Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що він має у приватній власності квартиру за адресою: [ADDRESS]. У цій квартирі зареєстровані він та син його дружини - відповідач по справі [PERSON], який з 2010 року не проживає за місцем реєстрації. Місце його проживання йому не відомо. [PERSON] не спілкується з ним та з його дружиною. Відповідач не несе витрат по утриманню квартири, не приймає участь у спільному побуті, не є членом його сім'ї. Залишаючись зареєстрованим у його квартирі, відповідач тим самим завдає йому фінансові незручності - у збільшеній платі комунальних платежів, у неможливості отримати субсидію. Окрім цього, на його адресу постійно приходять листівки з банківських установ про те, що [PERSON] бере кредити та не сплачує їх. Будь-якого майна, належного відповідачу у квартирі немає. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Будь-яких поважних причин для збереження за ним житлового приміщення понад установлені строки не існує. Отримання такого рішення необхідне для зняття відповідача з реєстрації згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України». Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не надав. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03.03.1999 року позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). В квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані: позивач - [PERSON] та [PERSON] син дружини позивача (а.с.6). Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення,\~відповідно до\~яких громадяни,\~які мають\~у приватній\~власності будинок\~(частину\~будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України по справам №6-709цс16 від 16.11.2016 р., № 6-2931цс16 від 15.05.2017 р. Відповідач [PERSON] є сином дружини позивача [PERSON]. [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 2010 року, його речі в квартирі відсутні. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Свідок [PERSON],\~ яка\~є дружиною\~позивача,\~пояснила,\~що син\~виїхав з\~квартири [ADDRESS] ще в 2010 році, куди саме виїхав їй не відомо. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] не проживає в [INFO] близько 7-8 років, виїхав добровільно з квартири. За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача [PERSON] на користування чужим майном квартирою №107 в будинку №15 по вулиці Ковпака в місті Суми підлягає припиненню на вимогу власника цього майна [PERSON], відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити і визнати [PERSON] таким,\~що втратив\~право користування\~житлом за\~адресою [ADDRESS].

Outcome: approved