Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Згідно ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2016 співвідповідачем у цій справі було залучено ТОВ «Видавництво «РІА». Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.07.2015 року на сайті DОМ.RIА, який належить ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» в розділі по продажу нерухомого майна в Закарпатській області було надруковано об'яву такого змісту: «Квартира [ADDRESS] Обережно!!! Увага!!! Обережно !!! Квартира [ADDRESS]. За квартиру беруть завдаток, потім відмовляються продавати квартиру і завдаток не повертають !!!». Позивач також зазначив, що в пошукових системах GOOGLE і ЯНДЕКС (з посиланням на сайт DОМ.RIА) з'явилися публікації з аналогічним змістом. За інформацією позивача 04.03.2016 року вказані пошукові системи надавали цю інформацію в збережених копіях. Позивач зазначає, що вказане повідомлення було опубліковано на сайті невідомим, але зареєстрованим на сайті DОМ.RIА користувачем з підтвердженим номером телефону. За інформацією, наданою службою підтримки сайту про юридичну адресу сайту DОМ.RIА та його власників позивачу було надано таку інформацію в листі з електронної адреси dom@help.ria.com: «ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» 21007, Украйна, м. Вінниця, вул. Фрунзе, 4». Згідно відповіді Міністерства юстиції України на запит про місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Інтернет - Реклама РІА» вказано, що ця юридична особа зареєстрована за адресою 22100, Вінницька область, м. Козятин, вул. Червоноармійська буд. 39. Позивач вважає, що публікуючи це пояснення служба підтримки сайту DОМ.RIА, яка належить ТОВ «Інтернет - Реклама РІА», створила спотворене враження про неї та її квартиру. У зв'язку з цим вона була доведена до нервового зриву, їй також було нанесено значну моральну шкоду. Таким чином вона вважає, що неправомірними діями ТОВ «Інтернет - Реклама РІА» завдано їй моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях, постійному стресі, порушенні душевної рівноваги, порушенні стану здоров'я в зв'язку з тим, що вона вимушена постійно щось пояснювати потенційним покупцям, агентам агенцій нерухомості, що приходять з ними, а також своїм знайомим та друзям, родині виправдовуватися за ці публікації перед ними. Просить визнати дану публікацію на сайті DОМ.RІА від 29.07.2015 року як заздалегідь помилкову і як таку, що порочить її честь, гідність та ділову репутацію як господині квартири за адресою: [ADDRESS] стягнути з відповідачів в рахунок компенсації моральної шкоди 1 212 177. 51 грн. згідно з курсом Національного Банку України станом на 29.07.2015 року; зобов'язати службу підтримки сайту в триденний строк вилучити збережені копії цієї об'яви з пошукових систем GOOGLE та ЯНДЕКС; зобов'язати службу підтримки сайту в триденний строк засобом публікації на сайті DOМ.RІА принести вибачення за цю об'яву. Позивач [PERSON] та представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та підтвердили вищенаведені обставини. Представник відповідача ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» - [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» не є належним відповідачем, а також не є автором оголошення та не розміщувало і не розповсюджувало оспорюване оголошення. ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» лише створило сервіси для третіх осіб та надає технічну підтримку цим сервісам. Між ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» та ТОВ «Видавництво «РІА» був укладений договір про право надання доступу до сайту dom.ria.com та технічної підтримки від 02.01.2015 року № 1_01_15. Відтак поширення оголошення, з приводу якого Позивач звернувся до суду, було розміщено ТОВ «Видавництво «РІА». Крім того, зазначив, що відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності позивача на квартиру, що розміщена за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 29.07.2015 на підставі договору дарування квартири № 835 від 29.07.2015. Оголошення з приводу якого позивач звернувся до суду було розміщено також 29.07.2016. Таким чином, вважає, що інформація зазначена в оголошенні не стосується особи позивача. В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься інформація про справи, що розглядаються Ужгородським міськрайонним судом про стягнення подвійної суми завдатку та штрафних санкцій за невиконання зобов'язань, що пов'язані з придбанням квартири за адресою [ADDRESS] (справа за № 308/9028/15-ц). Також зазначив, що оголошення було видалене 03.08.2015 із сайту DOM.RIA. Крім цього надав письмові заперечення, аналогічні його поясненням в судовому засіданні. Представник відповідача ТОВ «Видавництво «РІА» - [PERSON] позов не визнав, та пояснив суду, що оголошення з приводу якого позивач звернувся до суду було розміщено ТОВ «Видавництво РІА», яке у свою чергу отримало його від невідомої фізичної особи зареєстрованої за допомогою номеру телефону 063 818 75 78 з ІР - адреси 188.163.73.96.. 1). ТОВ «Видавництво «РІА» не є автором даного оголошення, проте дійсно являється особою, яка надала можливість для поширення оспорюваної інформації. Проте, інформація, що міститься в оголошенні не дає змогу однозначно ідентифікувати особу позивача, в ньому лише зазначена адреса об'єкту нерухомості, тому не має підстав робити висновки про те, що така інформація стосувалась позивача. Відповідно до статті 10 Закону України «Про інформацію» визначено види інформації: інформація про фізичну особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; інформація про стан довкілля (екологічна інформація); інформація про товар (роботу, послугу); науково-технічна інформація; податкова інформація; правова інформація; статистична інформація; соціологічна інформація; інші види інформації. Відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Зазначене оголошення не містить жодної інформації (у юридичному значенні) про фізичну особу. Посилання ж позивача на те, що публікація оголошення спричинила погіршення стану здоров'я позивача не знаходять свого підтвердження в матеріалах долучених до позовної заяви. Так, в додатках до позовної заяви відсутні будь-які докази (наприклад медичні довідки різноманітного характеру), які б слугували доказом погіршення стану здоров'я позивача, а також відсутні будь-які докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між публікацією повідомлення та заявленим погіршенням здоров'я позивача. Окрім того, відсутні будь-які докази того, що позивач не має змоги продати квартиру, зокрема відсутні докази того, що агенції нерухомості відмовляються займатися продажем квартири, саме, через публікацію оголошення. Аналогічно, позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що потенційні покупці квартири, що належить позивачеві відмовляються її купляти у зв'язку з публікацією оголошення. Також представник відповідача ТОВ «Видавництво «РІА» вважає, що особисті немайнові права позивача жодним чином не було порушено, адже визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності ніяк не пов'язане зі змістом даного оголошення, як і позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства. [PERSON], як вона сама стверджує, є пенсіонером та людиною похилого віку, не зрозуміло, які трудові, службові, громадські чи інші обов'язки вона виконує для створення своєї ділової репутації, а також яким чином опубліковане оголошення наносить їй шкоду. Представник відповідача ТОВ «Видавництво «РІА» - [PERSON] також надав суду письмові заперечення, аналогічні поясненням в судовому засіданні. Заслухавши позивача, представника позивача - [PERSON], представника відповідача ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» - [PERSON], представника відповідача ТОВ «Видавництво «РІА» - [PERSON], дослідивши письмові докази, а також проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до договору від 02.01.2015 року № 1_01_15, укладеного між ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» та ТОВ «Видавництво «РІА», ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» не є автором оголошення та не розміщувало і не розповсюджувало оголошення. ТОВ «ІНТЕРНЕТ-РЕКЛАМА РІА» створило сервіси для третіх осіб та надає технічну підтримку цим сервісам, відтак, ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» не є належним відповідачем за зазначеним позовом (а.с. а.с. 49-52). Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до статті 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими і фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. За змістом частини четвертої статті 32 Конституції України, статті 277 Цивільного кодексу України, статті 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Крім того, відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупністьтаких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Як вбачається із матеріалів справи, повідомлення, що оспорюється, не містить посилань стосовно будь-якої фізичної особи, а у ньому йдеться лише про адресу об'єкта нерухомості. Встановлено, що оголошення було опубліковано 29.07.2016, тобто у день, коли згідно договору дарування власником квартири, що розміщена за адресою: [ADDRESS], зареєстровано позивача [PERSON] (йдеться про відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності № 10597601 (а.с. 37). Гарантоване Конституцією України та відтворене законодавчими актами України право на захист гідності, честі чи ділової репутації передбачає в першу чергу відновлення справедливості стосовно конкретної людини (фізичної особи). За обставин, що передбачають відсутність поширення інформації про фізичну особу не можна говорити про її недостовірність. Враховуючи те, що чинне законодавство не містить будь-яких обмежень щодо відчуження особою належним чином придбаного чи отриманого нею майна (зокрема, йдеться про відсутність мінімального чи максимального часового проміжку, протягом якого забороняється здійснювати купівлю-продаж об'єкта нерухомості, чи максимально дозволену кількість здійснення купівлі-продажу одного об'єкта) суд дійшов до висновку, що зазначення адреси квартири не є тотожним зазначення інформації про фізичну особу (прізвища, ім'я, по-батькові тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання публікації на сайті DOM.RIA від 29.07.2015 року «як заздалегідь помилкову, і як таку, що порочить честь та гідність, і ділову репутацію позивача як господині квартири...» не підлягають задоволенню. Також, судом встановлено, що зазначене оголошення із сайту DOM.RIA було видалене 03.08.2015. Крім цього на час ухвалення рішення в пошукових системах GOOGLE і ЯНДЕКС (з посиланням на сайт DОМ.RIА) зазначене оголошення відсутнє. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд дійшов наступних міркувань. Ця позовна вимога є похідною від вимог про захист честі, гідності, спростування недостовірної інформації. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду у позадоговірних відносинах передбачені у статтях 23 і 1167 Цивільного кодексу України. За загальним правилом така відповідальність наступає за наявності протиправності і вини особи, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Судом не встановлено фактів поширення інформації про позивача, відтак, порушення його права та спричинення йому моральної шкоди. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed