overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.10.2009 року з відповідачкою уклав шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинено з березня 2019 року. Подальше збереження шлюбу та підтримання сімейних відносин є неможливим. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач до початку засідання надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 03.10.2009 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №580 (а.с. 6). За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). У відповідності до положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог ст. 112 СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не зверталась до суду з заявою про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.02.2007 року між ним та відповідачкою укладено шлюб. Під час проживання до реєстрації шлюбу у них народилось двоє дітей. Зазначає, що з відповідачкою проживали однією сім`єю до березня 2020 року, після чого припинили шлюбні стосунки, спільне господарства не ведуть. Тому, просить розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач до початку засідання надала заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 10.02.2007 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №49 (а.с. 8). У відповідності до положень ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.08.2013 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від їх шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . З відповідачем сімейні відносини не склались, тому з травня 2019 року вони мешкають окремо та фактично не спілкуються, спільне господарство не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач до початку засідання надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 10.08.2013 року між сторонами по справі, відділом РАЦС реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №41 (а.с. 7). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). У відповідності до положень ч. 1 ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112\~Сімейного Кодексу\~України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2019 року, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу просила залишити прізвище взяте під час шлюбу, а тому суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON] . Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.09.1999 року він уклав шлюб з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач пропонував відповідачу звернутись до органів РАЦСУ по питанню розірванню шлюбу, але отримав відмову. Приблизно в грудні 2019 року шлюбні відносини між ними припинилися, внаслідок тривалих взаємних непорозумінь, звинувачень, втрати довіри, почуття любові та поваги один до одного. На даний час вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин. Їх сім`я розпалася остаточно та зберегти її неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином про, що свідчать матеріали справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надавала. Правом на відзив не скористалася. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 15.03.1982 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №338 (а.с. 6). З урахуванням вимог ст. 112 СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач з позивачем тривалий час живуть окремим життям, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не зверталась до суду з заявою про зміну прізвище, тому суд вважає за необхідне залишити останній прізвище, взяте під час шлюбу - [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.11.1989 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від їх шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який на сьогодні є повнолітнім. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2006 року, з цього часу спільне господарство не ведуть, та сумісне проживання остаточно припинено. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала розбіжність у поглядах на сімейне життя та його планування. Збереження шлюбу є неможливим. Тому, просить суд розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. На заявлених вимогах наполягав у повному обсязі. Проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено матеріалами справи, заяви про відкладення розгляду справи не надавала. Правом на відзив не скористалась. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 16.11.1989 року між сторонами по справі було укладено шлюб, свідоцтво про шлюб видано Центрально-Міським відділом державної РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №946 (а.с. 5). Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З урахуванням вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач з позивачем тривалий час живуть окремим життям, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не надавала до суду заяву про зміну прізвища на дошлюбне, а тому суд залишає прізвище, взяте у шлюбі - « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.12.202 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Після реєстрації шлюбу залишила своє дівоче прізвище - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення господарства. У зв`язку з погіршенням взаємовідносин, непорозумінням один одного, втрати почуття любові та поваги один до одного, з серпня 2013 року вони припинили подружнє життя і з того часу разом як чоловік та жінка не мешкають. З цього ж часу спільне господарство ними не ведеться. У подальшому вона виїхала з України до Німеччини, де й отримала громадянство вказаної держави. На даний час вона зареєстрована та мешкає в Італійській Республіці. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Поновлювати шлюбно-сімейні правовідносини і ведення спільного господарства не має наміру. Вважає, що розірвання шлюбу відповідатиме як її інтересам, так й інтересам відповідача. Від спільного подружнього життя з відповідачем дітей немає. Вирішити питання про розірвання шлюбу в позасудовому порядку не має можливості, оскільки з відповідачем не підтримуємо зв`язок. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи за без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оприлюднення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Правом на відзив не скористався. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 24.12.2004 року між сторонами по справі було укладено шлюб, Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №783 (а.с. 25). Сторони від шлюбу дітей не мають. З урахуванням вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач з позивачем з серпня 2013 року мешкають окремим життям, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.04.2019 року він уклав шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що вони мають різні характери і погляди на життя. Примирення вважає неможливим, оскільки між ними постійно виникають сварки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Мирно врегулювати спір неможливо. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином про, що свідчать матеріали справи. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Правом на відзив не скористалася. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 29.05.2019 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №248 (а.с. 9). З урахуванням вимог ст.\~112\~СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач з позивачем тривалий час живуть окремим життям, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не зверталась до суду з заявою про зміну прізвище, тому суд вважає за необхідне залишити останній прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON] . Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.07.2016 року з відповідачкою уклав шлюб. Від їх шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з ним. Шлюбні відносини між ними припинено з червня 2019 року, оскільки відповідач порушувала подружню вірність, та стала їх з сином виганяти з квартири, в якій вони всі разом мешкали. Він разом з сином з 12.06.2019 року переїхав мешкати до своїх батьків, та з жовтня 2019 року відповідач життям сина не цікавиться. Подальше збереження шлюбу та підтримання сімейних відносин є неможливим. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач до початку засідання надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 30.07.2016 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №429 (а.с. 9). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). У відповідності до положень ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог ст.\~112\~СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2019 року, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved