Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання\~\~недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію, інформацію про КЛПЗ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполя», поширену ТОВ «Телестудія «Служба інформації» 26.05.2013 року в відео репортажі телеканалу НТН рубрики «Агенти впливу» повідомлену автором [PERSON] у вказаному репортажі, а саме: ««... в Маріуполі утворено відділення з метою відправляти спеціально в дома психохроників та мати вигоду…»; «... [PERSON], відкриває страшну таємницю: в закладі де він працює и сьогодні (супроводжується кадром з вивіскою Міська лікарня №7 м.Маріуполь)…в сьомій міській лікарні м.Маріуполя спеціально утворено відділення з метою забирати нерухомість у хворих…», «в лікарні йде відбір хворих в це відділення…», «…лікар стверджує, що у відділенні лежать приблизно тридцять осіб, в них не має ані родичів ані близьких, єдине, що залишилось це нерухомість…»; «...відбувається сортування (хворих) з першого, третього, пятого. шостого відділень…таких хворих переводять з відділень до третього, бо є в них житлова площа…» «деякі квартири вже виставлені на продаж, в той час, як законні власники про це навіть не підозрюють…потік хворих до відділення не скінчується…»; «…батько, матір померли…хворий в лікарні…квартира вже виставлена на продаж… хоче прийти додому, а там вже чужі люди мешкають…»; «хворі десятиріччями живуть у лікарні…у шостому відділенні…»». Також просив зобов'язати відповідача ТОВ «Телестудія «Служба інформації» (Код ЄДРПОУ 21638497, юридична адреса: 01601 м.Київ, вулиця Воровського, 22) (далі відповідач 2) спростувати у встановленому законом порядку вказану недостовірну інформацію шляхом розміщення відеоряду зі спростуванням недостовірної інформації, в ефірі Телеканалу НТН рубриці «Агенти впливу», якого потрібно випустити в ефір в той час та день, коли вийшов сюжет з недостовірною інформацією. Стягнути моральну шкоду з автора недостовірної інформації відповідача [PERSON] (далі відповідач 1). Під час розгляду справи позовні вимоги неодноразово уточнювались. Остаточними вимогами є вимоги про визнання вказаної інформації недостовірною, встановити, що автором сюжету особою яка розповсюдила недостовірні відомості, які принижують ділову репутацію лікувального закладу є відповідач [PERSON]; стягнення з [PERSON] як автора недостовірної інформації моральної шкоди; стягнення судових витрат з відповідачів солідарно. П. 3 уточненої позовної заяви позивач залишив без розгляду. Свої вимоги обґрунтовує\~\~тим, що: Редакція Телеканалу НТН (ТОВ «Телестудія «Служба інформації») повинна була переконатись у достовірності наданої автором інформації перед її розміщенням. Всупереч зазначеному, Відповідачем 2 було поширено серед широкого кола осіб інформацію, що не відповідає дійсності. Зазначає, що за відсутності у Відповідача 2 та Відповідача 1 доказів правдивості поширеної ними інформації про КЛПЗ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполь» у репортажі телеканалу НТН, який вийшов в ефір 26.05.2013 року в рубриці «Агенти випливу», ця інформація підлягає безумовному спростуванню в силу положень ч. 2\~6 , пп.і п.1 ст.59 Закону України «Про телебачення та радіомовлення». Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, та пояснила, що доведення вищевказаної неправдивої інформації до широкого кола осіб призводить до зниження довіри до лікувального закладу в цілому, ставить під сумнів правомірність найвищої акредитаційної категорії лікарні (яку підтверджує сертифікат від 16.04.2013 року), зводить нанівець роботу колективу лікарів професіоналів своєї справи, визиває тривожний стан хворих та їх родичів за якість та фаховість надання медичної допомоги у лікарні, веде до необґрунтованої та безпідставної недовіри безпосередньо лікарям-психіатрам лікарні Маріуполя, втраті (погіршення) ділових зв'язків, і як наслідок, матеріальних втрат, оскільки зниження категорії лікувального закладу зменшує витрати на його фінансування. Зазначила, що поширення недостовірної інформацію про позивача у ефірі Телеканалу НТН завдає шкоди його діловій репутації і порушується передбачене ч. 1\~ст. 94 Цивільного кодексу України\~право позивача на недоторканість його ділової репутації. Просила задовольнити уточнений позов з підстав, викладених у ньому, п. 3 уточнених позовних вимог просила залишити без розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені уточнені вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач 1 [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Пояснив, що\~факти, вказані ним в сюжеті є достовірними, обєктивно ним висловленими не у вигляді тверджень, а як його особиста думка, тобто не підлягають спростуванню, оскільки носять оціночний характер. Посилався\~\~на те, що за даними фактами, які були висловлені в сюжеті є звернення до міліції, відкрито кримінальне провадження, за яким його допитано в якості свідка, що підтверджує письмове повідомлення слідчого Приступи Г.О. від 02.12.2013 року №1/27008. Вважає,що відповідно до розяснень Конституційного Суду України (19 квітня 2003р. справа №8-рп/2003) відомості, які викладені повідомлені до правоохоронних органів про порушення прав громадян не можуть вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність, ділову репутацію або завдають шкоди інтересам фізичної чи юридичної особи. Вважає, своїм громадянським обовязком повідомляти суспільство через ЗМІ, про те, що в лікарні, де він працює йде повне обмеження прав та свобод пацієнтів. Повідомляє, що зазначена інформація була перевірена журналістами телеканалу, тому і вийшла в ефір. Підтверджував, що 26.05.2013 року саме ТОВ «Телестудія «Служба інформації» Телеканалу НТН «Агенти випливу» м.Київа показала по телебаченню цей сюжет під назвою «Як в психіатричній лікарні №7 м.Маріуполя здорових роблять хворими», виконавши свій професійний та громадський обовязок. Заперечував проти стягнення моральної шкоди у розмірі 5735,00грн. як необґрунтованої. Посилається на недоведеність причинно-наслідкового звязку між поширенням ним інформації та шкодою, яка виникла у лікарні,як юридичної особи. Представник відповідача 2 в судові засідання не зявляється з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливим розглянути справу у його відсутність, відповідно до наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши сторін, та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 03.04.2013 року журналістом Телеканалу НТН [PERSON] було знято інтервю з лікарем КЛПЗ «Міська психіатрична лікарня м.Маріуполь» [PERSON] (Відповідач 1) в якому йдеться про існування фактів відібрання житла хворих на психічні розлади лікарями закладу, які з метою заволодіння нерухомим майном (квартирами) організували процес відбору хворих за ознакою наявності в них квартир та відсутності родичів та/чи опекунів та переведення їх до спеціально створеного для цього третього відділення. 03.04.2013 року по фактах, які були викладені лікарем [PERSON] журналіст [PERSON] звернулась до Прокуратури м.Маріуполя, яка повідомила, що лікарі Маріупольської психіатричної лікарні за попередньою змовою групою осіб від пацієнтів лікарні вимагають квартири з погрозою насильства над потерпілими, обмеження прав, свобод та законних інтересів цих осіб. За вказаною заявою 03.04.2013 року СО Орджонікідзевського РВ, відкрито кримінальне провадження №4201305079000070 за ознаками злочину, передбаченого чт.189 ч.2 КК України. 26.05.2013 року матеріал, отриманий в якості відео репортажу вийшов в ефір Телеканалу НТН рубрики «Агенти впливу» в розділі «Резонансне розслідування». Відеосюжет починиється зі слів журналіста(мовою оригінала): «Думали ли вы когда-нибудь, что можете стать заложником психиатической системы? Вы пытаетесь доказать, что в своём уме, памяти, а вам всё равно доказывают, что вы больны и вынуждены принимать препараты. Продолжение резонансного расследования [PERSON] о карательной психиатрии…» «Что нужно знать… и как за щитить себя от людей в белах халатах». У вказаному репортажі журналістом наведено наступну інформацію: «... в Маріуполі утворено відділення з метою відправляти спеціально в дома психохроників та мати вигоду…»; «... [PERSON], відкриває страшну таємницю: в закладі де він працює и сьогодні…в сьомій міській лікарні м.