Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] помер його рідний дядько - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] , який він успадкував після своєї тітки - [PERSON] , яка у свою чергу успадкувала його після померлого чоловіка - [PERSON] . Він є спадкоємцем за законом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкоємцям за заповітом - [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці за законом відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримував. Представник відповідача та відповідачі - [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Представники третіх осіб в .в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти позову не заперечували. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України, підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 травня 1995 року Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області (а.с. 28). Згідно виписки з погосподарської книги №13 Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за 1991-1995 роки, власником житлового будинку по [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] , до складу членів сім`ї входила дружина - [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до виписки з погосподарської книги №13 Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за 2006-2010 роки, власником житлового будинку по [ADDRESS] був [PERSON] , головою домогосподарства була [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 37). Згідно виписки з погосподарської книги та довідки Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області згідно із записом по господарству №031060-5 в погосопдарськіц книзі №12 за [PERSON] на момент смерті - [INFO] значиться житловий будинок з господарськими будівлями, 1959 року побудови, розташований по [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га (а.с. 38,39). Як вбачається із повідомлення Градизької державної нотаріальної контори від 12 травня 2020 року №175, згідно з даними зі Спадкового реєстру та Алфавітних книг спадкових справ після померлого [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с. 66,82). Згідно довідки, виданої виконкомом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 01 квітня 2020 року №215, [PERSON] , дійсно на день смерті - [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] в такому складі сім`ї: дружина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 29). Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцем майна після померлого [INFO] [PERSON] була його дружина - [PERSON] , яка на момент смерті проживала разом із чоловіком, фактично вступила в управління спадковим майном, а отже є такою, що прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 04 березня 2009 року (а.с. 26). Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 01 квітня 2020 №216, [PERSON] на день смерті - [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] в такому складі сім`ї: самотня (а.с. 27). Згідно копії спадкової справи №143/2009, заведеної в Градизькій державні нотаріальній конторі після померлої [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини за законом подав племінник померлої - [PERSON] . Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є [PERSON] , на ім`я кого видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні ( а.с. 83-97). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцем після померлої [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її племінник - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 04 грудня 2017 року (а.с. 15). Згідно довідки Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 01 квітня 2020 року №217, [PERSON] на день смерті - [INFO] був зареєстрований та мешкав в [ADDRESS] , в такому складі сім`ї: дружина - [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] ( а.с. 16). Як вбачається із копії спадкової справи №24/2018, заведеної в Градизькій державній нотаріальній конторі після померлого [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини після померлого подали [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями майна за заповітом, та [PERSON] , який є спадкоємцем майна за законом. Дружина померлого - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася. На ім`я [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 67-81). Позивач [PERSON] є рідним племінником померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9,12,14). [PERSON] (позивач) звернувся до Градизької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . 24 березня 2020 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 30). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 20 березня 2020 року та висновку по будівництву №194/02-04 від 03 квітня 2020 року, житловий будинок літ. «А», загальна площа 55,0 кв. м, основна (житлова) площа 43,5 кв. м; веранда літ. «а» площею 4,20 кв. м, сарай літ. «б» площею 1,70 кв. м, сарай літня-кухня літ. «Б» площею 44,20 кв. м, сарай літ. «б1» площею 4,00 кв. м, убиральня літ. «В» площею 1,40 кв. м, сарай літ. «Г» площею 24,60 кв. м, водогін літ. «к», огорожа №1, ворота №2 - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил (а.с. 32-35). Згідно довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської обласної ради» №61/1368 від 20 березня 2020 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року інформація про власника нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , відсутня, нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 31). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 210301565 від 27 травня 2020 року, за житловим будинком [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 103). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлого. На час будівлі будинку, який є спадковим майном (у 1959 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як зазначено в ч. ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно ч. 1. ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після померлого у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці попередньої черги, які прийняли спадщину, відсутні, а отже позивач [PERSON] має право на успадкування названого майна, оскільки воно неохоплене заповітом. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved