Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO] з боку колишньої дружини та матері дитини та визначити, спосіб участі у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], 27.09.2010 p., шляхом надання систематичних побачень з дитиною, з правом забирати дитину, кожної середи з 17.00 години по 20.00 годину, кожної п'ятниці з 17.00 години до 13.00 години неділі, по місцю його проживання за адресою: [INFO], та з правом відвідування дитячих розважальних закладів міста Кропивницького, а також під час відпустки за умови організованого дозвілля та відпочинку дитини, без присутності матері . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в обґрунтування позову зазначив, що перебував з 27.07.2010 року [PERSON] в зареєстрованому шлюбі , від якого 27 вересня 2010 року народився син [PERSON]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2012 р. шлюб був розірваний. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.09.2011 р. з нього на користь відповідача стягнуто на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу). Заборгованості по сплаті аліментів не існує. Відповідач з дитиноюа переїхала проживати до своєї матері, де мешкає до цього часу. Ніяких відносин з матір'ю своєї дитини не підтримує. Тривалий час відповідач, з невідомих причин почала чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином, на свій розсуд обмежує зустрічі з дитиною, на його бажання частіше спілкуватись з [PERSON], влаштовує сварки. Відповідач не виконує рішення служби у справах дітей від 05.08.2011 року, яким було визначено зустрічі з дитиною: щосуботи з 17.00 до 20 години. Стверджує, що проживає один у трикімнатній квартирі, яка належить його матері, [PERSON]. У квартирі створені умови для відпочинку та розвитку дитини: відведена окрема світла кімната , в якій є ліжко, стіл, телевізор, іграшки, книжки, працюю на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК», має постійний заробіток. Вважає, що такі дії відповідача свідчать про умисне порушення його прав щодо спілкування з дитиною, участі в вихованні сина у його розвитку, порушення інтересів дитини, яка також потребує спілкування з батьком, а тому просить задовольнити позов повністю. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала та надала заперечення проти позову з посиланням, що зв'язку з тим, що ніяким чином не порушувала права на спілкування [PERSON] з дитиною, не чинила перешкод в зустрічах і вихованні, то і підстави звернення до суду для примусового захисту порушеного права відсутні. Не заперечує проти надання позивачеві [PERSON] систематичних побачень з сином [PERSON] з правом забирати дитину кожної середи з 18.00 годин до 19.00 годин, першої суботи місяця з 11.00 годин до 16.00 та кожної третьої неділі з 11.00 години до 16.00 години по місцю проживання позивача [ADDRESS]. Представник служби у справах дітей Кіровоградської міської ради в судовому засіданні зазначила про повне підтримання нею висновку служби щодо визначення способу і порядку участі батька у вихованні дитини у наступний спосіб: щосереди з 18:00год до 20:00год; кожної першої та третьої п»ятниці з 18:00год до 18:00год. Кожної першої та третьої суботи; та з 10:00 год. Кожної другої та четвертої суботи місяця за місцем проживання позивача ( а.с. 42). Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу від 26.11.2012 року (а. с. 7). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , 27.09. [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). Після розірвання шлюбу малолітня дитина залишились проживати з відповідачем. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.09.2011 року стягнуто із [PERSON], аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 18 травня 2011 року і до 27.09.2028 року (а. с. 8). Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до ст. 19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». Таким чином, питання виховання дитини батьки мають вирішувати спільно, батько має право на особисте спілкування з дитиною, а відповідач не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно із ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї». Отже, із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Позивач звернувся до служби у справах дітей та суду згідно ст. 159 СК України відповідно до якої , якщо той з батьків, з ким проживають діти, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Також відповідно до ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. При винесенні рішення , суд керується ст.13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково позивач хоче спілкуватися з дитиною, має дуже велике бажання виховувати свого сина, підтримувати стосунки та піклуватися про дитину, у зв»язку з чим звертався до служби у справах дітей та звернувся до суду . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо визначення наступного порядку участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] , шляхом надання побачень: - кожної середи з 17.30 годин до 19.30 годин; - з 18:00год. кожної першої та третьої пятниці місяця до 18:00год. кожної першої та третьої суботи; - з 10.00 години до 18.00 години кожної другої та четвертої неділі по місцю проживання позивача [ADDRESS]. При цьому , суд враховує графіки роботи батьків, відповідно до яких позивач працює з понеділка по п»ятницю з 8:00год.до 17:00год., вихідні субота та неділя, а відповідач працює з понеділка по п»ятницю з 8:00год.до 17:30год, субота та неділя з 8:00год.до 15:00год., шість вихідних в місяць в основному в робочі дні тижня. Відповідч на суботу та неділю залишає дитиною зі своєю мамою бабусею, тому доцільно буде спілкування в ці дні і батька з дитиною , що не суперечить інтересам матері. Заперечення відповідача щодо ночівлі дитини у батька один раз на тиждень є безпідставним і не відповідає інтересам дитини , яка має право на найближче спілкування з батьком та встановлення добрих стосунків сина і батька. Враховуючи надані рекомендації Центру Психології і Розвитку, суд вирішує зобов»язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні дитини з батьком, формувати у дитини правильне сприйняття батька та робити акценти на сімейні цінності. Попередити батьків про недопустимість зловживання батьківськими правами і недопущення порушень прав дитини визначених в: - Декларації прав дитини (1959); - Конвенції ООН про права дитини (1989); - Всесвітній декларація про забезпечення виживання, захисту і розвитку дітей (1990), щодо права дитини зростати під опікою і доглядом її батьків в атмосфері приязні, моральної і матеріальної безпеки. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. В іншій частині вимог відмовити.

Outcome: partial