Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24.04.2002 року його прийняли на роботу до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 22.02.2017 року він звільнився з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору (ч.3 ст.38 КЗпП України). Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. На день звільнення з роботи ПАТ «Сумське НВО» нарахувало йому заборгованість з заробітної плати станом на 22.02.2017 року у сумі 14892грн. 50коп., але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовилося. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку включно. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч.3 ст.38 працівникові виплачується вихідна допомога договору у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше щомісячного середнього заробітку. Так як середній заробіток, що випливає з виписки наданої ПАТ «Сумське НВО» по заробітній платі позивача становить 4289грн. 04коп., то вихідна допомога складає 12867грн. 12коп. Зазначеними діями відповідача йому завдано значної моральної шкоди, у зв'язку з тим, що його було позбавлено можливості утримання сім'ї, що не тільки необхідно для забезпечення нормального життєвого укладу, а і є зобов'язанням справжнього чоловіка та голови родини. Через це він не міг жити як раніше, розуміючи свою безпорадність, він втратив спокій, постійно знаходився у стані емоційного неспокою, був роздратований та пригнічений. Такі неправомірні дії відповідача завдали йому моральної шкоди, яку він оцінює в 3000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на користь позивача з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» 14 892грн. 50коп. нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати, середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 38601грн. 36коп. - до дня подачі позову та додатково за час до прийняття рішення суду, та моральну шкоду у розмірі 3000грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглядати без її участі. У судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час на місце розгляду справи повідомлені належним чином, наддали заперечення на позов, в якому зазначено, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Згідно наказу № 75 від 21.03.2014 року на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Середньоденна заробітна плата на день звільнення позивача складала 203грн. 81коп. (обчислена у відповідності до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100). Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для Позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом Відповідача від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа), яка на 05.12.2017 року (дату розгляду справи Судом) складає 114 робочих днів. Сума середньоденного заробітку позивача 203гри. 81коп. Таким чином, у разі задоволення судом позовних вимог позивача про стягнення з Товариства на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 05 грудня 20017 року (дату розгляду справи судом) підлягає стягненню з Товариства 23234грн. 34коп. Із суми 23234грн. 34коп. підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 24.04.2002 року працював в Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 22.02.2017 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.4). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/1552 від 04.12.2017 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 24593грн. 83коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 24593грн.83коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 203грн.81коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення цього рішення, тобто з 23.02.2017 року по 05.12.2017 року становить 114 робочих днів (лютий - 2, березень - 12, квітень - 11, травень 12, червень 10, липень - 13, серпень 14, вересень - 12, жовтень - 14, листопад - 13, грудень 2), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23234грн. 34коп. (203,81х 114 = 23234грн. 34коп.). Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки внаслідок невиплати заробітної плати з вини відповідача протягом тривалого часу, невизначеність стосовно часу, коли позивач зможе отримати хоча б частковий розрахунок за виконану роботу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 600грн. Суд вважає необхідним стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 24593грн. 83коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23234грн. 34коп. та 600грн. в відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1280грн. (640грн. за вимогу майнового характеру + 640грн. за вимогу немайнового характеру).

Outcome: partial