Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» про зобов`язання видати повторно свідоцтво про поховання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була бабусею позивача, та яку було поховано на території колумбарію, що знаходиться на [PERSON] кладовищі. Після її смерті догляд за місцем поховання здійснював її чоловік - [PERSON] з дочкою [PERSON] . Після смерті [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , догляд за їх місцем поховання здійснювали працівники Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій». Позивач відвідував місце поховання щорічно в поминальні дні. Позивач посилається на те, що він має намір встановити намогильну споруду, яка слугуватиме достойним шануванням пам`яті його покійних родичів, однак відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» встановлення намогильних споруд без згоди користування місця поховання. Звернувшись до відповідача з заявою про видачу Свідоцтва про поховання, позивачу було відмовлено у вчиненні зазначених дій в зв`язку з не підтвердженням родинних зв`язків. 12.11.2018 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву у справі. Позивачем подана заява про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертався. На підставі положень ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] померла її донька - [PERSON] , а [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] . Зазначені особи поховані на території колумбарію, що знаходиться на Байковому кладовищі в м.Києві. Після смерті [PERSON] та [PERSON] догляд за місцем їх поховання здійснювали працівники Ритуальної служби КП «Київський крематорій». Позивач звернувся до КП спеціальне комунальне підприємство «Київський крематорій» з заявою про видачу Свідоцтва про поховання (повторно). У видачі позивачу такого Свідоцтва відповідачем було відмовлено в зв`язку з ненаданням доказів наявності родинних зв`язків з померлими. Правовідносини у сфері поховання та догляду за місцем поховання регулюються Законом України «Про поховання та похоронну справу». Відповідно до ст.11 Закону поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Згідно з ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Відповідно до ст. 25 Закону після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Забороняється здійснювати поховання інших померлих (підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання). Як встановлено судом догляд за місцем поховання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] після смерті останнього здійснюють працівники Ритуальної служби. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та його матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 08.05.1969 р., що підтверджується довідкою Відділу РАЦСУ Куйбишевського району м.Москви. У шлюбі [PERSON] взяла прізвище - [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Тобто, позивач у справі є онуком [PERSON] та [PERSON] , що доводить його родинні зв`язки. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені докази у справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються н положеннях Закону України «Про поховання та похоронну справу», відсутність Свідоцтва про поховання порушує право позивача на здійснення заходів щодо встановлення надмогильної споруди, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved