Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є фізичною особою підприємцем , здійснює підприємницьку діяльність , шляхом реалізації продуктів в магазині [ADDRESS] . З 16.06.2010 року у неї працювала продавцем по трудовому договору [PERSON] Під час ревізії товару від 19.09.2010 р. в магазині була виявлена недостача на суму 5539 грн. 31 коп. .На той час в магазині працювали [PERSON] та [PERSON] Виявлену недостачу продавці повернули , після чого [PERSON] звільнилась, а відповідачка з 26.09.2010 року працювала в магазині одна . 14.05.2011 року ревізією знову була виявлена недостача в розмірі 28 434 грн. 29 коп. Відповідачка написала розписку , що до 01.07.2011 року вона поверне кошти в розмірі 20 000 грн. . Частину грошей вона повернула , але залишилось 7 524 грн. , яку згідно розписки зобов'язалась повернути до 01.09.2011 р. Під час ревізії 06.08.2011 року знову була виявлена недостача коштів в розмірі 3 826 грн. 52 коп. Загальна сума недостачі склала 11 350 ,52 грн. 01.09.2011 року відповідачка була звільнена з роботи .На момент звільнення відповідачка залишилась неповернута сума збитків в розмірі 10 569 грн. Частину боргу вона повернула в жовтні 2011 року в сумі 6 000 грн. , залишок складає 4 589 грн. , яку відповідачка не повернула . Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали . Просить стягнути з відповідачки завдані збитки в розмірі 4589грн , а також 3 % річних в розмірі 434,51 грн ., з урахуванням індексу інфляції в розмірі 769грн. та з урахуванням облікової ставки НБУ в розмірі 1129,84 грн. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про день розгляду справи була своєчасно повідомлена , про що свідчить поштове повідомлення .У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача та її представника , дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню . В судовому засіданні встановлено , що [PERSON] працювала продацем продовольчих товарів у [PERSON] з 16.06.2010 по 01.09.2011 р. , що підтверджується копією трудового договору , зареєстрованого в Долинському РЦЗ 16.06.2010 р. № 11201000153 (а.с. 4) . Згідно до п.1) ст. 134 КЗпП від відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди , заподіяної з їх вини підприємству , установі , організації , у випадках коли : між працівником і підприємством , установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та іншихз цінностей , переданих йому дл язберігання або для інших цілей . В судовому засіданні встановлено , що відповідно до копії типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 16.06.2010 р. - остання несла повну матеріальну відповідаьність за матеріальні цінності в магазині (а.с.5). За час роботи відповідачки виявили недостачу матеріальних цінностей , що підтверджується копією акту перевірки цінностей від 14.05.2011 р. - нестача складає 27 714 грн. (а.с.6) , та копією акту перевірки цінностей від 06.08.2011 р. -нестача складає 10 589,30 грн. , згідно письмових пояснень відповідачки , виявлену нестачу коштів зобовязується повернути до 01.10.2011 року (а.с.7) .На момент звільнення [PERSON] залишилась недостача в розмірі 10 569 грн. , що підтверджується копією розписки (а.с.10). Частину боргу вона повернула в жовтні 2011 , а залишок невідшкодованих збитків в розмірі 4589 грн. нею не повернуто , які підлягають стягненню . Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Таким чином з відповідачки підлягають стягненню також 3 % річних в розмірі 434,51 грн. та з урахуванням індексу інфляції в розмірі 769 грн, відповідно до наданих розрахунків позивача . Вимога позивача щодо стягненню облікової ставки НБУ задоволенню не підлягає, оскільки дана вимога стосується фінансових установ. Також на користь позивача необхідно стягнути з відповідача судові витрати в сумі 243 грн.60 коп. за ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved