Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить зазначена квартира, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 01.06.2006 року. Відповідач по справі [PERSON] - зареєстрований у спірній квартирі, але фактично більше ніж 7 років не проживає та не з'являється. У зв'язку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі, позивач позбавлений можливості вирішити ряд питань, пов'язаних з житлом, а саме: щодо оформлення субсидії, розпорядження належним йому нерухомим майном. На підставі вищевикладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, згоден на проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик, причину неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що позивачу на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, Серія [NUMBER], від 01.06.2006 року /а.с.7,8/. Як вбачається з довідки виданої КП «Житлова управляюча компанія» м. Лозова Харківської області від 21.05.2018 року /а.с.10/ відповідач [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартирі. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту, складеного за місцем реєстрації відповідача, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає за вказаною адресою більше 7 років /а.с.11/. З зазначеного можливо зробити обґрунтований висновок про те, що відповідач був зареєстрований як член сім'ї власника житла, він відсутній та не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, будь-які домовленості між відповідачем і власником житла відсутні. Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають вимогам закону. Суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved