Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позивач посилається на те, що 21.11.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.10.2011 року. Від цього шлюбу сторін народились двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач фактично припинила проживати разом із відповідачем з 2011 року. [PERSON] з дітьми бачиться вкрай рідко, участі у їхньому вихованні та догляду не бере, не займається їхнім фізичним, духовним та моральних розвитком. Більше того, відповідач веде аморальний спосіб життя, а саме під час шлюбу неодноразово застосовував до позивачки фізичну силу, притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, має наркотичну залежність. Більше року відповідач жодного разу не відвідував дітей, не телефонував, не намагався встановити з ними зв`язок. Таке самоусунення від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання дітей призвело до того, що діти відвернулись від батька. Зазначає, що вона не перешкоджала відповідачу у особистому спілкуванні батька з дітьми, однак після останньої зустрічі син [PERSON] зазнав тілесних пошкоджень у вигляді опіків пролиття батьком на нього окропу. Окрім цього дочка [PERSON] категорично відмовилась відвідувати батька, пояснюючи , що останній неодноразово намагався вчинити по відношенню до неї дії сексуального характеру. Про, що позивачка у органи поліції не повідомляла, задля того, щоб б не травмувати дітей. У той же час, зазначає, що у січні та квітні 2019 року зверталась до відповідача про надання дозволу на виїзд дітей закордон, однак відповідач відмовив, чим завдав шкоди інтересам дітей, порушуючи їхнє право на вільне пересування, на відпочинок, на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального розвитку. Такий стан речей унеможливлює повноцінний розвиток дітей, зокрема щодо можливості відвідування ним інших країн для його морального та духовного розвитку, оздоровлення на морі, тощо, без згоди батька. Діти проживають разом із позивачем та перебувають на її повному утриманні. Позивач стверджує, що вищенаведене свідчить, що відповідач, повністю нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання дітей, не цікавить їхнім життям, навчанням, здоров`ям, не вчиняє будь-яких дій, які становлять зміст батьківства, а тому наявні об`єктивні підстави для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи наведені обставини, нехтуванням своїми обов`язками та фактичне ухилення від виховання дітей відповідача, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та норми матеріального права, просить винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 13.11.2019 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До початку судового засідання представник позивача, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської радив судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 24.01.2007 року, актовий запис №156 та 22.03.2010 року, актовий запис №586. Згідно довідки ТОВ «Вайт Лаінос» №203 від 28.02.2019 року [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.02.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2013 року і до їх повноліття. Згідно інформації Головного управління ДВС у Чернівецькій області про доходи за 2018 рік ФОП « [PERSON] » сума доходу за звітній період становить 94710,00 гривень. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.06.2019 року в задоволенні позову [PERSON] про виїзд дітей закордон без дозволу батька відмовлено. Згідно довідки виданої 27.02.2019 року Дошкільним навчальним закладом №2 комбінованого типу «Посмішка» [PERSON] та [PERSON] відвідували даний навчальний заклад з 2011 по 2016 рік. За час перебування дітей у ДНЗ опікувалась ними мати [PERSON] Згідно характеристики [PERSON] та [PERSON] навчаються у Чернівецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №16 з вересня 2013 та 2016 року. Характеризуються позитивно, за час навчання дітьми цікавиться лише мати [PERSON] . У відповідності до інформації про результат психологічного обстеження виданою Чернівецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №16 учениці 3-б класу [PERSON] емоційний стан дитини в нормі, вона може радіти, може сумувати, тривожність проявляється ситуаційно в залежності від подій в яких дитина перебуває. Своєю сім`єю дитина вважає себе, брата та матір, це вказує, на те, що між ними склались теплі, близькі стосунки. По відношенню до біологічного батька відчуває напруження, бажання відсторонитися. Діти перебувають на обліку у лікаря КНП « МДП» [PERSON] , що підтверджується відповідним запитом від 11.03.2019 року. Згідно довідки виданої ПП «Клініка мікрохірургії ока медікус-Чернівці» [PERSON] з 12.11.2018 року по 16.11.2018 року проходив курс консервативного лікування в умовах денного стаціонару з діагнозом: міопія середнього ступеня обох очей. Діти відвідують ТОВ «Центр іноземних мов ASAP», що підтверджується відповідними довідками. Виконавчий комітет Чернівецької міської ради №539/20 від 24.09.2019 року прийняв рішення надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у зв`язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. У висновку №01/02-24/2527 орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради зазначив, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у зв`язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, предметом доказування по даній справі є належність виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для по: гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п. 18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним, та духовним життям дітей, не цікавить їх навчанням та розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дітей та може їм зашкодити. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved