Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством « Енергобанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 4/ДІУ, за яким кредитодавець надав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 337000,00 грн. строком з 26.03.2012 року по 26.03.2031 року зі сплатою 15% річних, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі, встановленому графіком платежів. але відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками та інфляційних втрат. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання боржником своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник. 18.04.2012р. позивач уклав з Публічним акціонерним товариством « Енергобанк» договір відступлення права вимоги №166/12. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 344345,20 грн. та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку. 26.03.2012 року між ПАТ « Енергобанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № № 4/ДІУ за яким кредитодавець надав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 337000,00 грн. строком по 26.03.2031 року зі сплатою 14% річних, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом шляхом внесення щомісячного платежу. /а.с. 7-14/ . З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 26.03.2012 року між банком, з однієї сторони та позичальником [PERSON] і поручителем загорським С.О., з другої сторони, було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № 4/ДІУ у тому ж обсязі, що і позичальник /а.с.19-22/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 29.05.2015 року має заборгованість у сумі 344345 грн. 20 коп., яка складається з наступного: 325919,78 грн. - заборгованість по основній сумі боргу; 16806,05 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 1619,37 - інфляційні втрати. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~\~Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобовязанням інфляційних втрат, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності. Враховуючи, що позичальником порушено зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, позивач набув право на повернення суми позики, відсотків та інфляційних втрат. У відповідності до ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.\~\~Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач набув права вимоги за кредитним договором на підставі договору відступлення права вимоги №166/12, укладеного 18.04.2012 року з ПАТ «Енергобанк», що підтверджується копією договору /а.с. 23-26/. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . У відповідності до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором . Викладене приводить суд до висновку, що заборгованість за кредитним договором, відсотками та інфляційних втрат, підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку у розмірі 344345,20 грн. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3443,45 грн., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved