Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку у праві спільної власності на жилий будинок. В позові в обгрунтування своїх вимог зазначив, що є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], який доводився позивачеві батьком і смерть якого сталася 28 жовтня 2012 року. За життя, а саме: 19 липня 2012 року, спадкодавець отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/6 частин будинку № 31 по вул. Астраханській в м. Запоріжжі. На момент смерті батька позивач постійно проживав разом з ним в належному спадкодавцеві будинку, де мешкає і в теперішній час, тому в силу закону він вважається таким, що прийняв спадщину. В січні 2016 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтва про право на спадщину не отримав, оскільки право власності спадкодавця всупереч вимог законодавства не було зареєстроване товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Інші спадкоємці померлого протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори не зверталися. На підставі викладеного просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 5/6 частин будинку № 31 по вул. Астраханській в м. Запоріжжі. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення справи, до суду не зявився. Його представник надала письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, про розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішення справи без участі позивача і його представника. Представник відповідача, який вчасно, у встановленому порядку, повідомлявся про час та місце розгляду справи, в суд не зявився. За згаданих обставин за згодою представника позивача, висловленою у її письмовому зверненні, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до ст. 224 ЦПК. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є сином і спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], смерть якого сталася 28 жовтня 2012 року (а. с. 16). За життя [PERSON], а саме: 19 липня 2012 року, спадкодавець отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/6 частин Будинку № 31 по вул. Астраханській в м. Запоріжжі (а. с. 17, 18), з яких 1/6 частину нерухомого майна він успадкував після смерті батька [PERSON], померлого 16 жовтня 1993 року, а 4/6 після смерті матері [PERSON], чия смерть сталася 6 травня 2008 року. На час смерті спадкодавця позивач постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [INFO] (а. с. 4, 14). Постановою державного нотаріуса пятої Запорізької державної нотаріальної контори від 19.01.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено (а. с. 57). Інші спадкоємці до нотаріальної контори, як випливає з матеріалів спадкової справи, не звертались. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, технічна документація на будинок, матеріали спадкової справи, довідка з місця проживання позивача, відомості в паспорті громадянина України про його реєстрацію. З огляду на встановлені обставини суд доходить висновку, що [PERSON], яка доводилася дружиною [PERSON], а також сини [PERSON] і [PERSON] після його смерті прийняли у спадщину належні їм частки в праві спільної часткової власності на жилий будинок, розмір яких є рівним і становить 1/6 частину житла. [PERSON], крім того, прийняв у спадщину після смерті [PERSON] належні їй 4/6 частини будинку, які разом з успадкованою після смерті [PERSON] 1/6 частиною будинку становлять 5/6 його частин. Зазначене право підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно мешкав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Так як позивач після смерті батька здійснив право на спадкування, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на момент його смерті, разом з тим оформити це право у позасудовому порядку не зміг через те, що право власності спадкоємця не було зареєстроване, суд знаходить всі підстави визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на належні спадкодавцеві 5/6 частин будинку № 31 по вул. Астраханській в м. Запоріжжі.

Outcome: approved