Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,2500 га та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Гури І.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом. У підготовче засідання позивач не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача - у підготовче засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Гура І.В. - у підготовче засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно із положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] (а.с.10), після смерті якого залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,2500 га та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . Згідно з випискою з по господарської книги від 26.06.2020 року №168 згідно з записом в по господарській книзі №9П на 2016-2023 роки Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за [PERSON] числиться житловий будинок 1950 року побудови, загальною площею 40,3 кв. м., приватизована земельна ділянка 0,25 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно з постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Гури І.В. від 22.06.2020 року відкрита спадкова справа №22/2017 від 02.11.2017 року після [PERSON] , померлого [INFO] ; особи, які могли б прийняти спадщину, згідно ст.1241 ЦК України, відсутні; згідно матеріалів спадкової справи, єдиним спадкоємцем на майно померлого є [PERSON] (а.с.23-25). Відповідно до заповіту від 18.09.2003 року [PERSON] усе належне йому майно заповів своєму онуку [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про спадщину за заповітом від 22.06.2020 року [PERSON] після діда [PERSON] отримав право на спадщину, що складалась із земельної ділянки, загальною площею 0,2500 гектарів, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5324080207:07:001:0838 (а.с.14). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2020 року [PERSON] зареєстрував право власності на зазначену спадкову земельну ділянку (а.с.15). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою [ADDRESS] , постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Гури І.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с. 23-25). Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved