Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] в якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 101091,10 грн. для зарахування їх на рахунки загального фонду Державного бюджету України та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] у порушення умов договору №2 від 05.07.2012 року, укладеного між ним та ГУ ПФ України в Черкаській області, Національним авіаційним університетом, після закінчення навчання в університеті не прибув до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для працевлаштування в системі органів області, а тому у відповідності п. 3.2 відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу вартість навчання та компенсувати замовникові всі послуги. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Судом встановлено, що відповідач за направленням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та відповідно до укладеного договору від 05.07.2012 року №2 між Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Національним авіаційним університетом та студентом [PERSON], з вересня 2012 року по червень 2016 року навчався в Національному авіаційному університеті за напрямом «Комп'ютерна інженерія». Направлення на вступ за державним замовленням до Національного авіаційного університету [PERSON] отримав відповідно до Указу Президента України від 09.11.2000 року №1212 «Про Комп'ютерну програму підготовки державних службовців». Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року №2984-ІІІ, що діяв на момент вступу відповідача до університету, передбачено фінансування за рахунок видатків Державного бюджету України підготовку фахівців з вищою освітою за напрямом і спеціальностями відповідних освітньо-кваліфікаційних рівнів у вищих закладах державної форми власності. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 року, що діяв на момент вступу відповідача до університету, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням приписів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішення. Відповідно до Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 року №77/96 особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж на три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. За умовами договору від 05.07.2012 року №2 університет зобов'язався надати освітні послуги на рівні державних стандартів освіти на умовах чинного законодавства та після закінчення повного курсу навчання диплом фахівця відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня. В свою чергу. [PERSON] зобов'язався після завершення навчання в університеті прибути до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для працевлаштування (п.п. 2.3.5). У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Встановлено, що після закінчення навчання в університеті [PERSON] отримав лист від 01.09.2017 року №8094/07 з вимогою прибути до головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для працевлаштування в системі органів Фонду області, але до управління за призначенням не прибув. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 05.07.2012 року між Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Національним авіаційним університетом та студентом [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівців, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Отже, уклавши з Національним авіаційним університетом, як виконавцем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області договір, [PERSON] взяв на себе обов'язок після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за державним розподілом, або відшкодувати вартість навчання, проте порушив умови зобов'язання, у зв'язку із чим вимоги позивача про стягнення грошових коштів в сумі 101091,10 грн. підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved