Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого народилась дитина. З квітня 2014 року сторони розлучені, дитина сторін проживає разом із позивачем, а відповідач не забезпечує належного утримання дитини, позивач перебуває на лікарняному узв'язкуз вагітністю від іншого чоловіка і не має можливості особисто нести усі витрати по утриманню дитини сторін. Позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що відповідач отримує значні кошти не офіційно. Крім того, позивач просила стягнути аліменти за минули період з часу припинення спільного проживання з 2010 року, що встановлено рішенням про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач та представник останньої позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/4 частина від заробітку доходу, оскільки він офіційно працює, має стабільний дохід, крім того аліменти підлягають стягненню з часу звернення до суду. Вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.10.2007 року, який був розірваний рішенням суду11.04.2014 року.У сторін народився син [PERSON] [INFO] року/а.с. 2, 3/. Позивач перебуває на лікарняному у зв'язку з майбутніми пологами, що не заперечувалось учасниками процесу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідок з місць роботи відповідача вбачається, що останній працює та в середньому на місця отримує 2299,88 грн. /а.с. 11/. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, доводи позивача з приводу мінливого доходу відповідача не знайшли свого підтвердження, а отже аліменти підлягають стягненню від частки заробітку (доходу) відповідача, за відсутності підстав передбачених ст. 184 СК України. Також вбачається, що розмір аліментів порівняно із заробітною платою відповідача є завищеним,отже суд вважає, що аліменти на дитину підлягають стягненню у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), що становить фактично половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з урахуванням збільшення її потреб у зв'язку із початком навчання у школі. Так, визначена судом частина аліментів у сукупності не перевищуватиме половини заробітної плати відповідача, забезпечить з урахуванням його віку, стану здоров'я, можливості додаткового працевлаштування, його прожитковий мінімум. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає неспроможними доводи позивача про стягнення аліментів за минулий період, оскільки остання не надала доказів, що позивачем вживалися заходи для стягнення аліментів з відповідача, проте останній ухилявся від їх сплати. На підставі викладеного та

Outcome: partial