Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 13.09.2011 року Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 51. У позові позивач обґрунтовує вимоги позову тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, у зв'язку із чим між ними виникають постійні сварки та непорозуміння. . При цьому відповідач постійно принижує його честь і гідність. Від шлюбу спільних дітей вони не мають, однак через органи ДРАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав, що наведені у позові. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, визнала, що збереження шлюбу буде суперечити і її інтересам. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про таке. З 13.09.2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя буде суперечити інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105,110,112, СК України,

Outcome: approved