Маріуполя спеціально утворено відділення з метою забирати нерухомість у хворих…», «в лікарні йде відбір хворих в це відділення…», «…лікар стверджує, що у відділенні лежать приблизно тридцять осіб, в них не має ані родичів ані близьких, єдине, що залишилось це нерухомість…». Відповідач 1 [PERSON] в репортажі повідомляє: «...відбувається сортування (хворих) з першого, третього, пятого. шостого відділень…таких хворих переводять з відділень до третього, бо є в них житлова площа…» «деякі квартири вже виставлені на продаж, в той час, як законні власники про це навіть не підозрюють…потік хворих до відділення не скінчується…»; «…батько, матір померли…хворий в лікарні…квартира вже виставлена на продаж… хоче прийти додому, а там вже чужі люди мешкають…»; «хворі десятиріччями живуть у лікарні…у шостому відділенні…»». Інформацію повідомлену журналістом та [PERSON] лікарем психіатром КЛПЗ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполь» (позивач) вважає недостовірною та такою, що\~\~принижує його ділову репутацію, що змусило його звергнутись до суду за захистом свого порушеного права з відповідними позовними вимогами. Стаття 32 Конституції України\~\~гарантує кожному право на судовий захист від недостовірної\~\~інформації та\~\~право вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. \~\~ В силу приписів статті\~299\~та частини\~\~ першої\~\~статті\~\~91 Цивільного кодексу України\~\~ право на недоторканість своєї ділової репутації своєю природою може належати не лише фізичній, але й юридичній особі. \~\~\~\~\~\~\~Право юридичної особи на спростування недостовірної інформації передбачено\~статтею 277 Цивільного Кодексу України,\~\~\~\~статтями\~6, 59, 64 ЗУ «Про телебачення та радіомовлення», статтею 27 Закону України 27 «Про інформацію». Судом встановлено, що інформація, яку поширено Відповідачем 1 та Відповідачем 2 в ефірі Телеканалу НТН 26.05.2013 року носить характер\~\~фактичного\~\~твердження,\~оскільки вказує на факт\~створення в лікарні відділення з метою відібрання нерухомості у хворих; факт переведення хворих з різних відділень лікарні до відділення №3(відбір словами автора); факт переведення з різних відділень до третього через наявність житлової площі; факт знаходження пацієнта у шостому відділенні десятиріччями. Згідно з частиною третьою\~статті 277 Цивільного Кодексу України, негативна\~інформація,\~\~поширена\~\~про особу,\~\~вважається недостовірною,\~\~якщо особа,\~\~яка\~\~її\~\~поширила,\~\~не\~\~доведе\~\~протилежного\~(презумпція добро поряд-ності).\~\~\~\~При цьому, позивач повинен довести лише факт поширення інформації, а відповідач її достовірність.\~\~ Факт поширення інформації позивачем доведено шляхом надання відеоряду з офіційного сайту Телеканалу НТН передача рубрики «Агенти впливу» від 26.05.2013 рокуо 12:00год. під назвою «Резонансне розслідування» (http://ntn.ua/ru/video/agenty_vplyvu/2013/05/26/10842) та не оспорюється Відповідачем 1 та Відповідачем 2, що підтверджується усними поясненнями Відповідача 1, наданими під час слухання справи та його письмовими запереченнями. Разом з тим, в силу положень\~ст.27, ч.2 ст.58 Цивільного процесуального Кодексу України, \~\~позивач має право надавати докази на доведення тих обставини, на які він\~\~посилається як на підставу своїх вимог. Недостовірність інформації про створення відділення з метою відібрати квартири у хворих підтверджується наданим позивачем «Положенням про відділення сестринського догляду КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполь», затвердженого Головним лікарем 01.01.2013року, та Наказом № 89 від 19.09.2012 року про створення відділення сестринського догляду (№3), відповідно до якого, відділення створено з метою забезпечення кваліфікованого догляду медичними сестрами за особами з хронічними психічними розладами, які за своїм станом потребують стороннього догляду, побутового обслуговування, підтримуючого лікування, надання медико-соціальної допомоги та не становлять небезпеки для себе або оточуючих і не потребують здійснення активних лікувально-діагностичних заходів. Недостовірність інформації про відбір хворих з відділень до третього з метою заволодіти майном, про сотнях хворих, які пройшли через відділення та лікування у ньому десятиріччами підтверджується