Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 14 вересня 2013 року у розмірі 116 235,64 грн., яка складається з наступного: 4\~290, 00 грн. заборгованості за кредитом, 111 945,64 грн.- заборгованість за процентами з 14.09.2013 по 30.12.2017, а також судового збору у розмірі 1 762 грн. Позов мотивує тим, що 14 вересня 2013 року [PERSON] став клієнтом АТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та витягу з «Тарифів Банку» підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у КБ «Приватбанк», згідно якого отримав кредитну картку відповідно до тарифів якої отримав кредит у розмірі 4\~300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 116 235,64 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов. Представник позивача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 31 серпня 2017 року (а.с. 33), в судове засідання не з'явилася, подала клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечувала (а.с. 42). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву подав. У відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, постановивши заочне рішення. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.\~\~ Судом встановлено, що 14 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, оскільки останній підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.7). При укладені договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Відповідно до вимог\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1048 ЦК України\~регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими «Тарифами Банку». Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а в разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4-5), така становить 116 235,64 грн., яка складається з наступного: 4\~290, 00 грн. заборгованості за кредитом, 111 945,64 грн.- заборгованість за процентами з 14.09.2013 по 30.12.2017.Вказаний розрахунок складений у відповідності до умов кредитного договору. Згідно з ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином\~\~відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № б/н від 14 вересня 2013 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов'язань.\~ Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Як вбачається з оригіналу платіжного доручення (а.с.39), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1762, 00 грн. Тому з відповідача у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнутина користь позивача документально підтверджені судові витрати - судовий збір в розмірі 1\~762, 00 грн.

Outcome: approved