Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд ухвалити рішення, яким виділити йому в натурі 54/100 частин житлового будинку №18 по вул. Червоноармійській у м. Радомишль Житомирської області, а саме : кімнату 2-1 площею 8,93 кв.м та кімнату 2-2 площею 15,13 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, а саме : сарай літ. «Б-1», літню кухню літ. «З-1», гараж літ. «К-1», вбиральню літ. «И-1» та огорожу літ. «І-3», що знаходиться за тією ж адресою. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 04.01.1994 року його мати [PERSON] подарувала йому 54/100 ідеальних частин житлового будинку №18 по вул. Червоноармійській у м. Радомишль Житомирської області і на початку грудня 2015 року позивач зареєстрував за собою право власності на вказане майно. Власником іншої ? частини вищевказаного будинку є громадянин [PERSON], відповідач по справі. Оскільки частка позивача дорівнює 54/100 частин житлового будинку, то позивач вважає, що він, як співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Тому позивач пропонує відповідачеві залишити позивачеві в житловому будинку кімнату 2-1 площею 8,93 кв.м та кімнату 2-2 площею 15,13 кв.м, розмір яких складає загальну площу 24.06 кв.м., а також сарай літ. «Б-1», літню кухню літ. «З-1», гараж літ. «К-1», вбиральню літ. «И-1» та огорожу літ. «І-3», якими на сьогодні він і користується реально. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити, так як це необхідно для приватизації земельної ділянки. Відмовився від заявленої вимоги про стягнення судових витрат з відповідача на його користь. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, так як він дуже хворий (після інсульту), в заяві зазначив, що за весь час проживання в своїй частині будинку у відповідача з позивачем ніякого спору з приводу володіння чи користування кожного своєю часткою власності не виникало. Зазначив, що позивач не претендує на частку позивача і не являється з ним співвласником даного майна, кожен володіє своїм майном, проти виділення позивачу його частини не заперечує, але заперечив проти покладення на нього судових витрат, так як спору між ними не має. Суд, враховуючи доводи сторін, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.\~ У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що домоволодіння за №18, що знаходиться за адресою : вул. Червоноармійська, м. Радомишль, Житомирська область, складається з : житловий будинок, літ «А-1» збудований в 1957 році, сарай літ. «Б-1», літня кухня літ. «В-1», гараж літ. «Г-1», сарай літ. «Д-1», вбиральня літ. «Ж-1», літня кухня літ. «З-1», гараж літ. «К-1», вбиральню літ. «И-1» та огорожу літ. «І-3». Позивач [PERSON] є власником 54/100 ідеальних частин житлового будинку №18 по вул. Червоноармійській у м. Радомишль Житомирської області на підставі договору дарування від 04.01.1994 року, згідно якого ця частка складається з : кімнати 2-2 площею 15,1 кв.м, кімнати 2-1 площею 8,9 кв.м, сарай літ. «Б-1», літню кухню літ. «З-1», гараж літ. «К-1», туалет (а.с.7). Власником 46/100 частини вищевказаного будинку є відповідач [PERSON] Судом встановлено, що кожна із сторін фактично користується належним кожному майном. У відповідності до положеннями ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності. При спільній частковій власності кожному із співвласників, як це зазначено в ч. І ст.356 ЦК, належить частка в праві власності на спільний об?єкт у цілому. Частки можуть бути рівними і нерівними, але завжди їхній розмір повинен бути точно визначений у вигляді дробу права власності або в процентному відношенні. Кожний з учасників спільної часткової власності вправі вимагати виділу своєї частки в натурі, якщо це можливо, може відчужувати її, а у випадку смерті учасника, його частка в праві власності переходить у власність іншої особи в порядку спадкування. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст.16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту визнання права. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved