Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та, з урахуванням останньої редакції позовних вимог, просив зобов'язати [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] та [PERSON] припинити порушення прав інтелектуальної власності Атлантік Індастріз на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER], зокрема, шляхом припинення використання даного об'єкту інтелектуальної власності, та схожих з ним позначень всіма наступними способами: застосування його в мережі Інтернет; застосування його в назві доменних імен. Заборонити [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] та [PERSON] незаконно використовувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER], зокрема, шляхом: застосування його в мережі Інтернет; застосування його в назві доменних імен. Зобов'язати ТОВ «Хостпро» здійснити переделегування доменних імен [INFO] та [INFO] на користь Атлантік Індастріз та вказати наступні відомості в записі даних доменних імен: [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] Визнати реєстрацію свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] недійсною. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір стосовно визнання недійсними свідоцтва України № [NUMBER] та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права». Судові витрати покласти на [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] та [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що Атлантік Індастріз є компанією з виробництва безалкогольних напоїв, які є найбільш популярними на території Північної та Південної Америки. Позивач входить до групи компаній, які належать всесвітньо відомій компанії The Coca-Cola Company. Позивач є власником великої кількості зареєстрованих торговельних марок в усьому світі та в Україні: «» за свідоцтвом України № [NUMBER] від 17.07.2006 року (дата подачі заявки 18.06.2004 р.) зареєстрований для товарів 32 (Пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу, в тому числі: питні води; бутильовані води; ароматизовані води; інші безалкогольні напої, а саме: напої для регулювання енергетичного балансу та напої для людей, що займаються спортом; сиропи, концентрати та порошки для приготування напоїв, а саме: для ароматизованих вод, мінеральних та газованих вод, безалкогольних напоїв, напоїв для регулювання енергетичного балансу та напоїв для людей, що займаються спортом, фруктових напоїв та соків) класу Міжнародної класифікації товарів і послуг. Датою подачі заявки на знак для товарів і послуг «» за свідоцтвом України № [NUMBER] є 18.06.2004 р. У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону України Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона на вищевказану торговельну марку позивача діє в Україні з 18.06.2004 р. Позивач вважає, що [PERSON], підприємство яким він керує - TOB «Савваж», власники/реєстранти доменних імен [INFO] та [INFO] - [PERSON] та [PERSON] незаконно використовують його торговельну марку в доменних іменах та на сайті, який за ними закріплений. Крім цього, позивач стверджує, що реєстрація свідоцтва на твір (графічне зображення під назвою «[INFO]») за № [NUMBER] (автором якого зазначено [PERSON].) має бути визнана недійсною, в зв'язку із тим що саме графічне зображення не може вважатися твором, який створив [PERSON], оскільки воно було створено раніше іншою особою і було відоме в світі, а також в зв'язку з тим, що дане зображення порушує права позивача на торговельну марку. Більше того, дане графічне зображення є фотографічним зображенням напоїв його виробництва під назвою «[INFO]». Позивач вважає, що графічне зображення під назвою «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] є схожими до ступеня змішування із торговельною маркою позивача, а тому, використання даного твору без дозволу позивача порушує його права на торговельну марку. Таке порушення відбувається в зв'язку з тим, що позивач має виключне право надавати право та/або забороняти використовувати торговельну марку, або схожі із ним позначення, для товарів для яких вони зареєстровані. Реєстрація об'єкта авторського права графічне зображення під назвою «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER], порушує виключні права на використання та заборону використання торговельної марки. Таке порушення прав полягає в конфлікті виключних майнових прав на торговельну марку і виключних майнових авторських прав, що посвідчуються свідоцтвом № [NUMBER]. Враховуючи викладене, порушені права позивача в даній справі полягають в тому, [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] та [PERSON] незаконно використовують торговельну марку позивача, а також тим, що наявність зареєстрованого свідоцтва на твір за № [NUMBER] перешкоджає позивачу у здійсненні свої виключних прав забороняти використовувати дане зображення, яке є схожим до ступеня змішування із його торговельною маркою, використовується для споріднених товарів і взагалі не створювалося [PERSON] Позивачу стало відомо, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Хостпро» в мережі Інтернет здійснюється делегування доменних імен [INFO] та [INFO], за якими закріплено сайт, на якому незаконно використовується торговельна марка, права на яку належать позивачу. Згідно із абз. 15 ст. 1 Закону про торговельні марки, доменне ім'я - ім'я, що використовується для адресації комп'ютерів і ресурсів в Інтернеті. На головній сторінці сайту міститься наступна інформація: «[INFO]. Таким чином, за доменними іменами [INFO] та [INFO] знаходиться ресурс (Інтернет сайт), на якому здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є тотожними та спорідненими із товарами, для яких зареєстрована торговельна марка позивача. Щодо схожості назви спірних доменних імен із торговельною маркою позивач зазначив, що розрізняльною частиною доменних імен [INFO] та [INFO] є лише їх словесна частина «[INFO]», тому що частини .net.ua та .in.ua. є загальними географічними доменами другого рівня, призначеними для ідентифікації приналежності його до певних доменів. Як вбачається з торговельної марки, вона є словесною і складається зі двох слів «[INFO]». Відповідно до п. 4.3.2.6. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Держпатенту України від 28 липня 1995 р. N 116 (в редакції наказу від 20 серпня 1997 р. N 72), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 вересня 1997 р. за N 416/2220) при встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість. Враховуючи той факт, що торговельна марка позивача та розрізняльна частина оскаржуваних доменних імен [INFO] та [INFO] мають спільний домінуючий елемент «[INFO]», існують всі підстави вважати про їх звукову (фонетичну), графічну (візуальну) та смислову (семантичну) схожість. Таким чином, в мережі Інтернет здійснюється делегування доменних імен [INFO] та [INFO], які є схожими до ступеня змішування із торговельною маркою і за допомогою яких, здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є тотожними та спорідненими із товарами, для яких зареєстрована торговельна марка позивача. За доменними іменами [INFO] та [INFO] знаходиться ресурс (Інтернет сайт), на якому здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є спорідненими із товарами, для яких зареєстрована торговельна марка позивача. На сторінках даного Інтернет сайту без дозволу позивача незаконно розміщені позначення, які є схожими до ступеня змішування із торговельною маркою, а саме: «», «», «» та інші. При цьому, назвою даного Інтернет магазину (сайту) є саме «». З роздруківок сторінок з даного сайту вбачається, що він пропонує до продажу та продає напої «[INFO]» та ідентифікує їх як напої, виготовлені в США, тобто позивачем, а тому, на сайті за даними спірними доменними іменами пропонуються до продажу та продаються товари, ідентичні з товарами, для яких зареєстрована торговельна марка. Щодо схожості позначень «», «», «», використаних на сайті за адресами [INFO] та [INFO] із торговельною маркою позивача, зазначає, що їх словесною частиною є слова «[INFO]». Враховуючи той факт, що торговельна марка позивача та домінуюча словесна частина позначень, використаних на сайті за адресами [INFO] та [INFO] є схожими до ступеня змішування, існують всі підстави вважати про їх звукову (фонетичну), графічну (візуальну) та смислову (семантичну) схожість. Таким чином, в мережі Інтернет працює Інтернет сайт, на якому застосовані позначення, які є схожими до ступеня змішування із торговельною маркою і за допомогою якого здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є тотожними та спорідненими із товарами, для яких зареєстрована торговельна марка позивача. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21.04.2016 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 28.04.2016 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.04.2016 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення доказів. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.04.2016 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову. 31.05.2016 року у судовому засіданні було задоволено клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] 31.05.2016 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача ДСІВ України про долучення доказів до матеріалів справи. 12.07.2016 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи. 12.07.2016 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача ДСІВ України про долучення до матеріалів справи письмових заперечень. 12.07.2016 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] про долучення до матеріалів справи письмових заперечень. 13.09.2016 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності. 18.01.2018 року до суду надійшли матеріали цивільної справи разом з висновком судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 27.12.2017 року. 05.04.2018 року у судовому засіданні в якості третьої особи було залучено до участі у справі Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. 05.06.2018 року у судовому засіданні до участі у справі у якості співвідповідача було залучено Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON], ТОВ «Савваж» та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що жодного доказу, який би вказував на причинний зв'язок між діями відповідачів та порушенням прав позивача не виявлено. [PERSON] особисто не веде підприємницьку діяльність щодо виробництва зазначених товарів 32 класу МКТП та не застосовує позначення, що зареєстроване за свідоцтвом [NUMBER] під час пропонування будь-якої послуги, що може бути визнана однорідною для виробництва зазначених товарів. Вважає, що відсутність належних і допустимих доказів щодо неправомірного використання відповідачами на сайтах [INFO] та [INFO] позначення позивача дає підстави вважати вимоги Атлантік Індастріз безпідставними та необґрунтованими. Схожість до ступеня змішування із торговельною маркою позивача є недоведеною. Також вважає, що вимоги до ТОВ «Хостпро» є такими, що не можуть бути задоволені на підставі відсутності можливості застосування норм статті 7 ЦК України та належних правових підстав для здійснення переделегування доменних імен. Щодо того, чи існують підстави для визнання недійсною реєстрації авторського права на твір [NUMBER] зазначив, що позивачем всупереч діючому законодавству було проведено безпідставну експертизу графічного зображення. У свідоцтві України [NUMBER] про державну реєстрацію авторського права на твір зазначено декілька назв твору [PERSON], в тому числі і «[INFO]», це не суперечить діючому законодавству і надає можливість поціновувачам його творчості вирізняти цей твір із ряду схожих. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Представники відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що відповідно до п.п. 3 п. 17 Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються прав автора на твір, під час розгляду заявок Мінекономрозвитку не проводить експертизу твору і не встановлює факт виникнення авторства, а відповідно до п.п. 2 п. 13 Порядку автор або особа, яка має авторське право, несе відповідальність за достатність і достовірність інформації, наведеної у заявці на реєстрацію авторського права на твір. Саме таким чином, ДСІВ України (яка виконувала функції установи на момент подання заяви на реєстрацію авторського права) при розгляді заяви [PERSON] про реєстрацію авторського права на твір Графічне зображення «[INFO]» відповідно до встановленої Порядком процедури не проводила експертизу твору і не встановлювала факт авторства [PERSON] Відтак, на підставі заяви [PERSON] поданої в установленому законодавством порядку, при здійсненні реєстрації авторського права на твір Графічне зображення «[INFO]» та видачі свідоцтва [NUMBER] (дата реєстрації - 16.05.2013 року) ДСІВ України діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. На підставі викладеного просили у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ТОВ «Хостпро» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що товариство не є реєстрантом та власником доменного імені [INFO] та [INFO] в мережі Інтернет. Так само товариство не є власником сайту та отримувачем послуг хостингу сайту за адресою вказаних доменних імен. ТОВ «Хостпро» не має договірних та інших зобов'язань перед позивачем щодо доменного імені [INFO] та [INFO] в Інтернет та у зв'язку з тим, що чинне законодавство України не містить такого способу захисту для позивача як переделегування доменного імені [INFO] та [INFO] в Інтернет. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач Атлантік Індастріз є компанією з виробництва безалкогольних напоїв, які є найбільш популярними на території Північної та Південної Америки. Позивач входить до групи компаній, які належать всесвітньо відомій компанії The Coca-Cola Company. Позивач є власником великої кількості зареєстрованих торговельних марок в усьому світі та в Україні та, зокрема, є власником торговельної марки: «» за свідоцтвом України № [NUMBER] від 17.07.2006 року (дата подачі заявки 18.06.2004 р.) зареєстрований для товарів 32 (Пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу, в тому числі: питні води; бутильовані води; ароматизовані води; інші безалкогольні напої, а саме: напої для регулювання енергетичного балансу та напої для людей, що займаються спортом; сиропи, концентрати та порошки для приготування напоїв, а саме: для ароматизованих вод, мінеральних та газованих вод, безалкогольних напоїв, напоїв для регулювання енергетичного балансу та напоїв для людей, що займаються спортом, фруктових напоїв та соків) класу Міжнародної класифікації товарів і послуг. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Встановлено, що датою подачі заявки на знак для товарів і послуг «» за свідоцтвом України № [NUMBER] є 18.06.2004 р. Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону про торговельні марки, права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Таким чином, правова охорона на торговельну марку позивача діє в Україні з 18.06.2004 року. Як вбачається із виписки про статус торговельної марки, вона діє станом на 20.04.2016 р. - дату подання позовної заяви. Правова охорона на торговельну марку за свідоцтвом України № [NUMBER] діє на території України до 18.06.2024 р. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до Установи і продовжується Установою за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 494 ЦК України, обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, позивач має право використовувати та забороняти використовувати торговельну марку іншим особам для товарів, для яких вона зареєстрована, а також для інших товарів, споріднених з ними, а саме: «» за свідоцтвом України № [NUMBER], зареєстрований для товарів 32 (Пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу, в тому числі: питні води; бутильовані води; ароматизовані води; інші безалкогольні напої, а саме: напої для регулювання енергетичного балансу та напої для людей, що займаються спортом; сиропи, концентрати та порошки для приготування напоїв, а саме: для ароматизованих вод, мінеральних та газованих вод, безалкогольних напоїв, напоїв для регулювання енергетичного балансу та напоїв для людей, що займаються спортом, фруктових напоїв та соків) класу МКТП. Враховуючи викладене, позивач має право забороняти іншим особам використовувати торговельну марку для таких товарів, а також споріднених з ними: пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу, в тому числі: питні води; бутильовані води; ароматизовані води; інші безалкогольні напої, а саме: напої для регулювання енергетичного балансу та напої для людей, що займаються спортом; сиропи, концентрати та порошки для приготування напоїв, а саме: для ароматизованих вод, мінеральних та газованих вод, безалкогольних напоїв, напоїв для регулювання енергетичного балансу та напоїв для людей, що займаються спортом, фруктових напоїв та соків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором. За змістом ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», саме позивачу належить виключне право використовувати вищезазначені торговельні марки та дозволяти їх використання іншим особам. Згідно ст. 16 Закону, використанням знака визнається нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. З позовних вимог вбачається, що позивач звертаючись позовом до суду до відповідачів про зобов'язання припинити порушення прав інтелектуальної власності, про переделегування доменних імен [INFO] та [INFO], а також про визнання недійсною реєстрацію свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] посилається на те, що [PERSON], підприємство яким він керує - TOB «Савваж», власники/реєстранти доменних імен [INFO] та [INFO] - [PERSON] [PERSON] незаконно використовують його торговельну марку в доменних іменах та на сайті, який за ними закріплений. Крім цього, позивач стверджує, що реєстрація свідоцтва на твір (графічне зображення під назвою «[INFO]») за № [NUMBER] (автором якого зазначено [PERSON].) має бути визнана недійсною, в зв'язку із тим що саме графічне зображення не може вважатися твором, який створив [PERSON], оскільки воно було створено раніше іншою особою і було відоме в світі, а також в зв'язку з тим, що дане зображення порушує права позивача на торговельну марку. Більше того, дане графічне зображення є фотографічним зображенням напоїв його виробництва під назвою «[INFO]». Позивач вважає, що графічне зображення під назвою «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] є схожими до ступеня змішування із торговельною маркою позивача, а тому, використання даного твору без дозволу позивача порушує його права на торговельну марку. Таке порушення відбувається в зв'язку з тим, що позивач має виключне право надавати право та/або забороняти використовувати торговельну марку, або схожі із ним позначення, для товарів для яких вони зареєстровані. Реєстрація об'єкта авторського права графічне зображення під назвою «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER], порушує виключні права на використання та заборону використання торговельної марки. Таке порушення прав полягає в конфлікті виключних майнових прав на торговельну марку і виключних майнових авторських прав, що посвідчуються свідоцтвом № [NUMBER]. На думку позивача, його порушені права полягають в тому, що відповідачі [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] та [PERSON] незаконно використовують торговельну марку позивача, а також наявність зареєстрованого свідоцтва на твір за № [NUMBER] перешкоджає позивачу у здійсненні свої виключних прав забороняти використовувати дане зображення, яке є схожим до ступеня змішування із його торговельною маркою, використовується для споріднених товарів і взагалі не створювалося [PERSON] Дані твердження позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні з огляду на наступне. Згідно ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», використанням знака визнається нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару Із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, Імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону, будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 20 Закону, порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону. Таким чином, використанням торговельної марки позивача є застосування її, зокрема, під час пропонування до продажу, продажу, рекламування таких товарів, або споріднених з ними, як: пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу, в тому числі: питні води; бутильовані води; ароматизовані води; інші безалкогольні напої, а саме: напої для регулювання енергетичного балансу та напої для людей, що займаються спортом; сиропи, концентрати та порошки для приготування напоїв, а саме: для ароматизованих вод, мінеральних та газованих вод, безалкогольних напоїв, напоїв для регулювання енергетичного балансу та напоїв для людей, що займаються спортом, фруктових напоїв та соків. Встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Хостпро» в мережі Інтернет здійснюється делегування доменних імен [INFO] та [INFO], за якими закріплено сайт, на якому використовується торговельна марка, права на яку належать позивачу, що підтверджується роздруківку сторінки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо статусу даної юридичної особи та інформацію з бази даних WHOIS щодо статусу даних доменних імен. Згідно із абз. 15 ст. 1 Закону, доменне ім'я - ім'я, що використовується для адресації комп'ютерів і ресурсів в Інтернеті. На головній сторінці сайту міститься наступна інформація: «[INFO], що підтверджується роздруківкою сторінок з сайту за вказаним доменним ім'ям. Отже, за доменними іменами [INFO] та [INFO] знаходиться ресурс (Інтернет сайт), на якому здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є тотожними та спорідненими із товарами, для яких зареєстрована торговельна марка позивача. Щодо схожості назви спірних доменних імен із торговельною маркою позивача слід зазначити, що розрізняльною частиною доменних імен [INFO] та [INFO] є лише їх словесна частина «[INFO]», тому що частини .net.ua та .in.ua. є загальними географічними доменами другого рівня, призначеними для ідентифікації приналежності його до певних доменів. Як вбачається з торговельної марки, вона є словесною і складається зі двох слів «[INFO]». Відповідно до п. 4.3.2.6. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Держпатенту України від 28 липня 1995 р. N 116 (в редакції наказу від 20 серпня 1997 р. N 72), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 вересня 1997 р. за N 416/2220) при встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість. Враховуючи той факт, що торговельна марка позивача та розрізняльна частина оскаржуваних доменних імен [INFO] та [INFO] мають спільний домінуючий елемент «[INFO]», існують підстави вважати про їх звукову (фонетичну), графічну (візуальну) та смислову (семантичну) схожість. З метою фіксування порушення відповідачами прав інтелектуальної власності позивача на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] в мережі Інтернет за доменними іменами [INFO] та [INFO] позивачем було замовлено в Науково-дослідному центрі судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів, а саме: веб-сайту за вищезазначеними доменними іменами. Згідно висновку експерта №294/15 від 15.01.2016 року, складеного Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України ресурс/посилання http://[INFO], http://[INFO]/dr-pepper-ukraine.html; http://[INFO]/opt; http://[INFO]/[INFO]; http://[INFO]/[INFO]; http://[INFO]/[INFO] знаходиться на веб-сайті/ресурсі http://[INFO]. Зазначений веб-сайт/ресурс складається зі статичних елементів: графіки, що створює оформлення веб-сторінки (меню навігації, графічні зображення тощо), гіперпосилань на пов'язані матеріали, інформації у текстовому форматі тощо. До динамічних та потокових елементів інформаційного наповнення відносяться відгуки, коментарі користувачів реклама, динамічні форми тощо. Скріншоти вмісту ресурсів/посилань, зазначених у п. 1 наведено на ри. 1-9 (додаток 1). На ресурсах/посиланнях http://[INFO]/opt та http://[INFO]/[INFO] містять екранні форми, вмістом яких є електронні файли (зображення) у форматі «*jpg». Зазначені файли відображено у додатку №1, рис. 20-34. Так, при зверненні до адреси http://[INFO] здійснюється перенаправлення (редирект) на адресу http://[INFO]/. Оцінивши висновок експерта №294/15 від 15.01.2016 року за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів, виконаним на замовлення позивача, в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неповноту або неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому даний висновок може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Для вирішення питання чи застосовані в доменних іменах «[INFO]» та «[INFO]» позначення, які має форму знака для товарів і послуг, зареєстрованого за свідоцтвом України [NUMBER], або форму, що відрізняється від вказаного знака лише окремими елементами, що не змінює в цілому відмітності знака; чи є графічне позначення «[INFO]», розміщене на Інтернет-ресурсі за адресою: https://[INFO], доступ до якого в мережі Інтернет також надається і за допомогою доменного імені «[INFO]» шляхом переадресації, схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]; чи є товари, які рекламуються та пропонуються до продажу на Інтернет-ресурсі за адресою: : https://[INFO], доступ до якого у мережі Інтернет надається за допомогою доменного імені «[INFO]» шляхом переадресації, такими самими та/або спорідненими з товарами, стосовно яких надано правову охорону знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]; чи є графічне позначення «[INFO]» за свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]; чи створене графічне позначення «[INFO]» за свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] фізичною особою [PERSON] 13.09.2016 року ухвалою суду було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Згідно висновку судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 27.12.2017 року в доменних іменах «[INFO]» та «[INFO]» застосовані позначення, які мають форму знака для товарів і послуг, зареєстрованого за свідоцтвом України [NUMBER]. Товари, які рекламуються та пропонуються до продажу на Інтернет-ресурсі за адресою: http:// [INFO] доступ до якого в мережі Інтернет також надається за допомогою доменного імені «[INFO]» шляхом пере адресації, є такими самими та спорідненими з товарами, крім пива, стосовно яких надано правову охорону знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]. Комбіноване позначення «[INFO]» () розміщене на Інтернет-ресурсі за адресою: http:// [INFO], доступ до якого в мережі Інтернет також надається і за допомогою доменного імені «[INFO]» шляхом пер адресації, є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]. Графічне зображення «[INFO]» за свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експертів від 27 грудня 2017 року містить докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання, узгоджуються із іншими зібраними по справі доказами як окремо, так і у їх сукупності, а отже, його слід вважати належним та допустимим доказом. Як зазначалося вище, за доменними іменами [INFO] та [INFO] знаходиться ресурс (Інтернет сайт), на якому здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є спорідненими із товарами, для яких зареєстрована торговельна марка позивача. На сторінках даного Інтернет сайту без дозволу позивача незаконно розміщені позначення, які є схожими до ступеня змішування із торговельною маркою, а саме: «», «», «» та інші. При цьому слід зауважити, що назвою даного Інтернет магазину (сайту) є саме «». Як вбачається із роздруківок сторінок з даного сайту, він пропонує до продажу та продає напої «[INFO]» та ідентифікує їх як напої, виготовлені в США, тобто позивачем. А тому, на сайті за даними спірними доменними іменами пропонуються до продажу та продаються товари, ідентичні з товарами, для яких зареєстрована торговельна марка. Щодо схожості позначень «», «», «», використаних на сайті за адресами [INFO] та [INFO] із торговельною маркою позивача, слід зазначити, що їх словесною частиною є слова «[INFO]». Враховуючи той факт, що торговельна марка позивача та домінуюча словесна частина позначень, використаних на сайті за адресами [INFO] та [INFO] є схожими до ступеня змішування, існують всі підстави вважати про їх звукову (фонетичну), графічну (візуальну) та смислову (семантичну) схожість. Згідно ст. 16 Закону, використанням знака визнається, зокрема, застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Отже, судом достовірно встановлено, що в мережі Інтернет здійснюється делегування доменних імен [INFO] та [INFO], які є схожими до ступеня змішування із торговельною маркою і за допомогою яких, здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є тотожними та спорідненими із товарами, для яких зареєстрована торговельна марка позивача. Як вбачається із сервісу WHOIS, в якому міститься інформація про всі зареєстровані доменні імена в світі, реєстратором доменних імен [INFO] та [INFO] є TOB «Хостпро», що підтверджується роздруківка з сервісу WHOIS щодо статусу доменних імен. Відповідно до абз. 2, 3 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.09.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Дана постанова Пленуму ВСУ є аналогією справ про захист честі і гідності щодо інформації, яка поширена в мережі Інтернет із категорією справ щодо порушень прав інтелектуальної власності в мережі Інтернет. Згідно даними роз'ясненнями, саме реєстрант доменного імені несе відповідальність за інформацію, яка міститься на сайті, який закріплений за таким доменним Ім'ям. Таким чином, особою яка використовує торговельну марку позивача є реєстрант/власник доменних імен [INFO] та [INFO]. Встановлено, що реєстрантом/власником доменного імені [INFO] є [PERSON], а реєстрантом/власником доменного імені [INFO] є [PERSON] Дана інформація підтверджується листом ТОВ «Хостпро» за № 31 від 05.05.2016 р. Крім цього, з самого сайту за доменним іменами [INFO] та [INFO] вбачається, що господарську діяльність через вказаний сайт здійснює TOB «Савваж». Так, в розділі контакти (керівництво) вказується, що господарську діяльність через вказаний сайт здійснює TOB «Савваж», а його керівником (директором) є саме [PERSON] Отже, особами, які використовують торговельну марку позивача в доменних іменах drpеppеr.nct.на та [INFO], на сайті який за ним закріплений, є реєстранти/власники вказаних доменних імен - [PERSON], [PERSON], а також підприємство, яким керує [PERSON] - TOB «Савваж». Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону Порушення прав позивача полягає в тому, що він не надавав жодної згоди на реєстрацію та делегування доменних імен [INFO] та [INFO], схожих до ступеня змішування з його торговельною маркою, а також позивач не надавав жодної згоди на використанні своєї торговельної марки на сайті за адресами [INFO] та [INFO], а тим паче, в назві цього Інтернет ресурсу, під час пропонування до продажу товарів, які є спорідненими із товарами, для яких зареєстрована його торговельна марка. При цьому для того, щоб використовувати дані доменні імена та Інтернет-сайт під час пропонування до продажу та продажу таких товарів як безалкогольні напої, дані особи були зобов'язані отримати відповідний дозвіл позивача, оскільки розрізняльна частина вказаних доменних імен - «[INFO]», є схожою до ступеню змішування із його торговельною маркою, а на сайті використовуються і торговельна марка. Згідно із ч. 1 ст. 1107 ЦК України, розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі таких договорів: ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності; ліцензійний договір; договір про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності; договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності; інший договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності. Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, Атлантік Індастріз не надавав жодних дозволів відповідачам на використання своєї торговельної марки, чого не спростували у судовому засіданні представники відповідачів. Спеціальний правової механізм захисту прав інтелектуальної власності на добре відомі знаки закріплено у п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, відповідно до якого Країни Союзу зобов'язанні відхиляти реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Тобто, встановлений у Паризькій конвенції принцип «відхилення реєстрації товарного знака» означає безумовне недопущення реєстрації знака для товарів і послуг за заявкою у зв'язку із фактом невідповідності заявленого позначення умовам надання правової охорони, встановленого компетентним органом Країни Паризького Союзу. Таким чином, зі змісту п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності випливає безумовне і гарантоване недопущення реєстрації товарного знака за відповідною заявкою, що також узгоджується із вимогами ч. 2 ст. 41 Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності, згідно яким процедури, що стосуються захисту прав інтелектуальної власності, повинні бути справедливими та рівними для всіх. Вони не повинні бути безпідставно ускладнені, вартість їх здійснення не повинна бути високою або супроводжуватися значними матеріальними затратами, містити безпідставні часові обмеження або невиправдані затримки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] та [PERSON] неправомірно використовують торговельну марку в доменних іменах та на сайті, який за ними закріплений, у зв'язку із чим позовні вимоги про зобов'язання [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] та [PERSON] припинити порушення прав інтелектуальної власності Атлантік Індастріз на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER], зокрема, шляхом припинення використання даного об'єкту інтелектуальної власності, та схожих з ним позначень всіма наступними способами: застосування його в мережі Інтернет; застосування його в назві доменних імен та вимоги про заборону відповідачам незаконно використовувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER], зокрема, шляхом: застосування його в мережі Інтернет; застосування його в назві доменних імен підлягають задоволенню. Що стосується вимог про зобов'язання ТОВ «Хостпро» здійснити переделегування доменних імен [INFO] та [INFO] на користь Атлантік Індастріз та вказати наступні відомості в записі даних доменних імен: [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO], то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про телекомунікації», адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет включає комплекс організаційно-технічних заходів, необхідних для забезпечення функціонування технічних засобів підтримки адресування, у тому числі серверів доменних назв українського сегмента мережі Інтернет, реєстру домену.UA в координації з міжнародною системою адміністрування мережі Інтернет, спрямованих на систематизацію та оптимізацію використання, обліку та адміністрування доменів другого рівня, а також створення умов для використання простору доменних імен на принципах рівного доступу, захисту прав споживачів послуг Інтернет та вільної конкуренції. В ст. 1 Закону, передбачено, що: адреса мережі Інтернет - визначений чинними в Інтернеті міжнародними стандартами цифровий та/або символьний ідентифікатор доменних імен в ієрархічній системі доменних назв; домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється; домен .UA - домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет; домен другого рівня - частина адресного простору мережі Інтернет, що розташовується на другому рівні ієрархії імен у цій мережі. Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону, адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені .UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер» є недержавною організацією, яка здійснює функції з адміністрування адресного простору українського сегмента в мережі Інтернет (.UA). Такі права дана компанія отримала на підставі договору з [PERSON], який уповноважений міжнародною організацією «Інтернет корпорація з присвоєння імен та номерів» здійснювати адміністрування доменів в зоні .UA. Даним договором [PERSON] передав всі права, які йому надало ICANN, саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер». На підставі договорів TOB «Хостмайстер» передає іншим юридичним особам свої повноваження. До таких повноважень, зокрема, відноситься адміністрування доменів та делегування в приватне користування доменними іменами юридичним та фізичним особам. Управління доменом другого рівня .NET.UA - TOB «Хостмайстер» здійснює одноособово. Управління доменом в зоні .IN.UA здійснюється TOB «ОД.ЮА». Станом на сьогоднішній день на законодавчому рівні процедура делегування та користування доменними іменами не врегульована. А тому, питання щодо існування та регулювання взаємовідносин в сфері доменних імен в зоні .UA встановлюються TOB «Хостмайстер». В зв'язку з цим головним актом, яким регулюються відносини в сфері процедури делегування (передачі в користування доменного імені певній особі, внесення будь-яких змін до запису про це доменне ім'я тощо) доменних імен в зоні NET.UA та IN.UA є «Регламент публічного домену». Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦК України, цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема, звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі. З аналізу вищевказаного можна дійти висновку, що процедура делегування доменних імен не врегульована законодавством, але врегульована Регламентом, якого дотримуються всі учасники ринку доменних імен, а тому, даний Регламент у відповідності до ч. 1 ст. 7 ЦК України може вважатися звичаєм ділового обороту послуг з делегування доменних імен, прийнятим в даній категорії справ. Беручи до уваги вищевикладене, делегування доменних імен на законодавчому рівні в Україні не врегулюване і одним з небагатьох нормативних актів, які дають визначення поняттю «доменне ім'я», є Закону України «Про телекомунікації». В зв'язку з цим, доменні імена регулюються учасниками даного ринку, шляхом розробки певних стандартів та регламентів, а тому головним документом, який регулює процедуру делегування доменів в зонах .NET.UA та IN.UA, є документ під назвою «Регламент публічного домену», що є належним з огляду на норми законодавства щодо звичаїв ділового обороту. Як вбачається із Інтернет сервісу «WHOIS», в статусі доменних імен [INFO] та [INFO] вказується, що його реєстратором є ТОВ «Хостпро». Згідно із абз. 4 п. 2 Регламенту, реєстратор - особа, що надає послуги, необхідні для технічного забезпечення реєстрації, делегування та функціонування доменного імені. Відповідно до п. 7.2.1. Регламенту, запис про контакт створюється Реєстром за заявкою від Реєстратора. Згідно пункту 7.3.3 Регламенту, зміни до запису про доменне Ім'я вносяться виключно на підставі заявки, яку надсилає Реєстратор до Реєстраційної системи. Отже, Регламентом передбачено, що всі зміни щодо статусу доменного імені може здійснювати виключно реєстратор доменного імені. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що змінити статус доменних імен [INFO] та [INFO] шляхом переделегування їх на користь позивача, може здійснити виключно ТОВ «Хостпро», а тому в позовні вимоги в частині переделегування доменних імен [INFO] та [INFO] на користь Атлантік Індастріз також підлягають задоволенню. Позивач також просив визнати реєстрацію свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] недійсною. Позивач стверджує, що реєстрація свідоцтва на твір (графічне зображення під назвою «Dr. Реррег») за № [NUMBER] (автором якого зазначено [PERSON].) має бути визнана недійсною, в зв'язку із тим що саме графічне зображення не може вважатися твором, який створив [PERSON], оскільки воно було створено раніше іншою особою і було відоме в світі, а також в зв'язку з тим, що дане зображення порушує права позивача на торговельну марку, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що Державною службою інтелектуальної власності України було зареєстровано свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір - графічне зображення «[INFO]» за № [NUMBER] від 16.05.2013 року. Автором та власником майнових прав за даним свідоцтвом є [PERSON] Дана інформація, зокрема, підтверджується відповіддю ДСІВ України від 15.06.2015 року за № 1-12/4734. Як вбачається з вказаної відповіді, назвою графічного зображення за свідоцтвом на твір є «[INFO]». При цьому, сам твір виконаний у вигляді зображення банки з під напоїв позивача «[INFO]». Відповідно до п. 1 ч. 1 Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 p. N 1756, порядок визначає процедуру подання заявок на реєстрацію авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, їх розгляду, державної реєстрації, публікації відомостей про цю реєстрацію, видачі свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір, а також ведення Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір і Державного реєстру договорів, які стосуються права автора на твір, яка здійснюється Державною службою Інтелектуальної власності. Згідно із абз. 5, 9 п. 2 Порядку про реєстрацію творів, свідоцтво - документ, що засвідчує авторство (авторське право) на оприлюднений чи неоприлюднений твір, а також факт і дату оприлюднення твору (за наявності). Державний реєстр свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір - сукупність офіційних відомостей про реєстрацію авторського права на твір та факт і дату оприлюднення твору (за наявності), що постійно зберігаються на електронному і паперовому носіях. Свідоцтво на твір засвідчує право [PERSON] на графічне зображення «[INFO]», а інформація про цей твір міститься в державному реєстрі свідоцтв на авторські права на твір. Таким чином, [PERSON] заявив про своє право на графічне зображення «[INFO]» шляхом отримання свідоцтва на твір № [NUMBER] від 16.05.2013 року. Позивач стверджує, що графічне зображення «[INFO]»у вигляді пляшки напою з написом «[INFO]» не було створено [PERSON], а відтак не може вважатися його твором. Як вбачається зі свідоцтва на твір, його реєстрація відбулась 16.05.2013 року. Позивач зазначає, що графічне зображення, права на яке засвідчується вказаним свідоцтвом, було створено більше десяти років тому і вперше було оприлюднене на території Сполучених Штатів Америки. Дане зображення є фотографією товару, який виробляється позивачем. Згідно із ч. 1 ст. 437 ЦК України, авторське право виникає з моменту створення твору. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Абзацом 40 ч. 1 ст. 1 Закону, встановлено, що твір образотворчого мистецтва - скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо. Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону, первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону, суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Таким чином, можна дійти висновку, що виключно автор твору або особа, якій він передав майнові авторські права може розпоряджатися даним твором та засвідчувати своє авторське право на твір шляхом його реєстрації у відповідних державних реєстрах. Позивач стверджує, що в мережі Інтернет розміщено велику кількість доказів того, що графічне зображення «[INFO]» було створене не [PERSON], оскільки до дати, на яку останній зазначає що створив твір, в світі продавалися напої позивача, фотографічну копію зовнішнього вигляду яких і зареєстрував ДСІВ за заявою [PERSON] Зазначене підтверджується роздруківкою з мережі Інтернет сторінок, на яких містяться зображення напоїв позивача під назвою «Dr Рерреr», оприлюднені до 2013 року та інша інформація, про даний напій. В абз. 18 ч. 1 ст. 1 Закону про авторське право, закріплено, що оприлюднення (розкриття публіці) твору - здійснена за згодою автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав дія, що вперше робить твір доступним для публіки шляхом опублікування, публічного виконання, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення тощо. В зв'язку з тим, що зображення графічного твору «Dr Рерреr» було здійснене значно раніше дати, яку [PERSON] зазначив як дату створення твору, не має жодних підстав вважати, що автором даного твору є саме він. Крім того, як встановлено вище, згідно висновку судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 27.12.2017 року графічне зображення «[INFO]» за свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для творів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]. Графічне зображення «[INFO]» за свідоцтвом України на твір № [NUMBER] є нічим іншим, як фотографічним зображенням напоїв Позивача під назвою «[INFO]». Отже, графічне зображення «[INFO]», на яке [PERSON] засвідчив своє авторське право на твір, є схожим до ступеня змішування із його торговельною маркою. При цьому, як вбачається із зображення, в ньому втілено саме пляшку безалкогольного напою. А тому, є всі підстави вказувати на спорідненість товарів, для яких зареєстрована торговельна марка із товарами, для яких може використовуватися даний твір. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, до Атлантік Індастріз звернувся один із його дистриб'юторів (ТОВ «Інтерсіті Груп») на території України із проханням вирішити конфлікт між ним та [PERSON], який виник в зв'язку з тим, що посилаючись на авторське свідоцтво на твір за № [NUMBER], [PERSON] намагається заборонити йому завозити напої позивача «[INFO]» на територію України. Відповідно до ч. 1 ст. 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Згідно із абз. 1, 2 ст. 16 Закону про торговельні марки, свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг. Слід зазначити, що забороняючи іншим особам завозити напої позивача під торговельною маркою «[INFO]» на підставі зареєстрованого графічного зображення «[INFO]» за свідоцтвом на твір за № [NUMBER], [PERSON] порушує виключні майнові права позивача, зокрема щодо права заборони його використання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушує права позивача на торговельну марку використовуючи зображення «[INFO]», а тому позовні вимоги про визнання реєстрації свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] недійсною підлягають задоволенню. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 320 від 11.05.2017 «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі», яка була опублікована 18.05.2017 року та одразу набрала законної сили, відповідно до якої Міністерству економічного розвитку і торгівлі України були передані функцій і повноваження Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується. При цьому, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про ліквідацію ДСІВ України, як органу з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, та про повну передачу зазначених функцій на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Отже, судом встановлено, що на даний час функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, зокрема, щодо ведення Державного реєстру свідоцтв України, та опублікування в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права» відомостей щодо визнання недійсними повністю або частково свідоцтв України, здійсню є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання внести зміни до державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права та твір стосовно визнання недійсними свідоцтва України [NUMBER] та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права» та вважає за доцільне покласти обов'язок щодо виконання зазначених дій на правонаступника Державної служби інтелектуальної власності України - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Встановлено, що при зверненні до суду був сплачений судовий збір за подання до суду позову в сумі 5512,00 грн., 4134,00 грн. та 5512,00 грн., також позивачем було понесено витрати за проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності в сумі 41664,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та ТОВ «Хостпро», відповідно до покладених на них повноважень, не відслідковують порушення прав власників суд вважає, що з [PERSON], ТОВ «Савваж», [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3961,75 грн., з кожного та витрати за проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності в сумі 10416,00 грн. з кожного.

Outcome: approved