Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати договір №42 від 19.11.2016 року, укладений між сторонами, стягнути з відповідача на його користь 28914 грн. понесених витрат, а також 10000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що між сторонами 19.11.2016 року було укладено Договір на індивідуальне замовлення робіт №42, відповідно до умов якого відповідач зобовязався виконати роботи з виготовлення, доставки та монтажу меблів шафи-купе радіусного за адресою проживання позивача [ADDRESS]. Відповідно до п.2 Договору позивач сплачує в якості передоплати 21500 грн. Пунктом п.3.2 Договору передбачено, що відповідач зобовязаний виконати роботи в строк до 30.01.2017 року. 06.04.2017 року відповідачем було надано відповідь на заяву позивача від 23.03.2017 року, відповідно до якої відповідач зобовязався виконати замовлення в десятиденний строк, проте зобовязання за зазначеним договором виконано не було. Внаслідок незрозумілих для позивача дій з боку відповідача, постійних душевних страждань, було порушено нормальний спосіб життя позивача, останній був змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав. У відкрите судове засідання позивач не зявився, але до його початку надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням. Враховуючи вищенаведене справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19.11.2016 року між позивачем та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір на індивідуальне замовлення робіт № 42 (далі - Договір). Відповідно до п.1.1 Договору, Додатку №1 до Договору відповідач зобовязався виготовити «шкаф-купе радіусний» за розмірами 2800х1800х1800. Ціна договору складає 21500 грн. Відповідно до п.2.3 Договору замовник сплачує виконавцю аванс в розмірі 70%. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що виконавець зобовязався виконати роботи протягом 45 трудових днів до 30.01.2017 року з правом дострокового виконання. Пунктом 3.4 Договору передбачено, що виконавець може перенести строк виконання робіт у випадках, коли відсутні матеріали на складі та неможливо їх замінити, про що негайно повідомляє замовника шляхом телефонного або факсимільного звязку. Строк перенесення виготовлення замовлення визначається шляхом взаємної згоди та укладення додаткової угоди до даного договору. На виконання умов договору відповідачем отримано від позивача 07.12.2016 року аванс в розмірі 15000,00 грн., а також 13.01.2017 року 3000,00 грн., 21.01.2017 року 5000,00 грн.14.03.2017 року 5914,00 грн. Разом позивачем було сплачено відповідачу за договором на індивідуальне замовлення робіт № 42 від 19.11.2016 року 28914,00 грн. Відповідач свої зобовязання в визначений договором строк не виконав. Посилання позивача на те, що роботи за договором до цього часу не виконані, ніяким чином в судовому засіданні не спростоване. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконане з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право розірвати договір. Враховуючи те, що в порушення передбаченого договором обов'язку, виконавець не дотримався термінів виконання робіт та на час розгляду справи такі не виконані, укладений між сторонами договір підлягає розірванню та з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені останнім на виконання умов Договору 28914,00 грн., у звязку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню Не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди через недоведеність того, що діями відповідача було завдано шкоду його життю, здоровю або майну.\~\~ Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial