Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10.06.2002 року по 05.10.2017 року він перебував в трудових відносинах з Товариством. Він працював на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6-го розряду ремонтно-експлуатаційного управління виробництва атомних енергетичних насосів та комплектуючого обладнання. Наказом №9716/ВК від 05.10.2017 року він був звільнений з роботи з 05.10.2017 року за власним бажанням у зв'язку з невиконанням умов колективного договору, за ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Проте, в порушення вище зазначеної норми закону, Товариство в установлений строк не провело з ним розрахунок та не виплатило йому нараховану заробітну плату та вихідну допомогу, передбачену наказом, в день звільнення з роботи. Після звільнення з роботи він неодноразово звертався до відповідача з проханням видати довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, проте він відмовився це зробити. Згідно розрахункових листків, розмір заборгованості по заробітній платі та вихідній допомозі на день його звільнення з роботи складає 25116грн. До цього часу відповідач не виплатив йому нараховану заробітну плату та вихідну допомогу, у зв'язку з цим він змушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати, вихідної допомоги на день звільнення з роботи у сумі 25116грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи, починаючи з 06.10.2017 року по день ухвалення судового рішення за цією позовною заявою, або проведення розрахунку. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, та середнього заробітку, підтримує повністю з зазначених в позові підстав, просив справу розглядати без його участі. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час на місце розгляду справи повідомлені належним чином, надано письмові пояснення щодо позову, в яких зазначено, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Відображена у довідці заробітна плата належна позивачу до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору та складає 25116грн. 72коп. При визначенні кількості робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа), яка на 18.12.2017 року (день розгляду справи судом) з 06.10.2017 року (день наступний за днем звільнення позивача з Товариства) складе 30 робочих днів, а саме: жовтень - 10 робочих днів, листопад - 13 робочих днів, грудень - 7 робочих дні. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 6257,7грн. Розгляд справи просили провести без представника відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6-го розряду ремонтно-експлуатаційного управління виробництва атомних енергетичних насосів та комплектуючого обладнання в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 10.06.2002 року по 05.10.2017 року. Наказом №9716/ВК від 05.10.2017 року був звільнений з роботи з 05.10.2017 року за власним бажанням у зв'язку з невиконанням умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.2-3). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/1561 від 07.12.2017 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 25116грн.72коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 25116грн.72коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 208грн.59коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 06.10.2017 року по 18.12.2017 року становить 30 робочих днів (жовтень 10, листопад 13, грудень - 7), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6257грн. 70коп. (208,59 х 30 = 6257,70грн.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 25116грн.72коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6257грн. 70коп.

Outcome: approved