Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимоги просила про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], також просила змінити розмір аліментів з 400 грн до 50 % прожиткового мінімуму на дитину та просила стягнути пеню по аліментам 6621 грн 47 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а саме: не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться станом її здоров'я, фізичним, моральним та духовним розвитком, не виконує обов'язку щодо матеріального утримання дитини, крім того зазначала, що рівень стягнутих аліментів в 2013 році не забезпечує мінімального гарантованого державою розміру аліментів, отож вбачає підстави для такої зміни, також зазначала, що відповідач не сплачує аліменти, у зв'язку із чим утворилась заборгованість по аліментам, яка становить 21746,67 грн, отож вона має право на стягнення на свою користь неустойки за прострочення сплати аліментів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому порядку. Зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримав висновок служби у справах дітей, затверджений рішенням виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, виданого 18.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис про народження №1902. Відповідач вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не цікавиться станом здоров'я дитини, її фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.05.2013 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 19.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 400 (чотириста) грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с. 6). [PERSON] має заборгованість по стягнутим аліментам на сина [PERSON] в розмірі 21746,67 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11-12). Батько [PERSON] не приймає участі в його вихованні, не спілкується з учителями, не відвідує батьківськиї зборів, не цікавиться навчальними справами сина, що підтверджується довідкою Чернігівського колегіума № 11 Чернігівської міської ради Чернігівської області від 18.10.2017 року (а. с. 14). Відповідно до висновку Деснянської районної у м. Чернігові ради, [PERSON] визнано доцільним позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Вказаний висновок затверджений рішенням виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради від 22.01.2018 № 11. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та дуже часто буває у неї. [PERSON] ніколи не згадував свого батька, батько дитини не турбується про неї=, не приділяє їй увагу, не купує речей та харчів, дитиною опікується тільки його мати. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких підстав, враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню малолітньої дитини, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно [PERSON]. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст.. 182 СК Україи, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн, з 1 грудня - 2027 грн. Отже, відповідно до ст.. 192 СК України, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів з 400 грн до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на те, що прожитковий мінімум для дитини збільшився та на даний час становить для дитини сторін 1860 грн, а отже аліменти не можуть бути меншими, ніж 930 грн. на місяць. Відповідно до розрахунку пені, який здійснений позивачем, із яким погоджується суд, пеня за прострочення сплати аліментів становить 6621,47 грн та не перевищує розмір заборгованості, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 640 грн та на користь держави також 640 грн., у зв'язку із тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved