Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд визнати недійсним договір № CJ1556L між ФОП [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсним договір споживчого кредиту № 2007476100; стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір про втсановлення метало-пластикових конструкцій в його квартирі за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 2 725 грн. Сплатив завдаток в сумі 100 грн. Наступного дня обставини змінились та позивач був змушений відмовитись від встановлення вікон, про що повідомив ФОП [PERSON]. Представники фірми не заперечували та сказали, що договір розірвано. Наприкінці лютого 2014 року позивачу стало відомо, що при підписанні договору про встановлення вікон ним було підписано договір споживчого кредиту про що співробітниками фірми, за його словами, повідомлено не було. Позивач вважає, що його було введено в оману щодо укладання договору споживчого кредиту та вважає дану обставину підставою визнання недійсним договору № CJ 1556L, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] та договору про надання споживчого кредиту № 2007476100. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач ФОП [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник відповідача ПАТ « ОТП Банк» до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову, в яких зазначив, що між позивачем та банком 25.12.2013 року укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007476100, відповідно до умов якого позивач отримав у строкове платне користування грошові кошти, зобов'язався використовувати їх відповідно до умов договору та повернути їх у визначений строк, а також сплатити відсотки та інші платежі за користування коштами. Банк перерахував зазначену в договорі суму, чим виконав свої зобов'язання в повному обсязі. Позивач в позові зазначає, що йому була надана інформація в письмовій формі та в повному обсязі, передбачена ст.. 11 Закону України « Про захист прав споживачів». Також представник банку зазначає, що з відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно договору, що позивачем виконано не було, тому підстав для визнання недійсним даного договору немає. Суд, дослідивши та ознайомившись з матеріалами справи та наданими доказами, вислухавши пояснення сторін, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір № CJ 1556L про встановлення пластикових вікон в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS]. 25.12.2013 року між позивачем та ПАТ « ОТП Банк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007476100 на суму 2 625 грн., строком на 24 місяці, з розміром процентної ставки 0,01 % на придбання послуг у продавця. Позивач отримав у строкове користування грошові кошти, зобов'язався використовувати їх відповідно до умов договору та повернути у визначений строк, а також сплатити відсотки та інші платежі за користування коштами, що підтверджується копією договору, наявною в матеріалах справи ( а.с.9-12). Позивач в позові зазначає те, що наступного дня, після укладання договору змінились обставини та він був змушений відмовитись від встановлення вікон. Цього ж дня він звернувся до ФОП [PERSON] та повідомив про свій намір розірвати договір, на що працівники фірми не заперечували та сказали йому, що договір розірвано. Послуги із встановлення вікон йому не надавались. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2. Особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками ( усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх , неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Судом приймається до уваги той факт, що жодна із перелічених умов відповідачами не порушені, отже відсутні правові підстави вимагати визнання договорів недійсними. Відповідно до п. 3.15 договору про надання споживчого кредиту № 2007476100 від 25.12.2013 року, позивач підтверджує те, що йому була надана в письмовій формі та в повному обсязі інформація, передбачена ст.. 11 Закону України « Про захист прав споживачів». На виконання умов договору, яким передбачено цільове використання кредитних коштів, АТ «ОТП Банк» здійснив безготівкове перерахування суми кредиту на поточний рахунок продавця товару. Відповідно до ст.. 11 Закону України « Про захист прав споживачів», споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів з дня укладення кредитного договору відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення вищевказаного строку. Судом приймається до уваги той факт, що з відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавця кошти або товари, одержані згідно з договором. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач надіслав або надав повідомлення про бажання відкликати згоду, та повернув кошти, отримані згідно з договором. На підставі пп. «а» п. 3.15 Договору підписанням цього договору позивач погодився, що будь-які умови цього договору є істотними та підлягають виконанню. Згідно зі ст.. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що договір про надання споживчого кредиту № 2007476100 від 25.12.2013 року, укладений між позивачем та відповідачем відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ст.. 203 ЦК України. Кредитний договір укладений в письмовій формі та своїм підписом позивач підтвердив свою згоду з умовами кредитного договору. Договір був укладений при вільному волевиявленні сторін, зміст умов договору був відомий позивачу при його укладанні, грошові кошти за умовами договору надані кредитом у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Таким чином, договори, укладні між позивачем та відповідачами є справедливими і зрозумілими, та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, тому, передбачених законом підстав для визнання його недійсним немає. Позивач стверджує, що ФОП [PERSON] не виконала умов договору та не поставила йому продукцію. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що він звертався до ФОП [PERSON] з вимогою розірвати договір та повернути кошти банку. Позивач не довів суду, яким чином, укладені договори порушують його права та які є законні підстави для визнання їх недійсними. З наведеного вище, суд вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed