overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку, що належала його батьку [PERSON], який помер 07.02.2013 року, так як нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися. Представник позивача [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 07.02.2013 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,09 га на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та області, що підтверджено копією державного акту серія 111-КР № 006654 (а.с. 8). Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Інші спадкоємці спадщину не приймали, що підтверджуєтьсчя інформацією наданою державним нотаріусом Кіровоградської міської нотаріальної контори № 1 та копією спадкової справи (а.с. 29-38). Нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачений, що позбавляє права позивача оформити спадщину позасудовим порядком (постанова № 1427/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії а.с. 13). Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10-13) - загальна площа спадкової земельної ділянки складає 3,0943 га з кадастровим номером 3522586600:02:000:3788, місце розташування: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Первозванівська сільська рада. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 392,1216-1218,1225,1261 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] в м Маріуполі в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. У позовній заяві вказав, що вказана квартира була надана його батьку, який був членом ЖБК « Юпітер». Пайовий внесок за квартиру [PERSON] був виплачений повністю 01.06.1982 року, право власності за [PERSON] зареєстровано в БТІ м. Маріуполя, видане реєстраційне посвідчення. Після смерті [PERSON], спадкоємцем за законом є він, та відповідач - його мати [PERSON] Він спадщину прийняв, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте утримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може, оскільки за життя [PERSON] не зареєстрував право власності на квартиру в реєстраційній службі згідно з законом, є відмова нотаріальної контори. Відповідач не зверталася із заявою про прийняття спадщини. Просить суд визнати на ним право власності на квартиру [ADDRESS] в м Маріуполі в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Від відповідача [PERSON] також надійшла заява про згоду з позовом і розгляд справи у відсутність представника. Від відповідача ЖБК «Юпітер» надійшла заява про згоду з позовом і розгляд справи у відсутність представника Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав: Відповідно до вимог ст. 384 ЦК України, при викупі квартири член житлово - будівельного кооперативу є її власником. Суду представлено реєстраційне посвідчення від 16.02.1994 року, зареєстроване в реєстрі БТІ м. Маріуполя за № 35810, згідно якого за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] в м Маріуполі на підставі довідки про виплату позики за вказану квартиру. Є також контрольний талон до ордера № 17969 від 30.06.1967 року, згідно з яким [PERSON] на сім'ю з трьох чоловік надана вказана квартира згідно із списками ЖБК «Юпітер». Є довідка ЖБК «Юпітер» про те, що пайовий внесок [PERSON] виплачений повністю . Враховуючи викладене, думку ЖБК «Юпітер» про згоду з позовом, суд вважає, що [PERSON] було придбано право власності на спірну квартиру. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року. Зі свідоцтва про народження позивача убачається, що його батьком є [PERSON] Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.07.2014 року, [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], проте у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, оскільки право власності на квартиру [PERSON] не зареєстровано в реєстраційній службі відповідно до чинного законодавства. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкоємство за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив і батьки. Враховуючи викладене, той факт, що після смерті [PERSON] спадщину в передбаченому законом порядку прийняв його син [PERSON], за життя [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS], приймаючи до уваги згоду з позовом [PERSON], суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11 травня 1989 року він із сім'єю складом із трьох осіб отримав ордер на квартиру [ADDRESS]. Даний ордер був виданий на підставі списку ЖБК «Салют». Після сплати пайового внеску керівником ЖБК «Салют» йому була дана довідка про те, що він є основним квартиронаймачем вказаної квартири та повна вартість квартири виплачена у повному обсязі, але право власності в МКП «Маріупольське БТІ» оформлено не було. Просить визнати за ним право власності на квартиру, у зв'язку із повною сплатою пайового внеску. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи надала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні ним відносини. Відповідно до ордеру №001510 від 11 травня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Жданівської міської ради депутатів трудящих, [PERSON] із сім'єю з 3 чоловік, передано у користування двокімнатна квартира [ADDRESS], на під ставі списків ЖБК «Салют». Відповідно до довідки ОСББ «Салют-17» [PERSON] є членом кооперативу ОСББ «Салют-17» та власником квартири [ADDRESS], вартість квартири виплачена у повному обсязі в 1987 році. Відповідно до ст.141 ЖК Україні, особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, по рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сімї, сумі її пайового внеску і граничного розміру жилої площу, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Відповідно до ч.3 ст.384 Цивільного Кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач виплатив у повному обсязі пайовий внесок, а тому вважає, що він має право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності за ним на нерухоме майно, оскільки це зачіпає його права як власника цього нерухомого майна. У зв'язку із вказаним суд вважає необхідним захистити права позивача [PERSON] та визнати в судовому порядку за ним право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 384 Цивільного кодексу України, ст. 141 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 червня 1988 року він отримав ордер на квартиру [ADDRESS]. Даний ордер був виданий на підставі списку АТП - 31428. 01.06.2017 року головою ОСББ «Жовтневий-160» йому була дана довідка про те, що він є основним квартиронаймачем вказаної квартири та повна вартість квартири виплачена у повному обсязі. У липні 2017 року він звернувся до відділу реєстрації речових прав для видачі свідоцтва про право власності, але йому було відмовлено, у звязку із тим, що його право власності на квартиру належним чином не зареєстровано. Просить визнати за ним право власності на квартиру. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачем надана суду письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні ним відносини. Відповідно до ордеру №003698 від 16 червня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Жданівської міської ради народних депутатів, [PERSON] із сімєю з 3 осіб, передана для проживання трикімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки ОСББ «Жовтневий-160» №35 від 01.06.2017 року, [PERSON] є членом обєднання та власником квартири [ADDRESS], пайовий внесок виплатив у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЖК Україні особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, по рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сімї, сумі її пайового внеску і граничного розміру жилої площу, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Відповідно до ч.3 ст.384 Цивільного Кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач виплатив у повному обсязі пайовий внесок, а тому вважає, що він має право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності за ним на нерухоме майно, оскільки це зачіпає його права як власника цього нерухомого майна. У звязку із вказаним суд вважає необхідним захистити права позивача [PERSON] та визнати в судовому порядку за ним право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], а визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 384 Цивільного кодексу України, ст. 141 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 05 квітня 1982 року вона отримала ордер на квартиру [ADDRESS]. Даний ордер був виданий на підставі списку ЖБК «Жовтневий-140». 31.11.1988 року головою ЖБК «Жовтневий-140» їй була дана довідка про те, що вона є основним квартиронаймачем вказаної квартири та повна вартість квартири виплачена у повному обсязі. Нещодавно вона звернулася до відділу реєстрації речових прав для видачі свідоцтва про право власності, але їй було відмовлено, у звязку із тим, що її право власності на квартиру належним чином не зареєстровано. Просить визнати за нею право власності на квартиру. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачем надана суду письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні ним відносини. Відповідно до ордеру №134 серія КО від 05 квітня 1982 року, виданого виконавчим комітетом Жданівської міської ради народних депутатів, [PERSON] надія Іванівна із сімєю з 4 осіб, передана для проживання трикімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки ЖБК «Жовтневий-140» №97 від 31.11.1988 року, [PERSON] є членом обєднання та власником квартири [ADDRESS], пайовий внесок виплатила у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЖК Україні особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, по рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сімї, сумі її пайового внеску і граничного розміру жилої площу, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Відповідно до ч.3 ст.384 Цивільного Кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачка виплатила у повному обсязі пайовий внесок, а тому вважає, що вона має право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності за нею на нерухоме майно, оскільки це зачіпає її права як власника цього нерухомого майна. У звязку із вказаним суд вважає необхідним захистити права позивача [PERSON] та визнати в судовому порядку за нею право власності на квартиру [ADDRESS], а визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 384 Цивільного кодексу України, ст. 141 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на об'єкт нерухомого майна - гаражний бокс за [NUMBER], розташований в підвальному поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав в суд заву, в якій повністю визнав позовні вимоги та просив слухання справи провести без його участі. Представник третьої особи КП «Житло-Сервіс» в судове засідання не з'явився, надіслав до суду лист в якому просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи Кіиївське міське БТІ в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно, посилаючись на те, що 07 березня 2015 року між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив визначену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 07 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив визначену суму і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула майно на підставі договору купівлі-продажу, тобто із правочину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно, посилаючись на те, що 21 квітня 2014 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив 50000 грн. і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташоване майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Представник відповідача подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що в 21 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив 50000 грн. і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув майно на підставі договору купівлі-продажу, тобто із правочину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS].

Outcome: approved