Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути матеріальну шкоду в сумі 6791,99 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що ухвалою Личаківського районного суду від 22.05.2015 року у справі № 464/2209/15 встановлено неправомірність дій державного виконавця [PERSON] при процедурі формування черговості задоволення вимог стягувачів у зведеному виконавчому провадженні шляхом віддання пріоритету вимогам стягувачів, пов`язаних з трудовими правовідносинами, перед вимогами стягувачів щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 26 грудня 2016 року у справі № 461/3571/16-ц за позовом [PERSON] до Галицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Державної казначейської служби України, третя особа [PERSON] про стягнення коштів та відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, стягнуто з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку кошти в сумі 6791 грн. 99 коп. на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди. При цьому рішенням встановлено, що права [PERSON] були порушенні незаконними діями державного виконавця [PERSON] , внаслідок чого не виконано рішення суду в частині стягнення з боржника на користь [PERSON] шкоди в сумі 6791,99 грн., тому завдана шкода підлягає відшкодуванню за рахунок держави. Списання коштів в сумі 6791,99 грн. з єдиного казначейського рахунку підтверджується інформацією, наданою Державною Казначейською службою України (лист від 10.05.2019 № 5-06-06/8161 та копія платіжного доручення від 26.09.2017 № 1505). Наказом Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06.02.2018 року №133/К державного виконавця [PERSON] звільнено із займаної посади. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 80 Закону України «Про державну службу» держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до державного службовця, який заподіяв шкоду, відповідно до ч.4 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди), а звільнення працівника не припиняє його обов`язку відшкодувати заподіяну підприємству, установі, організації шкоду, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 22.07.2019 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 20.08.2019. Ухвалою суду від 20.08.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 02.10.2019. В судове засідання представник позивача не з`явилася, разом з тим подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів суду не скерував. Враховуючи те, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 26 грудня 2016 року у справі №461/3571/16-ц за позовом [PERSON] до Галицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Державної казначейської служби України, третя особа [PERSON] про стягнення коштів та відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, стягнуто з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку кошти в сумі 6791 грн. 99 коп. на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди. При цьому рішенням встановлено, що права позивача у справі - [PERSON] були порушенні незаконними діями державного виконавця [PERSON], внаслідок чого не виконано рішення суду в частині стягнення з боржника на користь [PERSON] шкоди в сумі 6791,99 грн., тому завдана шкода підлягає відшкодуванню за рахунок держави. Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з ч.4 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). Як вбачається з листа Державної казначейської служби України від 10.05.2019 №5-06-06/8161 на виконанні в останньої перебував виконавчий лист, виданий 18.01.2017 Галицьким районним судом м.Львова по справі №461/3571/16-ц про стягнення на користь [PERSON] коштів у розмірі 6791,99 грн., на підставі якого 27.09.2017 здійснено безспірне списання коштів у вказаній сумі на користь [PERSON] згідно з платіжним дорученням від 26.09.217 №1505. Наказом Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06.02.2018 року №133/К державного виконавця [PERSON] звільнено із займаної посади. Разом з тим, звільнення працівника не припиняє його обов`язку відшкодувати заподіяну підприємству, установі, організації шкоду. Враховуючи вищенаведене, оскільки державою 27.09.2017 відшкодована шкода, завдана державним виконавцем [PERSON] , внаслідок його неправомірних дій, шляхом безспірного списання коштів у сумі 6791,99 грн. на користь [PERSON] згідно з платіжним дорученням від 26.09.217 №1505, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму виплаченого відшкодування. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.5) судові витрати, що становлять 1921 грн. судового збору.

Outcome: approved