Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог посилався на те, що між Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді [PERSON]», та [PERSON] підприємством «Агрополкомпостач» 18 листопада 2009 року були укладені генеральний договір №40/09-Г/М та кредитний договір №41/09-В/М. З метою забезпечення вказаного зобовязання 18 листопада 2009 року АТ «Індекс-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 015/09-ДП-2, згідно якого [PERSON] зобовязався нести солідарну відповідальність за кредитним договором з позичальником ПП «Агрополкомпостач». Позичальник свої зобовязання в повному обсязі не виконав, станом на 17 січня 2018 року має заборгованість за договором перед позивачем, яка з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних становить 572903,76 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 572903,76 грн. Судові витрати у справі також просив покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, в його задоволенні просили відмовити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, що в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 2009 року між Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді [PERSON]», та [PERSON] підприємством «Агрополкомпостач» були укладені генеральний договір №40/09-Г/М та кредитний договір №41/09-В/М (а.с.11-17, 19-20). За умовами зазначених договорів банк зобовязався відкрити позичальнику ПП «Агрополкомпостач» відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що еквівалентний 860000 грн., строком на 36 місяців року з процентною ставкою за користування кредитом 27% річних. Позичальник зобовязувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. 08 вересня 2010 року та 06 січня 2011 року до кредитного договору його сторонами було внесено зміни, якими зменшено кредитний ліміт до 502000 грн. (а.с.21-22). Також судом встановлено, що 18 листопада 2009 року ПАТ «Індустріально-Експортний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПСП - Полтава» укладено договір поруки № 015/09-ДП, за умовами якого ТОВ «ПСП-Полтава» взяв на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і ПП «Агрополкомпостач», в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу, відсотків, сплату неустойки, відшкодування збитків. Крім того, позивач в своїй позовній заяві зазначив, що вказане вище зобовязання ПП «Агрополкомпостач» забезпечено порукою [PERSON] згідно договору поруки від 18 листопада 2009 року № 015/09-ДП/2. Позивачем додано до справи копію вказаного договору поруки (а.с.131). В судовому засіданні відповідач суду пояснив, що вказаний договір підписаний не ним, на копії вказаного договору, що долучена до справи, біля його прізвища наявний підпис, що виконаний іншою особою, а не ним. При цьому відповідач звертав увагу суду, що навіть візуально, неозброєним оком видно, що підписи на вказаному договорі, зроблені від його імені, суттєво відроізняються від його підписів на інших договорах, підписаних ним в той же день, яким датований спірний договір поруки. Тому для дослідження в судовому засіданні та зясування питання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи просив суд витребувати у позивача оригінал письмового доказу договору поруки від 18 листопада 2009 року №015/09-ДП/2, укладений між ПАТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON]. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року дане клопотання відповідача задоволено, витребувано у Публічного акціонерного товариства «Креді [PERSON]» оригінал договору поруки від 18 листопада 2009 року №015/09-ДП/2, укладений між ПАТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON]. Але дана ухвала позивачем не виконана, доказ суду не наданий. Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Позивачем суду оригінал письмового доказу не наданий, а відповідач ставить даний доказ під сумнів, стверджуючи, що на долученій до справі копії наявні не його, а іншої особи, підписи, що виконані від його імені. Тому згідно приписів ч.6 ст.95 ЦПК України такий доказ не береться судом до уваги. Інші докази того, що відповідач [PERSON] укладав з позивачем або АБ «Індустріально-експортний банк» договір поруки на забезпечення виконання зобовязання [PERSON] підприємством «Агрополкомпостач» за генеральним договором №40/09-Г/М та кредитним договором №41/09-В/М від 18 листопада 2009 року, відсутні. Відповідно, судом не встановлено обовязку [PERSON] відповідати за зобовязаннями ПП «Агрополкомпостач» за вказаними вище договорами. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Як вбачається з даних вимоги ПАТ «Креді [PERSON]» від 01 листопада 2011 року №21/11-089, банк згідно п.7 кредитного договору №41/09-В/М вимагав від ПП «Агрополкомпостач» повернення боргу по кредиту та процентам, пені в загальному розмірі 517126,89 грн. Зазначав, що вказана вимога одночасно є претензією банку (а.с.70). Таким чином строк виконання зобовязання за кредитним договором №41/09-В/М від 18 листопада 2009 року є таким, що настав з дня предявлення банком вимоги про повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Тому порука тих поручителів, до яких банком протягом шести місяців з дня предявлення ПАТ «Креді [PERSON]» вимоги до ПП «Агрополкомпостач» про виконання зобовязання не предявлена, в силу ч.4 ст.559 ЦК України припинилася. З наданого до заяви про зменшення позовних вимог розрахунку вбачається, що розмір заборгованості ПП «Агрополкомпостач» за кредитним договором №41/09-В/М від 18 листопада 2009 року станом на 17 січня 2018 року позивач обраховує у розмірі 572903,76 грн., з яких: 3% річних 71708,52 грн., інфляційні втрати банку 501195,24 грн. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13 серпня 2013 року у справі №917/1573/13 порушено провадження у справі про банкрутство боржника [PERSON] підприємства «Агрополкомпостач» (а.с.84-86). Відповідно до частини 1, 3 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. В ухвалі від 13 серпня 2013 року у справі №917/1573/13 Господарський суд Полтавської області ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника [PERSON] підприємства «Агрополкомпостач» та зазначив, що протягом дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо (а.с.80-83). У звязку з викладеним вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 71708,52 грн. та інфляційного збільшення суми боргу за прострочення грошового зобовязання згідно ст.625 ЦК України в сумі 572903,76 грн. є безпідставними. На підставі викладеного в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed