Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом провизнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Він є спадкоємцем за законом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду відзив на позовну заяву, в якому вказали, що позовні вимоги визнають. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, в якому просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не маэ. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 19 січня 2018 року (а.с. 8). Відповідно до довідки, виданої Погребівською сільською радою Глобинського району Полтавської області № 410 від 23.07.2019 року, за померлим [PERSON] згідно із записом №282-1 в погосподарській книзі №4 сільської ради значиться нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] звернувся до Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] - [PERSON] на зазначений житловий будинок. 11 липня 2019 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.13). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи№ 155 за 2018 рік, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подав син померлого - [PERSON] , який є спадкоємцем за законом. [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого (а.с. 30-35). Згідно довідки виконавчого комітету Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області №550 від 01 липня 2018 року [PERSON] на день смерті - [INFO] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В цьому будинку зареєстровані [PERSON] , дочка - [PERSON] та онуки (а.с. 34). Як вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 22 березня 2000 року розірвано (а.с.9). За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] не є спадкоємицею після померлого [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області №456 від 28 серпня 2019 року, [PERSON] станом на 18 січня 2018 року була зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично за цією адресою на час смерті батька не проживала, проживала та проживає у [ADDRESS] (а.с.56). У доповненнях до відзиву на позовну заяву, [PERSON] зазначила, що зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично за цією адресою на час смерті батька не проживала, проживала та проживає у [ADDRESS] (а.с.58-59). Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, судом встановлено, що донька померлого [PERSON] , яка була зареєстрована за однією адресою з померлим на час відкриття спадщини фактично з ним не проживала. Зазначені обставини [PERSON] визнає та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, судом встановлено, що [PERSON] спадщину після померлого [PERSON] не прийняла. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 04 липня 2019 року, останній має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А», загальна площа 43,6 кв. м; житлова площа 19,0 кв. м; погріб літ. «ап» площею 8,70 кв.м, прибудова літ. «а» площею13,60 кв.м, навіс літ. «ан» площею 12,80 кв.м, сарай літ. «б» площею 6,90 кв.м, сарай літ. «Б» площею 9,10 кв.м, сарай «б1» площею 23,60 кв.м, сарай-баня літ. «б2» площею 12,90 кв.м, навіс літ. «В» площею 19,0 кв.м, колодязь літ. «к», огорожа №1, ворота №2, (а.с.14-16). Згідно довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» №61/3126 від 04 липня 2019 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року право власності на нерухоме майна за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 17). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №180194858 від 09 серпня 2019 року, за житловим будинком [ADDRESS] , право власності, інші речові права липня, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 61). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати правовстановлюючий документу на ім`я померлої. На час будівлі будинку , який є спадковим майно (у 1959 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після померлого батька у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні, а отже позивач [PERSON] має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved