Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою що втратила право користування жилим будинком до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позові навів слідуючі підстави. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] у селі Миколаївка Семенівського району на підставі рішення суду від 10 серпня 2010 року та витягу про державну реєстрацію права № 27056298 від 13 жовтня 2010 року. Окрім нього, у будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачі не є членами сім'ї позивача, не проживають у будинку з 2009 року але залишаються зареєстрованими у будинку. Як зазначає позивач у позові, він звертався до відповідачів з проханням знятись з реєстрації і зареєструватись за місцем свого фактичного проживання але відповідачі не реагують і не бажають добровільно виписуватись. Позивач просить суд визнати відповідачів та їх неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] у селі Миколаївна Семенівського району Чернігівської області та стягнути судовий збір. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю з підстав наведених у позовній заяві. Окрім того, просить суд прийняти відмову від позову у частині визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком відносно відповідача [PERSON], який добровільно виконав вимогу знятись з реєстрації. Додатково представник позивача пояснила, що позивач проживає у [ADDRESS] , але у повному обсязі не може розпоряджатись та користуватись своїм майном - нерухомістю не може оформити субсидію, користуватись пільгами на комунальні послуги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, а звернувся до суду з письмовою заявою у якій зазначив, що визнає позовні вимоги повністю, на даний час знявся з реєстрації, просить розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах і в інтересах та прав неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] позов не визнала та показала, що вона зареєстрована у будинку була раніше до подружнього життя з [PERSON]. Її прописала у будинок бабуся. Потім вони спільно стали проживати у [ADDRESS] де також народився син [PERSON]. За їхнього спільного життя свекруха [PERSON] купила вищезазначений будинок у [PERSON], а [PERSON] купив будинок у свекрухи [PERSON] З будинку її вигнали у 2009 році, коли вона розійшлася з чоловіком [PERSON], але вона не виписалась з будинку так як їй та двом дітям не має можливості прописатись за іншою адресою. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області в особі органу опіки та піклування, начальник служби у справах дітей Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області Верхулєвська Надія Василівна просить суд позов не задовольняти, з метою не порушувати права неповнолітніх дітей, які зареєстровані у спірному будинку. Допитаний свідок [PERSON] показав, що він є двоюрідним братом позивача по справі [PERSON]. Йому відомо, що у будинку, де проживає [PERSON] з 2009 року, крім останнього, більше ніхто не проживає багато років, у тому числі [PERSON], у якої є свій будинок. Він вважає, що осіб, які прописані у спірному будинку необхідно виписати. Суд, заслухавши позивача, відповідача, свідка та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за слідуючих підстав. По справі доведено доказами предоставленими позивачем, що будинок [ADDRESS] селі Миколаївка Семенівського району Чернігівської області належить на праві приватної власності за власником [PERSON] - позивачем по справі, а саме даними рішення суду від 10 серпня 2010 року, та даними витягу про державну реєстрацію прав № 27621990 від 13 жовтня 2010 року. Відповідно до даних довідки виконкому Миколаївської сільської ради Чернігівської області у погосподарській книзі № 1 значаться: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які не є родичами (а. с. 7). Відповідач [PERSON] та неповнолітні діти зареєстровані за адресою, але не проживають у зазначеному будинку з 2009 року, а проживають за іншою адресою. Відповідач [PERSON] на період подачі позову до суду був зареєстрований у будинку, але в ході розгляду справи знявся з реєстрації, позов визнав повністю. Суд приймає відмову від позову у частині визнання особи, що втратила право користування жилим будинком відносно [PERSON]. Суд погоджується з доводами позивача у тому, що відповідач [PERSON] своїми діями, а саме відмовою у знятті з реєстрації з будинку, який належить позивачу, перешкоджає розпоряджатись останньому, що є порушенням вимог ст. 383 ЦК України, порушення конституційного права закріпленого статтею 33 Конституції України. Не визнання позову, відповідач [PERSON] мотивує лише тим, що вона не має можливості зареєструватись за іншою адресою. На думку суду, відповідач порушує своїми діями право власності на нерухоме майно - будинок, яке передбачене ст. 30 Конституції України, де зазначено, що кожному громадянину гарантується недоторканість житла. Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному випадку позивач не може користуватись своїм нерухомим майном - жилим будинком у повному обсязі. Реєстрація відповідача за вказаною адресою означає право користуватися будинком, але [PERSON] не є членом сім»ї, протягом тривалого часу з 2009 року не проживає у будинку, не є співласником будинку, не виконує вимог по сплаті комунальних послуг. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 9 ЖК Укрїни ніхто не може бути виселений із займаного житлового будинку або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше, як з підстав і в порядку, передбаченмх законом. Факт того, що будинок за вищевказаною адресою належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], відповідачем [PERSON] не оспорюється. Судові витрати вирішити на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, де зазначено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved