Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Легбанк» про стягнення грошових коштів в розмірі 20000 гривень та нарахованих відсотків відповідно до Договору банківського вкладу № 1668-ДД-13-Стратегічний від 16.09.2013 р., інфляційні збитки за весь час прострочення виконання зобов»язання, починаючи з 21.09.2014 р. до дня фактичного погашення заборгованості по банківському вкладу і відсотках, а також пені в розмірі 0,01 процентів за кожний день прострочення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.09.2013 р. між ним та ПАТ «Легбанк» був укладений Договір банківського вкладу № 1668-ДД-13-Стратегічний, відповідно до умов якого він вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 20000 гривень на строк до 21.09.2014 р. За укладеними Договорами відповідач зобов»ячався по закінчення терміну дії Договору виплатити суму внеску та нараховані відсотки в розмірі 20,5 % річних від суми вкладу. Однак, Банк належним чином не виконав умови Договорів та по закінчення їх дії не повернув внесені на рахунки кошти і не виплатив нараховані відсотки. Позивач посилається на те, що на неодноразові звернення до Банку щодо виконання умов укладеного між сторонами Договору банківського вкладу відповідач не реагує і внесені за Договорами кошти не повертав. Також в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до умов Договору банківського вкладу за порушення строків, встановлених Договором для повернення вкладу та\\або процентів за ним Вкладнику, Банк сплачує пеню в розмірі 0,01% річних за кожний день прострочення. В ході розгляду справи в зв»язку з виплатою Фондом гарантування вкладів позивачу суми банківського вкладу та нарахованих відсотків за термін дії договору в розмірі 23559,44 гривні, ним були уточнені позовні вимоги, відповідно до яких позивач просив стягнути з відповідача нараховані відсотки на вклад до дня фактичного його повернення в розмірі 1572,76 гривень, інфляційні збитки в сумі 4359,18 гривень та пеню в розмірі 340 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та обґрунтування позову в повному обсязі з врахування їх уточнень та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач порушив умови Договору банківського вкладу, укладеного між сторонами. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи або розгляд справи у відсутність представника відповідача не звертався. Представник 3-ої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що Фондом були виконані зобов»язання ПАТ «Легбанк» щодо повернення позивачу суми вкладу та нарахованих за термін дії договору відсотків в повному обсязі. В зв»язку з веденням в ПАТ «Легбанк» тимчасової адміністрації нарахування процентів та штрафних санкцій припиняється. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2013 р. р. між [PERSON] та ПАТ «Легбанк» був укладений Договір банківського вкладу № 1668-ДД-13-Стратегічний, відповідно до умов Вкладник вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 20000 гривень, з датою повернення - 21.09.2014 р. Відповідно до Параметрів банківського вкладу цього Договору Банк зобов»ячався видати банківський вклад по закінченню строку зберігання та нараховані по банківському вкладу проценти в розмірі 20,5 %. Відповідно до ст.1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з статтею 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст.525, 526 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов»язання за Договорами банківського вкладу, укладених між сторонами, не повернув у день закінчення Договору банківського вкладу на вимогу Вкладника внесені позивачем кошти, та не сплачував нараховані відсотки. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року № 744 «Про віднесення ПАТ «Легбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27.11.2014 прийнято рішення № 133 про запровадження з 28.11.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Легбанк». Відповідно до ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. В силу положень ч.5 ст.36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється:1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Як вбачається з матеріалів справи 11.03.2015 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу були виплачені кошти, внесені на депозитний рахунок відповідно до Договору банківського вкладу та нараховані відсотків за термін дії Договору (до 21.09.2014 р.). На підставі ст..611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов»язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4.2 Договору банківського вкладу передбачено, що за порушення строків, встановлених Договором для повернення вкладу та\\або процентів за ним Вкладнику, Банк сплачує пеню в розмірі 0,01% річних за кожний день прострочення. З врахуванням викладених обставин, встановлених судом, норм чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин, наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих до введення тимчасової адміністрації відсотків за Договором банківського вкладу, інфляційних збитків та пені є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З урахуванням умов Договору банківського вкладу розмір процентів, нарахованих за період з 22.09.2014 р. по 27.11.2014 р. (67 днів) становить 752,60 гривень (20000х20,5%\\365х67). Розмір пені за період з 22.09.2014 р. по 27.11.2014 р. з урахуванням положень п.4.2 Договору становить 0 гривень 37 копійок (20000х0,01\\100\\365х67). Інфляційні збитки з урахуванням показника рівня інфляції за жовтень 2014 р. становить 480 гривень. Однак, в силу положень ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не можуть бути задоволені вимоги позивача про стягнення з відповідача починаючи з 27.11.2014 р. пені, передбаченої умовами Договору за невиконання зобов»язання, нарахованих відсотків за Договором на суму вкладу, та не можуть бути застосовані положення ч.2 ст.625 ЦК України, а тому вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial