Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ЗАТ «НВО «Україна» про визнання права власності на об`єкт інвестування - квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.03.2003 р. між сторонами був укладений Договір інвестування № 1 про інвестування будівництва однокімнатної квартири [ADDRESS] , вартістю 56160 гривень без ПДВ із розрахунку 1950 гривень за 1 кв.м. Позивач посилається на те, що він належним чином виконав свої зобов`язання, сплативши на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 56160 гривень, однак відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань на не надав правовстановлюючі документи на проінвестовану квартиру, хоча і передав об`єкт інвестування на підставі акту прийому-передачі, що позбавляє позивача права у визначений спосіб оформити своє право власності. Посилаючись на положення Закону України «Про інвестиційну діяльність», а також норми ст.331 ЦК України, позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на [ADDRESS] . 23.02.2018 р. судом було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачу надано термін на подачу відзиву у справі. 29.05.2018 р. ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву у справі. Позивач та його представник в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на порушення права позивача з боку відповідача, невиконанні останнім умов договору, ненадання правовстановлюючих документів, що позбавляє його права на реєстрацію права власності на об`єкт інвестування у встановлений законом спосіб. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином за місцем реєстрації юридичної особи. Судова повістка повернулась до суду без вручення в зв`язку з відсутністю адреса за даною адресою. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2003 р. між ЗАТ «НВО «Україна» та [PERSON] укладено Договір інвестування № 1. Відповідно до п. 2.1 Договору Інвестор зобов`язався проінвестувати будівництво квартири загальною площею 28,8 кв.м. із розрахунку 1950 гривень за 1 кв.м., що становить 56160 гривень. Забудовник зобов`язався передати квартиру загальною площею 28,8 кв.м. в ІУ кварталі 2003 р. у власність Інвестора, згідно Акту прийому-передачі квартири. Судом встановлено, що позивач сплатив грошові кошти на рахунок АТ «НВО «Україна» в розмірі 56160 гривень за квартиру [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 27 від 01.08.2008 р. 01.08.2008 р. між сторонами був підписаний Акт прийому-передачі квартири [ADDRESS] . В силу положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що відповідач виконав свої зобов`язання обумовлені Договором інвестування, передавши позивачу об`єкт інвестування за Актом прийому-передачі. Звертаючись до суду позивач зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання, не видав правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на квартиру. Однак, такі зобов`язання ЗАТ «НВО «Україна» не передбачені умовами Договору інвестування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України) . В порушення зазначених вимог позивачем не надано суду доказів на підтвердження порушення його права з боку відповідача, за захистом якого він звернувся до суду. Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в зв`язку з недоведеністю позивачем наявності порушеного права з боку відповідача. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed