Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором позики і договору іпотеки на квартиру [ADDRESS], про виселення з вказаної квартири відповідача. У позовній заяві вказав, що він 26 червня 2009 року уклав з [PERSON] договір позики, засвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу 26.06.2009 року за реєстром № 2105. Предметом договору відповідно до п.1 є надання ним [PERSON] грошових коштів у розмірі 190712 грн. 50 коп., що на момент укладення договору за курсом НБУ відповідало сумі у розмірі 25 000 дол. США строком до 26.06.2014 року. Позичальник у свою чергу згідно п. 3 договори позики зобов'язалася повернути йому вказану суму грошей до 26.06.14 року, а також відповідно до п.5 договору передати в іпотеку квартиру, що належить її. Для забезпечення виконання зобов'язання за вищезгаданим договором позики був укладений з [PERSON] договір іпотеки, засвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу 26.06.2009 року за реєстром №2107, де він виступає як іпотекодержатель, а позичальник як іпотекодавець. Предметом договору іпотеки відповідно до п.1 договори іпотеки є передача в іпотеку квартири [ADDRESS] яка є власністю іпотекодавця і належить їй на підставі договору дарування, засвідченого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою 01 жовтня 2005 року за реєстровим №1-1237, зареєстрованого ГКП «Маріупольське БТІ» 05.10.2005 року за реєстраційним №12002740. Згідно п. 2 договору іпотеки квартири, вказана квартира передається в іпотеку, як забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 26 червня 2009 року із зобов'язанням сплатити неустойку (штраф), відшкодувати збитки, заподіяні невчасного виконання зобов'язання, відшкодуванню витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному об'ємі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог. Згідно п. 8.4.3. Договору іпотеки квартири: «іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекодержателем цим договором, вони не будуть виконані». У відповідності с п. 8.4.8. вказаного договору іпотеки квартири іпотекодержатель має право: «достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання» У відповідності с п. 8.4.13. указаного договору іпотеки квартири іпотекодержатель має право: «вибирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки». У відповідності с п. 11.3.1. вищеназванного договори іпотеки задоволення вимог іпотекодавця можливо шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання за Договором позики в порядку, передбаченому ст.37 Закону України «О іпотеці». Оскільки дана дія можлива тільки при добровільній передачі іпотекодавцем права власності іпотекодержателю, що в даному випадку повністю нездійсненно, то відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» можлива передача права власності іпотекодавцю на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить ухвалу про виселення всіх громадян, що проживають в квартирі, за наявності підстав, передбачених законом. Оскільки на день повернення суми позики, тобто на 26.06.14 роки, сума позики у розмірі 190 712 гривень 50 копійок повернена не була, позивач неодноразово звертався як в усному так і письмово з вимогами до [PERSON] щодо порушення основного зобов'язання, а 19 вересня 2014 року за реєстровим №2657 нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу було направлено на адресу позичальника і іпотекодателя від його імені нотаріально засвідчена заява з вимогою провести розрахунок по заборгованості, у разі ухилення від виконання узятих на себе зобов'язань він буде вимушений звернутися до суду для захисту своїх майнових інтересів і повернення позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За станом на 09 грудня 2014 року відповідач ні єдиного платежу за договором позики не здійснила. У зв'язку з тим, що ст. 17 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотека припиняється у разі придбання іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, позивач вважає за необхідне у разі переходу в його власність квартири, яка є предметом іпотеки, в судовому порядку зняти заборону на відчуження квартири і виключити запис про іпотеку і заборону на відчуження з Єдиного реєстру заборон і Державного реєстру іпотек, накладені приватним нотаріусом Маріупольського міського нотариального округу від 26 червня 2009 року при посвідченні договору іпотеки, оскільки існуюча заборона обмежуватиме його права як власника нерухомості. На день укладення договору позики і іпотеки, в спірній квартирі був зареєстрований [PERSON], який не є власником квартири і не проживає в ній понад рік. Просить суд звернути стягнення за договором позики і договором іпотеки на квартиру, яка знаходиться за адресою: Донецька область, місто Маріуполь Донецька область, вулиця Бахчиванджи, д. 10/6. кв.7, загальною площею 30,0 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м., визнати право власності на вказану квартиру за ним - [PERSON] з правом отримання свідоцтва про право власності на квартиру в Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції і Витягу про реєстрацію права власності. Винести ухвалу про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Зняти заборону на відчуження квартири [ADDRESS] і виключити запис про іпотеку і заборону на відчуження квартири [ADDRESS] з Єдиного реєстру заборон і Державного реєстру іпотек. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] суду пояснив, що вважає заявлені вимоги законні і обґрунтовані. Відповідач [PERSON] згідно договору позики отримала від [PERSON] суму в розмірі еквівалентної 25 000 дол. США, хоча строк повернення боргу закінчився, до теперішнього часу ніякої суми позивачеві не повернено. За умовами договору іпотеки, у разі неповернення грошових коштів, позивачеві переходить право власності на квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачеві на підставі договору дарування, квартира є однокімнатною, її вартість на теперішній час значно менше суми боргу. Позивач неодноразово письмово, через нотаріуса звертався до відповідача з проханням повернути суму боргу, проте ніяких пояснень і грошових коштів не отримано. У вказаній квартирі ніхто не проживає впродовж останнього року, в квартирі зареєстрований [PERSON], проте згідно акту житлового органу в квартирі він також не проживає більше року. Просить суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку, у зв'язку з чим, суд ухвалив справу розглянути заочно у відсутність відповідачів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав: Згідно вимогам ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог справжнього Кодексу. Згідно вимогам ст. 589 ЦК України, при невиконанні зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. Згідно вимогам ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність іншої сторони грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути кредиторові таку ж суму грошових коштів /суму боргу/ або така ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Відповідно до Закону України «Про іпотеку » ст. 1- іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, яке залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно якому іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленим цим Законом; Відповідно до вимог ст. 33 Закони України «Про іпотеку»: у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно вимогам ст.35 Закону України «Про іпотеку»: у разі порушення основного зобов'язання і/або умов іпотечного договору іпотекодержатель посилає іпотекодавцю і боржникові, якщо він відрізняється від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі наголошується зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання в не менше чим тридцятиденний строк і попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо впродовж встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право почати звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з вимогами цього Закону. ст. 17 Закону України «Про іпотеку » передбачає, що іпотека припиняється у разі придбання іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 39 вказаного Закону, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя має право винести ухвалу про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Судом встановлено, що 26 червня 2009 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики, засвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] 26.06.2009 року за реєстровим № 2105. Предметом договору відповідно до п.1 є надання ним [PERSON] грошових коштів у розмірі 190712 грн. 50 коп., що на момент укладення договору за курсом НБУ відповідало сумі в розмірі 25 000 дол. США строком до 26.06.2014 року. Позичальник у свою чергу згідно п. 3 договору позики зобов'язалася повернути йому отриману суму грошей до 26.06.14року, а також відповідно до п.5 договору передати в іпотеку квартиру, що належить їй. [PERSON] умови договору виконані, грошові кошти [PERSON] отримані до підписання договору повністю /а.с. 16/. Згідно договору іпотеки від 26.06.2009 року укладенного між [PERSON] і [PERSON], іпотекодавець - [PERSON], реєстровий № 2105 засвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу, передає в іпотеку [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить їй на праві власності, квартира дається в іпотеку як забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 26.06.2009 року / а.с. 17-19/. Згідно п. 8.4.3. Договору іпотеки квартири: « іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекодавцем цим договором, вони не будуть виконані». У відповідності с п. 8.4.13. вказаного договору іпотеки квартири іпотекодержатель має право: « вибирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки». У відповідності с п. 11.3.1. вищезазначеного договору іпотеки, задоволення вимог іпотекодателя можливо шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання за Договором позики в порядку, передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Згідно Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктов нерухомого майна від 26.06.2009 року накладена заборона на нерухомое майно згідно договору іпотеки від 26.06.2009 року на вказану квартиру. Дані Витягу підтверджуються інформаційною довідкою з Єдиного реєстру від 09.02.2015 року. Суду представлений Витяг з реєстру права власності на нерухоме майно від 24.06.2009 року, згідно якого, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Суду також представлені копії повідомлень [PERSON], повідомлення нотаріуса про передачу заяв про повернення суми боргу на ім'я [PERSON], з яких виходить, що [PERSON] неодноразово просив відповідача виконати умови договору про повернення суми боргу. З наявного особового рахунку № [NUMBER] квартири [ADDRESS] видно, що в квартирі зареєстрований [PERSON] Є акт ККП «Керуюча компанія «Приморська» від 12 лютого 2015 року, згідно якого [PERSON] не проживає у вказаній квартирі понад рік. Приймаючи до уваги викладене, той факт, що згідно договору позики укладеного між сторонами в передбаченому законом порядку, відповідач зобов'язаний виконати умови про повернення суми боргу, умови договору відповідачем не виконані, сума боргу не повернена, для забезпечення зобов'язань за договором позики укладений договір іпотеки на квартиру [ADDRESS], суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved