Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 26.10.1981 року по 02.02.1993 року, з 08.07.1996 року по 22.01.1997 року, та з 02.10.2000 року по 31.03.2011 року він перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 31.03.2011 року його було звільнено у звязку зі змінами в організації виробництва та праці. Позивач працював за професією котельника. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №73 від 23.07.2008 року йому були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ токсико-пилової етіології II ст. в фазі загострення. Дискінезія бронхів. Емфізема легень І ст. ХДС компенсоване. Легенева недостатність II ст. СН І-ІІ ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації II ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вегетативно-трофічним порушеннями на кистях та ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м'язів передпліч і надлопаткової області, двосторонній плечелопатковий періартроз, двосторонній деформуючий остеоартроз ліктьових і променевозап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом та порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. професійного характеру». Основний діагноз. У п.16 вище вказаного акту зазначено, що професійне захворювання виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, недосконалість технологій. У п.17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та пилу, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров'я позивача. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 08.10.2015 року, ступінь втрати працездатності склала 65% та встановлено ІІІ группу інвалідності. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу він страждає через постійні ниючі, стягуючі болі та оніміння в ногах та в руках, судоми в м'язах верхніх кінцівок, біль у хребті, біль в міжлопатковій області, суглобах кінцівок, побіління пальців рук на морозі. Через оніміння рук позивач не може переносити навіть порівняно легкі речі, піднімати вантажі. Він не може виконувати роботу, позв'язану з підняттям і перенесенням вантажів, речей, у тому числі роботу на присадибній ділянці. Позивач оцінює заподіяну моральну шкоду в сумі 65000грн., кожен відсоток стійкої втрати його працездатності в 1000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 65000грн. в відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з зазначених підстав. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки не має вини відповідача в заподіянні моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України, - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач не довів заподіяння йому моральних страждань. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач з 26.10.1981 року по 02.02.1993 року, з 08.07.1996 року по 22.01.1997 року, та з 02.10.2000 року по 31.03.2011 року він перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 31.03.2011 року його було звільнено у звязку зі змінами в організації виробництва та праці. Позивач працював за професією котельника. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.6-8). Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №73 від 23.07.2008 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ токсико-пилової етіології II ст. в фазі загострення. Дискінезія бронхів. Емфізема легень І ст. ХДС компенсоване. Легенева недостатність II ст. СН І-ІІ ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації II ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вегетативно-трофічним порушеннями на кистях та ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м'язів передпліч і надлопаткової області, двосторонній плечелопатковий периартроз, двосторонній деформуючий остеоартроз ліктьових і променевозап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом та порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. професійного характеру». Основний діагноз (а.с.9). В п.16 вище вказаного акту зазначено, що професійне захворювання виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, недосконалість технологій. Причина професійного захворювання згідно п.17 Акту проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму, пилу. Відповідно до п.19 акту розслідування хронічного професійного захворювання адміністрація цеху ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» порушила санітарно-гігієнічні норми та правила. 08.10.2015 року позивачу на МСЕК встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ группу інвалідності (а.с.10). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного звязку. Саме роботодавець зобовязаний забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. Робота [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу призвела до виникнення у [PERSON] професійного захворювання. В звязку з професійними захворюваннями [PERSON] зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану його здоровя, і як наслідок, необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування хронічного професійного захворювання № 73 від 23.07.2008 року а.с.9; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 08-06/699 від 02.07.2014 року а.с.12, актами огляду МСЕК № 805 від 08.10.2008 року та №805 від 08.10.2014 року (а.с.21-28)), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обовязків з питань охорони праці, порушено права [PERSON], йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з хворобою, втратою професійної працездатності на 65%. Позивач має обмеження до спілкування, до пересування Іст., обмеження до трудової діяльності. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON], виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 13000грн., яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487грн. 20коп.

Outcome: partial