Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Агронива - Трейдинг», в якому просить визнати недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки від 14 листопада 2014 року, укладений між ним та Приватним підприємством «Агронива - трейдинг» в особі директора - [PERSON] щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,5167 га у тому числі рілля 3,5167 га, згідно з державним актом [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, строком на сім років. Скасувати державну реєстрацію від 15 червня 2015 року за №10034075 вказаного договору оренди землі. Зобов'язати відповідача повернути йому вказану земельну ділянку. Вимоги обґрунтував тим, що 14 грудня 2010 року між ним та Приватним підприємством «Агронива - трейдинг» в особі директора - [PERSON] , укладений договір оренди землі, а саме: земельної ділянки загальною площею 3,52 га у тому числі рілля 3,52 га, згідно з державним актом [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, строком на п'ять років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 16866 грн. 22 квітня 2011 року цей договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Знам'янському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №352228154000104. При його зверненні до [PERSON] з проханням про виплату наперед йому орендної плати за земельну ділянку, тобто до кінця строку дії договору, останній погодився, за умови укладення додаткової угоди, на що він погодився. Однак, кошти йому наперед сплачені не були, як і у подальшому щомісячна орендна плата. 15 вересня 2015 року ним був надісланий лист директору ПП «Агронива - Трейдинг» [PERSON], про те що він не має наміру поновлювати дію договору оренди землі та не бажає мати будь-які відносини з цим підприємством. Проте, восени 2015року він дізнався, що 14 листопада 2014 року ним з ПП «Агронива - Трейдинг» був підписаний договір оренди вказаної земельної ділянки, про зо у Державному реєстрі земель вчинено запис за №10034075. Вважає, що у ПП «Агронива - Трейдинг» були відсутні правові підстави для укладення з ним цого договору, оскільки договір оренди укладений між ними 14 грудня 2010 року на визначений строк, достроково не припинений, законодавством не передбачено подвійної реєстрації договорів оренди землі. За таких обставин вважає договір оренди земельної ділянки від 14 листопада 2014 року, що укладений між ним та ПП «Агронива - Трейдинг» є недійсним. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву, в якій заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить розглядати справу за його відстуності. Представник відповідача - Приватного підприємства «Агронива - Трейдинг» у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У письмових запереченнях вказав, що додоговір оренди земельної ділянки, який позивач просить визнати не дійсним укладений між останнім не з Приватним підприємством Агронива - Трейдинг», а з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агронива-Технотрейд». Приватне підприємство «Агронива - Трейдинг» ніякого відношення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агронива-Технотрейд» не має і у договірні відносини зі [PERSON] не вступало, тож є неналежним відповідачем у справі. Представник третьої особи - реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина її неявки суду не відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,5167 га у тому числі рілля 3,5167 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 14 листопада 2014 року, який позивач просить визнати недійсним, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агронива-Технотрейд». А даний позов відповідачем пред'явлено до Приватного підприємства «Агронива - Трейдинг». Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Будь-яких доказів, що Приватне підприємство «Агронива - Трейдинг» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Агронива-Технотрейд», чи відбулося їх злиття, приєднання, перетворення, або ж Приватне підприємство «Агронива - Трейдинг» перейменоване (перереєстровано) у Товариство з обмеженою відповідальністю «Агронива-Технотрейд», тощо, сторонами не надано. Представник відповідача навпаки стверджує, що приватне підприємство «Агронива - Трейдинг» ніякого відношення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агронива-Технотрейд» не має В силу дії ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч.1, 2 ст.11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. Згідно з положеннями ч.1 ст.33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Позивачем не заявлялось клопотання про заміну неналежного відповідача Приватного підприємства «Агронива - Трейдинг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агронива-Технотрейд». З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.2 Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред'явити позов до належного відповідача. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed