Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про стягнення\~з нього\~заборгованості в\~сумі 4786197,00 грн. У підтвердження позовних вимог зазначив, що 30 грудня 2010 року між сторонами по справі було укладено договір позики, на підставі якого позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 160000 доларів США. Строк користування грошовими коштами до 01 січня 2016 року. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 4786197,00 грн. боргу за договором позики, з яких 4392000 грн. основний борг та 3% річних в розмірі 394197 грн., а також судові витрати по справі. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 2010 року між сторонами по справі було укладено договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу 160000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позику до 01.01.2016 року, про що останній надав розписку. Але в строк, що визначений у договорі, відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов`язані виконав. Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та\~\~ вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності\~до ст.\~1046\~ЦК України,\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст..\~1047\~ЦК України,\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума 3% річних станом на 28.12.2018 року становить 14360,55 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 394197,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач до тепер не повернув позивачу позичені в нього гроші в розмірі 160000,00 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ, станом 28.12.2019 на становить 4392000,00грн. та суму 3% річних 394197,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу та 3% річних в розмірі 4786197,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 8810,00 грн.

Outcome: approved