Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в звязку з чим підписала Заяву № б/н від 26.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 16.07.2018 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобовязань у розмірі 67831 гривні 36 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 25104 гривні 56 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 35883 гривні 78 копійок; пеня у розмірі 3136 гривень 76 копійок; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 гривень та штраф (процентна частина) у розмірі 3206 гривень 26 копійок. Відповідачу направлялася претензія, щодо вимог погашення суми заборгованості за кредитом, яка залишилася без уваги. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 67831 гривні 36 копійок, а також судові витрати у розмірі 1762 гривні.. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.09.2018 року було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ними даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу відповідно до вимог ЦПК України, за місцем знаходження була направлена копія позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. 21 листопада 2018 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області було задоволене клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача до суду поданий відзив на позовну заяву. У поданому відзиві позов не визнав, зазначив, що анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг «Приватбанку» (без номера) заповнена [PERSON] 26.08.2010 року, не містить зазначення розміру кредитного ліміту та сума наданих позивачем у користування відповідачеві грошових коштів, є коштами наданими останньому без достатньої правової підстави. У своїй правовій позиції відповідач зазначає, що жодних кредитних договорів щодо наданих сум між позивачем та відповідачем не існує. Тому вважає, що кошти надавалися їй на безоплатній основі, а тому вважає, що вказані грошові кошти позивачеві вона повернула та сплатила суму коштів, в значно більшому розмірі, ніж та, яку зазначено у позові (70733,19 грн.). В зв`язку з чим просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. 22 квітня 2019 року позивачем надана відповідь на відзив в якій зазначено, що відповідач підписала заяву б/н від 26.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300 гривень. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах банку договорі банківського обслуговування в цілому. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором, тобто договір нею визнаний та неоспорений, а тому є всі законні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором. Тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але при подачі позовної заяви до суду просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього в своїй позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник відповідача Семитоцький К.М., який діє за довіреністю, надав суду заяву про розгляд справи за його участі та за відсутності його довірителя. Також просив розглянути справу за наявними у справі матеріалами з урахуванням позиції викладеної у відзиві на позовну заяву від 19.03.2019 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26.08.2010 року між банком та [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит в у розмірі 300,00 (триста) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконав умови договору та порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 16.07.2018 року у неї утворилась заборгованість зі сплати кредитних зобов`язань у розмірі 67831 гривні 36 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 25104 гривні 56 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 35883 гривні 78 копійок; пеня у розмірі 3136 гривень 76 копійок; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 гривень та штраф (процентна частина) у розмірі 3206 гривень 26 копійок. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з Відповідача на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість в указаному розмірі, а також 1 762 коп. судового збору. Згідно з частиною третьою статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України). Матеріали справи свідчать, що 26.08.2010 року Відповідач надала банку анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та оформлення на його ім`я картки «Універсальна». Своїм підписом у анкеті-заяві Відповідач підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами, а також з Умовами та правилами надання банківських послуг, які затверджені 06 березня 2010 року, Тарифами банку. Справжність свого підпису в заяві-анкеті, а також факт отримання картки Відповідач не оспорює. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Відповідно до пунктів 3.1.1, 33.1.3 цих Правил картка дійсна до останнього календарного дня, зазначеного у картці місяця. До закінчення строку дії картки банк продовжує строк дії картки шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо від клієнта не надійшла письмова заява про закриття карткового рахунку. Згідно з пунктом 5.4 цих Правил строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, зазначеного на картці (поле month). За цим договором відповідач отримав картку з терміном дії перевипущеної картки до останнього дня. Згідно зі статтями 525, 526, 530, 610\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статі 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором шляхом внесення готівки відповідач здійснила 18.06.2018 року в сумі 34,50 гривень. Позов пред`явлено банком 20 серпня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності. З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25104,56 грн. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного. Підписавши заяву, Відповідач погодився, що він згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. За змістом вказаного пункту банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку відповідно до пункту 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до пунктів 1.1.3.1.9, 2.1.1.3.7 Умов та Правил надання банківських послуг банк зобов`язаний не рідше одного разу на місяць способом, вказаним у заяві, надавати позичальнику виписки з картрахунку про стан картрахунків і про проведені за минулий місяць операції по картрахункам. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Яка саме базова ставка, згідно із Тарифами банку на вид картки «Універсальна» існувала станом на момент укладення договору 26.08.2010 року матеріали справи не містять. З розрахунку заборгованості вбачається, що подальшому процентна ставка була неодноразово змінена. Так, у зв`язку із зміною ринкової ситуації та в результаті внутрішніх підготовчих процедур в банку було актуалізовано змінені тарифи на зовнішньому сайті, зокрема про: - зміну базової % ставки на рік з 01 вересня 2014 року по карті «Універсальна» в АТ КБ «ПриватБанк» - було 27,60%, стало 32,40% (на підставі наказу від 18 серпня 2014 року); - зміну базової % ставки на рік з 01 квітня 2015 року по карті «Універсальна» в АТ КБ «ПриватБанк» - було 32,40%, стало 42,00 % (на підставі наказу від 18 лютого 2015 року). Згідно з наданим банком розрахунком Відповідач, користуючись кредитними коштами по картці, періодично сплачував заборгованість за наданим кредитом з урахуванням процентів за користування ними. Загальна сума залишку заборгованості за відсотками розрахована за підвищеними процентними ставками. На момент отримання кредиту позивач відсотки за користування кредитом нараховував виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості, що відповідає строку дії картки. З 01 вересня 2014 року позивач змінив порядок нарахування відсотків за користування кредитом, зокрема, до бази розрахунку включив уже нараховані відсотки та санкції за несвоєчасне виконання зобов`язань, а також проценти після закінчення строку дії кредитного договору до 28 лютого 2018 року. При цьому з вересня 2014 року до 01 квітня 2015 року процентну ставку визначено на рівні 32,40%, а з 05 листопада 2015 року - на рівні 42,00%. Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71\~ЦК України нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту, фактично отриману позичальником. Зокрема, частиною 1 статті 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Разом з тим, довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписана відповідачем, в матеріалах справи відсутня, а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду») не містить підпису Відповідача. Доказів належного повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки матеріали справи не містять. У матеріалах справи також відсутня пам`ятка клієнта, яка є складовою укладеного договору про надання банківських послуг. Отже, неможливо встановити, які умови кредитування були підписані останнім та чи надавав він згоду на збільшення процентної ставки в односторонньому порядку. Оскільки в матеріалах справи наявна заява представника позивача, щодо розгляду справи без його участі, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини щодо правомірності стягнення нарахованої заборгованості за підвищеною (подвійною) процентною ставкою, або за процентною ставкою, яка була визначена на час укладення договору і діяла до їх підвищення в односторонньому порядку позивачем. Указаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що право кредитодавця нараховувати обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом першої інстанцій не встановлено обставин та не наведено висновків про можливість задоволення вимог про стягнення з відповідача процентів, пені та інших платежів, нарахованих за кредитним договором після спливу строку кредитування (строку дії картки). Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З огляду на викладене, правові підстави для стягнення з Відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» 35883,78 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3136,76 грн. - пені; а також штрафів 500,00 грн. (фіксована частина), 3206,26 грн. (процентна складова) - відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: partial