довідкою головного лікаря, наданої позивачем, щодо обліку хворих відділення, згідно якої з третього відділення переведено до будинків-інтренатів 2 особи за весь час існування відділення з 01.01.2013року. Недостовірність інформації щодо навмисного переведення хворих до інтернатів з метою продажу їх квартир підтверджується також наданим позивачем [PERSON] наради керівників структурних підрозділів лікарні від 31.08.2010року по аналогічних заявах лікаря дільничного [PERSON], яким [PERSON] оголошено громадський осуд через неодноразове повідомлення недостовірних даних щодо відібрання та продажу квартир. [PERSON] наради керівників структурних підрозділів лікарні від 30.05.2013року зі спростуванням кожного з фактів, викладених в сюжеті Телеканалу НТН від 26.05.2013 року. З [PERSON] вбачається, що до інтернату за час існування відділення направлено лише 2 особи. Факт поширення інформації Відповідачем 2 також підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], наданими під час судового розгляду справи, які безпосередньо бачили репортаж 26.05.2013 року в ефірі каналу НТН. Недостовірність інформації щодо переведення хворих з різних відділень лікарні до відділення сестринського догляду з метою відібрання квартир, факт відібрання квартир тощо підтверджується свідченнями [PERSON] завідувача відділенням №1 (чоловічого гострого відділення), [PERSON] заступника головного лікаря з лікувальної справи, [PERSON] завідувача відділення №9, врача-консультанта відділення №3 сестринського догляду, [PERSON] завідувача диспансерним відділенням, опрошених в якості свідків. Також цей факт спростовує лист-відповідь слідчого Орджонікідзевського райвідділу [PERSON] (вих..№4/12923 від 30.07.2014 року) про закриття в листопаді 2013 року справи від 03.04.2013 року (ЄРДР №4201305079000070) за ознаками злочину, передбаченого ст.189 ч.2. КК України за відсутності в діянні складу злочину (ст.284 п.2.ч.1. КПК України), який міститься в матеріалах справи. Відповідач 2, який поширив недостовірну інформацію, не надав суду доказів на підтвердження достовірності поширеної стосовно позивача інформації. Відповідач 1, який є автором недостовірної інформації, не надав суду доказів на спростування доводів позивача щодо недостовірності інформації, поширеної Відповідачем 2 у вказаному відеосюжеті. При цьому численні пояснення Відповідача 1, надані суду під час розгляду справи стосувались обставин, які мали місце за декілька років до створення відділення сестринського догляду 01.01.2013 року, або кола осіб, які не знаходились на лікуванні у відділенні №3 з 01.01.2013 року. Тобто надані пояснення не стосувались предмету доказування. Також, під час слухання справи, позивач надав відповідь слідчого Орджонікідзевського райвідділу [PERSON] (вих..№4/12923 від 30.07.2014 року) про закриття в листопаді 2013 року справи від 03.04.2013 року (ЄРДР №4201305079000070) за ознаками злочину, передбаченого ст.189 ч.2. КК України за відсутності в діянні складу злочину (ст.284 п.2.ч.1. КПК України). Цей доказ також підтверджує недостовірність поширеної в ефірі Телеканалу НТН рубрики «Агенти впливу» 26.04.2013 року інформації стосовно позивача. Стаття 34 Конституції\~\~України\~\~кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. \~\~\~\~\~\~\~Разом з тим, при реалізації вказаних вище прав та свобод\~\~фізичні та юридичні особи повинні\~\~дотримувались балансу\~між конституційним правом\~на\~\~свободу думки\~\~і\~\~слова,\~\~правом\~\~на\~\~вільне\~\~вираження\~\~своїх поглядів та переконань,\~\~з одного\~\~боку,\~\~та\~\~правом\~\~на\~\~повагу\~\~до\~\~людської гідності,\~\~конституційними\~\~гарантіями\~\~невтручання\~\~в\~\~особисте і сімейне\~\~ життя,\~\~\~судовим\~\~ захистом\~\~ права\~\~ на\~\~\~\~спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Тому,\~стаття 68\~\~Конституції України\~\~поряд з правами та свободами встановлює обов'язок\~\~членів суспільства\~\~неухильно\~\~ додержуватися\~Конституції\~\~та\~\~законів України,\~\~не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.