Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 17.12.2013 в загальній сумі 12366 грн. 49 коп. станом на 02.02.2021. Заборгованість складається з 3292,55 грн. тіла кредиту, 8673,94 грн. відсотки та 400 грн. - пеня. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при укладенні договору з відповідачем сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо договору приєднання. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив, що проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши відповідну заяву відповідач отримав доступ до всіх без виключення послуг банку, а між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 3400 грн. Таким чином, позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення договірних зобов`язань зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 12366 грн. 49 коп. станом на 02.02.2021. Ухвалою суду від 17 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належно повідомлених учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши веб-сайт за посиланням https://privatbank.ua/terms, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено\~та підтверджується\~наявними в\~матеріалах справи\~доказами,\~що відповідач\~ [PERSON] \~17\~грудня 2013\~року підписала\~Анкету-заяву\~про приєднання\~до умов\~та правил\~надання банківських\~послуг у\~Приватбанку (а.с. 20). З довідки позивача вбачається, що відповідачу 17.12.2013 видавалась одна кредитна картка № [NUMBER] терміном дії до 10/17 (а.с. 19). Позивачем також надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) з якої вбачаються операції старту карткового рахунку, зміни кредитного ліміту. Кредитний ліміт 17.12.2013 встановлено в розмірі 300 грн, в цей же день збільшено розмір кредитного ліміту до 3400 грн, а 17.01.2020 кредитний ліміт анульовано (а.с.\~18). Матеріали справи містять витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які не підписані відповідачем\~(а.с.21-57). Згідно з наданим банком розрахунком, викладеним в двох документах за період з 27.12.2013 по 31.10.2020 та з 01.11.2020 по 02.02.2021 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 12366 грн. 49 коп., з яких: 3 292 грн. 55 коп. тіло кредиту, 8 673 грн. 94 коп. відсотки, 400 грн. пеня. Крім того, згідно розрахунку відповідачем погашено заборгованості по пені 547328,12 грн. (а.с. 10-15). Згідно виписки\~за договором\~ [PERSON] №\~б/н,\~складеної станом\~на 04.02.2021 за рахунком відповідача здійснювався рух коштів (а.с.\~14-17). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Суд вважає, що банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. В Анкеті-заяві\~від 17.12.2013,\~яка підписана\~відповідачем,\~розмір кредитного\~ліміту,\~базова процентна\~ставка за\~кредитом,\~неустойка \~її вид\~та розмір, комісійні не визначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, просив також стягнути складові її повної вартості. З оглянутого в порядку ст. 85 ЦПК України за клопотанням представника позивача веб-сайту, вбачається, що за посиланням\~https://privatbank.ua/terms\~Архів договорів - більше - на сторінці 8 розміщено файл з найменуванням «Повний договір (актуальний на 01.12.2013 р.)», розділ 2.1. При огляді судом встановлено, що відомості про розміщення вказаного файлу із розділом 2.1 на зазначеному сайті на момент підписання заяви відповідачем 17.12.2013 відсутні. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій позивача. Суд вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 17.12.2013. Суд, відповідно до статей 633, 634 ЦК України приходить до висновку, що відповідач приєднався лише до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. АТ КБ «ПриватБанк» при укладенні договору з відповідачем не було повідомлено відповідача, як споживача послуг про умови кредитування, тому суд вважає, що банком не надано доказів узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку нарахування процентів, виду та розміру відповідальності за порушення умов договору. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження№ 14-131цс19). Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються іншого відповідача, проте за характером є тотожними. Суд вважає, що за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеної у вищезгаданій постанові позивач має право відповідно до ст. 530 ЦК України вимагати повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, якщо фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. Суд погоджується з доводами позовної заяви, що відповідач фактично використовував кредитні кошти банку, знімав готівку, тобто користувався карткою, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Разом з тим, згідно виписки з рахунку судом встановлено, що останній раз відповідач користувався кредитною карткою 06.02.2015. Після цієї дати виписка містить лише відомості про нарахування банком відсотків, пені, штрафів, що на думку суду суперечить умовам договору, оскільки підписаними відповідачем умовами договору жодні із нарахованих сум не передбачені. Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість відповідача станом на 02.02.2021за тілом кредиту становить 3292,55 грн., однак, відповідно до цього ж розрахунку відповідачем погашено заборгованості по пені 547 328,12 грн. (а.с.13 об.). Зазначена сума у розмірі 547\~328,12 грн. 01 листопада 2020 року була внесена на картку відповідача № [NUMBER] , що також відображено у виписці по договору відповідача (а.с. 14) Суд вважає, що не передбачене умовами договору збільшення заборгованості відповідача за рахунок автоматичного списання, нарахування відсотків, нарахування пені, штрафів призвело до безпідставної заборгованості відповідача за кредитом з усіма складовими його повної вартості. Суд вважає, що сплачені відповідачем 01.11.2020 грошові кошти в розмірі 547\~328,12\~грн. банк неправомірно відніс на погашення пені, яка договором не передбачена. Вказана сума мала бути зарахована в рахунок погашення заборгованості з фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи, що сума коштів повернутих відповідачем складає 547\~328,12 грн., тобто значно перевищує суму заявлених позивачем вимог, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Достовірних доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача суду не надано. Відповідно до ст.ст. 12, 13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed