкою та на умовах, зазначених в п.3.1.4 цього договору. Згідно п.3.1.3 кредитного договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватись позичальником в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Пунктом 3.1.4 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту, нарахування процентів на заборгованість за основною сумою кредиту, яку не було своєчасно повернуто позичальником відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, здійснюється щоденно на суму такої заборгованості за ставкою 11,90% річних, виходячи з 360 днів у році. У відповідності до п.5.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач [PERSON] отримав розмір передбачених договором коштів, однак умови договору належним чином не виконує. Отже, суд приходить до висновку про те, що позивач виконав свою частину умов кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним вище кредитним договором за період з 25.05.2010 року по 10.08.2014 року становить: 342 564,19 доларів США - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом; еквівалент 43 392,26 доларів США - сума пені за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором; еквівалент 6 945,00 доларів США - сума штрафів за порушення обов'язків, передбачених п.п.4.3.2-4.3.6 кредитного договору; 501 069,59 грн. - сума штрафів за порушення обов'язків щодо поновлення дії договору страхування. 30.11.2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки 5878869, згідно якого останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором (а.с.25-27). Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісії, неустойки. Згідно п.1.3 договору поруки у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від кожного з них окремо. У відповідності до п.3.1 договору поруки у разі порушення зобов'язання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (ту чи іншу його частину). Пунктом 3.2 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язаний виконати пред'явлену йому вимогу кредитора в валюті зобов'язання в повному обсязі в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання такої вимоги. Відповідно до п.3.3 договору поруки у разі порушення поручителем строку виконання вимоги кредитора, поручитель повинен сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється на суму простроченого виконанням платежу за весь час прострочення. Відповідач [PERSON] був повідомлений про існуючу заборгованість за кредитом відповідача [PERSON] вимогою про виконання грошових зобов'язань за вих.№КНО-61.2.1/3 від 14.04.2014 року (а.с.14). Однак дана вимога відповідачем [PERSON] виконана не була. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.. На підставі викладеного,

Outcome: approved