\~\~ Праву\~на свободу думки і слова,\~\~на вільне\~\~вираження своїх поглядів і переконань\~відповідає обов'язок\~не поширювати про особу недостовірну інформацію\~\~та\~\~таку,\~\~що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Крім того,\~\~ позивач правомірно посилається на порушення відповідачем ч.1\~ст.2 Закону України «Про інформацію», відповідно якій одним із принципів інформаційних відносин є повнота та\~достовірність інформації. З огляду\~\~на вищезазначене, суд приходить до висновку, що інформація, повідомлена Відповідачем 1 в інтервю журналісту [PERSON] Телеканалу НТН та поширена Відповідачем 2 ТОВ «Телестудія «Служба інформації» 26.05.2013 року в відео репортажі телеканалу НТН рубрики «Агенти впливу» є недостовірною. Так, недостовірними є твердження журналіста у вказаному репортажі: «... в Маріуполі утворено відділення з метою відправляти спеціально в дома психо-хроників та мати вигоду…». Недостовірною є інформація, автором якої є Відповідач 1 , повідомлена ним журналісту телеканалу та в ефірі Телеканалу 26.05.2013 року особисто наступного змісту: «...в закладі де він працює и сьогодні (супроводжується кадром з вивіскою Міська лікарня №7 м.Маріуполь)…в сьомій міській лікарні м.Маріуполя спеціально утворено відділення з метою забирати нерухомість у хворих…», «в лікарні йде відбір хворих в це відділення…», «…у відділенні лежать приблизно тридцять осіб, в них не має ані родичів ані близьких, єдине, що залишилось це нерухомість…»; «...відбувається сортування (хворих) з першого, третього, пятого. шостого відділень…таких хворих переводять з відділень до третього, бо є в них житлова площа…» «деякі квартири вже виставлені на продаж, в той час, як законні власники про це навіть не підозрюють…потік хворих до відділення не скінчується…»; «…батько, матір померли…хворий в лікарні…квартира вже виставлена на продаж… хоче прийти додому, а там вже чужі люди мешкають…»; «хворі десятиріччями живуть у лікарні…у шостому відділенні…» . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд погоджується з доводами позивача, що вказана вище недостовірна інформація принижує його ділову репутацію. Під діловою репутацією\~\~юридичної\~\~особи,\~\~ у\~\~ тому\~\~ числі\~\~ підприємницьких товариств,\~\~фізичних осіб - підприємців,\~\~адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх\~\~підприємницької,\~\~громадської, професійної\~\~чи\~\~іншої\~\~діяльності,\~\~яку\~\~здійснює\~\~така\~\~особа як учасник суспільних відносин. Позивач є\~\~комунальним закладом і разом з тим суб'єктом господарювання, який займає значний певний сегмент\~в сфері надання медичної допомоги в місті. Крім того позивач є єдиним спеціалізованим медичним закладом міста з надання стаціонарної психіатричної допомоги. Доведення вищевказаної неправдивої інформації до широкого кола осіб призводить до зниження довіри до лікувального закладу в цілому, ставить під сумнів правомірність найвищої акредитаційної категорії лікарні, веде до безпідставної недовіри лікарям закладу, втраті (погіршенню) ділових стосунків в колективі, принижує статус лікарняного закладу, і, як наслідок, до матеріальних втрат, оскільки зниження категорії лікувального закладу зменшує витрати на його фінансування. \~\~ Судом встановлено, що\~\~недостовірна інформація була поширена\~\~26.05.2013 року Відповідачем 1 та Відповідачем 2, в ефірі Телеканалу НТН рубрики «Агенти впливу», \~поширена\~\~інформація стосується позивача, вона є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності, поширення інформації завдає шкоди\~\~ діловій репутації позивача. \~\~ Відповідно\~\~до\~\~статей\~\~94,\~\~277\~\~ Цивільного кодексу України\~юридична особа,\~\~особисті немайнові права якої порушено\~\~внаслідок поширення\~\~ про\~\~ неї\~\~ недостовірної\~\~інформації,\~\~має\~\~право\~\~на\~\~спростування цієї інформації.\~\~\~\~\~ Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію\~\~незалежно від її вини,\~\~у такий же спосіб, у який вона була поширена. Проте, через сплив річного строку позовної давності, встановленого приписами пп.2 п.2 ст.258 Цивільного процесуального Кодексу України, вимоги щодо спростування недостовірної інформації позивачем залишено без розгляду. \~\~\~ \~За таких обставин позовні\~\~вимоги\~\~обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved