Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «ТВК», Фонду державного майна України про визнання незаконним наказу та його скасування, поновлення на роботі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що працював на посаді директора ДП «ТВК» на умовах контракту. 05.06.2020 Фонд державного майна України, будучи органом управління ДП «ТВК», видав наказ №90, яким прийняв рішення припинити з позивачем контракт від 06.12.2018, з моменту видачі зазначеного наказу. Вважає зазначений наказ та прийняті рішення про звільнення позивача з роботи, з посади директора ДП «ТВК» та розірвання контракту незаконним, оскільки в наказі про звільнення відсутнє посилання на відповідну норму закону. Вважає, що був звільнений з роботи з посади директора ДП «ТВК» без передбачених законом підстав та з порушенням встановленого порядку в частині невиконання обов`язку в день звільнення, наказу про звільнення, та належно оформленої трудової книжки. Ухвалою від 15.10.2020 суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 та п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідачі не направили на адресу суду відзив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наказу №8 від 06.12.2018, [PERSON] прийнято на посаду директора ДП «ТВК» на умовах укладеного контракту. Наказом Фонду Державного майна України №960 від 05.06.2020, враховуючи ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2020 у справі №757/8420/20-к та ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15.04.2020 у справі № 752/6645/20, з дати видання цього наказу припинено повноваження [PERSON] директора ДП «ТВК» та розірвано з ним контракт від 06.12.2018. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з п. 1 ст. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). Відповідно до ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством. Виходячи з вищенаведених норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Відповідно до ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України, право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством. Виходячи з вищенаведених норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. В ході судового розгляду встановлено, що підставою для припинення повноважень позивача з посади директора ДП «ТВК», вирішальною обставиною для прийняття оскаржуваного наказу стали ухвала Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2020 у справі №757/8420/20-к та ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 15.04.2020 у справі №752/6645/20, з яких, згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42020100000000057 від 17.02.2020 за підозрою [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Разом з тим, факт внесення відомостей до ЄРДР за кримінальним провадженням № 42020100000000057, не може слугувати на користь висновку про допущення позивачем грубого порушення трудових обов`язків, оскільки це суперечить принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України. Частиною 2 ст.147 КЗпП України передбачено, що звільнення - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника за порушення трудової дисципліни. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у строки та в порядку, встановленими ст.ст.148-149 КЗпП України. Згідно ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідачами не доведено, що при звільненні ними позивача, приписи даної норми були виконані. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КЗпП України, оскільки відповідачами не доведено факту грубого порушення позивачем трудових обов`язків, суд приходить до висновку про відсутність підстав застосування до останнього найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення, а відтак, спірний наказ відповідача підлягає скасуванню як незаконний, а позивач підлягає поновленню на посаді, з якої його було звільнено - директора ДП «ТВК» з дня звільнення 05.06.2020. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів пропорційно в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Відповідно до п.1, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі. На підставі викладеного та

Outcome: approved