Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 18.09.2013 року між ним та відповідачем був укладений\~ договір позики грошових коштів, згідно якого\~ він передав відповідачеві грошові кошти в сумі 70000 гривень\~без нарахування відсотків за користування. В свою чергу, відповідач зобовязаний був повернути грошові кошти в строк до 31.12.2015 року. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Однак\~до теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 70000 грн. та судові витрати в розмірі 700 грн. \~\~ Представник позивача в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність. Позов визнає повністю. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних письмових доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18.09.2013 року між сторонами був укладений\~ договір позики грошових коштів, згідно якого\~ позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 70000 грн. (п.1 договору),\~ а відповідач зобов'язався повернути позивачу грошові кошти в розмірі 70000 грн. до 31.12.2015 року (п.2 договору) за таким графіком повернення грошових коштів: відповідач зобовязується кожного місяця до двадцятого числа повертати грошові кошти в розмірі 2500 грн. (абз.2 п.2 договору); повернення боргу має бути здійснено готівкою в м. Києві (абз.3 п.2 договору) /а.с.12/. Відповідач після спливу строку виконання зобовязання ухилився від його виконання, до цього часу борг не повернув, чим порушив умови, визначені договором позики. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших сторін, які беруть участь у справі. Частинами 1 та 2 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). У відповідності до\~частин 1 та 2 ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені\~ родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)\~ або\~ таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч. 1 ст. 1047 передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно\~ ст. 1049 ЦК України\~ позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій\~ кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязком для виконання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ \~За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. \~А тому суд, з урахуванням зазначених норм матеріального права, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 70000 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 700 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved