Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором б/н від 27 жовтня 2009 року у сумі 51670 грн. та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н від 27 жовтня 2009 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав. Таким чином, станом на 18 березня 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 51670 грн. у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 27 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 6.5. витягу з Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 18 березня 2018 року має заборгованість перед банком у розмірі 51670 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 127,08 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 43533,58 грн.; - заборгованість за комісією - 5072,67 грн.; - заборгованість по судовим штрафам - 2936,67 грн. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Разом з цим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії, яка нарахована позивачем у розмірі 5072,67 грн., що підтверджується наданим до позовної заяви розрахунком заборгованості (а.с.5-8), суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 5072,67 грн. Отже, враховуючи вищевикладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 46597,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 127,08 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 43533,58 грн.; заборгованість за штрафами - 2936,67 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1589,02 грн. (1762*46597,33/51670).

Outcome: partial