Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між сторонами 30.11.2006 року був укладений договір № б/н. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 8000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 31.01.2019 року має заборгованість за кредитом у сумі 232947,36 грн., з яких: 7785,53 грн. - заборгованість за кредитом, 221662,03 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Однак, позивач просить стягнути на свою користь заборгованість в сумі 120508,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 7785,33 грн. та заборгованості по відсоткам за період з 30.11.2006 року по 31.03.2018 року за користування кредитом в сумі 112723,59 грн., а також понесені судові витрати за подання позову до суду. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.06.2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За таких обставин, у відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Обставини справи, встановлені судом. 30.11.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було кредитний договір № б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредиту сумі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з відсотковою ставкою за користування кредитом 36.00 відсотків нарік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що надано копію анкети-заяви позичальника №б/н від 30.11.2006 року, умови та правила надання банківських послуг. Згідно виписок по особовому рахунку позичальника станом на 31.01.2019 року у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 232947,36 грн., яка складається з наступного: - 7785,33 грн. - заборгованість за тілом кредиту - 221662,03 грн. - заборгованість за відсотками - 3500,00 грн. - заборгованості за комісією та пенею. Доказів про погашення суми боргу, на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідач не надав. В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Як встановлено ст.509,526 ЦК України,зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.611,625 ЦК України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання);у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема,сплата неустойки,що передбачено ст.549 ЦК України. Статтями 1049,1050 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику(грошові кошти)у такій самій сумі,у строк та в порядку,встановленому договору;якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавць має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилась,та сплати процентів. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача суму заборгованості в розмірі 120508,92 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7785,33 грн., заборгованості за відсотками за період з 30.11.2006 р. по 30.03.2018 р. у розмірі 112723,59 грн. Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на вимогах закону, підтверджені доказами, які відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості,відповідачем не спростовані,що є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved