Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що згідно з судовим наказом від 10.10.2014 року з нього стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 24.09.2014 року, і до досягнення дітей повноліття. На виконання судового наказу Державною виконавчою службою Приморського районного управління юстиції Запорізької області відкрито виконавче провадження ВП №45451910 від 13.11.2014 року. З моменту стягнення з нього аліментів діти, на утримання яких були стягнуті аліменти на користь [PERSON], проживали та проживають з ним до теперішнього часу. Вихованням та утриманням дітей займається він зі своєю дружиною, а відповідачка в утриманні дітей участі не приймає, а лише отримує аліменти, які використовує на свої потреби. 23.01.2015 року він звернувся з позовом до суду про звільнення від сплати аліментів та судом позов був задоволений частково рішенням від 11.03.2015 року. Аліменти - це платіж цільового призначення, якій підлягає сплаті тим з батьків, який ухиляється від обов'язку утримувати дитину на користь того з батьків, з ким фактично дитина проживає та перебуває на вихованні та утриманні. Вважає, що відповідачка втратила право отримувати аліменти на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], оскільки останній з нею фактично не проживає та не перебуває на її утриманні, тому з відповідача слід припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу від 10.10.2014 року. Відповідно до ст.ст.180-183, 191, 197 СК України просив припинити нарахування та стягнення з нього аліментів на користь відповідачки за судовим наказом від 10.10.2014 року в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітей повноліття; стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини (а.с.1). 15.03.2016 року позивач подав до суду позовну заяву, в якій вточнив позовні вимоги, просив звільнити його від стягнення аліментів на користь відповідачки за судовим наказом від 10.10.2014 року в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття; стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини (а.с.31). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що неповнолітній [PERSON] проживає з ним, він його повністю утримує та піклується про нього. Він перебуває на обліку у Центрі зайнятості, допомога складає приблизно 1200 грн., також він держить домашнє господарство. Сім'я у нього велика, на утриманні знаходиться повнолітня донька [PERSON], неповнолітній син [PERSON]; до сім'ї також належить непрацездатний батько, цивільна дружина, яка не працює, та її двоє неповнолітніх дітей. Загальний дохід на сім'ю складає приблизно 5000 грн. Позов він підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково вказав, що в судовому засіданні заявлені позовні вимоги знайшли підтвердження в повному обсязі, просив звільнити позивача від стягнення аліментів на користь відповідачки за судовим наказом від 10.10.2014 року в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття; стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] спочатку пояснила, що позов визнає у повному обсязі, але пізніше вказала, що позовні вимоги про звільнення позивача від стягнення аліментів на її користь за судовим наказом від 10.10.2014 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття визнає, а проти стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] вона заперечує. Син [PERSON] дійсно живе з батьком, той його утримує, але вона постійно, коли він приходить до неї, дає йому гроші на кишенькові витрати - по 15-20 грн., таким чином повертає аліменти, які вона отримує від [PERSON] (позивача по справі) на утримання сина. Вона працює медичною сестрою, її заробітна плата складає 1300 грн., утриманців немає. Позивач не дозволяє дитині бачиться з нею, боїться, що б вона щось давала дитині. Вона не бажає сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки не хоче, що б за її гроші хтось (у тому числі чужа жінка) купував речі дитині, вона сама бажає це робити та на свій розсуд. Тому в цій частині позовних вимог просила відмовити. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народився 19.08.2005 року, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно з судовим наказом Приморського районного суду Запорізької області від 10.10.2014 року №2-Н-/326/70/2014 з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.09.2014 року і до досягнення дітей повноліття (а.с.7). У довідці №2 від 01.02.2016 Комунального закладу «Партизанська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Приморської районної ради Запорізької області вказано, що [PERSON] є учнем 5 класу, зарекомендував себе з позитивного боку, має добрий загальний розвиток, проживає з батьком. [PERSON] приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. Дитина має власний куточок в будинку, забезпечений комп'ютерною технікою. Батько постійно цікавиться проблемами навчання та виховання сина, завжди відвідує батьківські збори, контактує з класним керівником та вчителями школи (а.с.8). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 11.03.2015 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] за судовим наказом від 10.10.2014 року, виданим Приморським районним судом Запорізької області №2-Н/326/70/2014, з 01.02.2015 року, в частині стягнення на утримання доньки - [PERSON], в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на цю дитину. Від сплати нарахованої суми аліментів на цю дитину за лютий 2015 року - 344 грн. 46 коп., [PERSON] - звільнено. Залишено до досягнення у визначеному вказаним судовим наказом порядку, суму на утримання [PERSON] в сумі 30 % прожиткового мінімуму на дитину (а.с.9). В акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.02.2016 року вказано, що обстеження проведено за адресою: [ADDRESS], встановлено, що за зазначеною адресою проживають 7 осіб, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], займають житлову площу 70 м2. Санітарний стан приміщення добрий, в будинку чисто, прибрано. Є необхідні меблі, комп'ютер, пральна машина. Є запас продуктів харчування. Взаємовідносини між членами сім`ї та сусідами добрі. Батько дитини перебуває на обліку центра зайнятості, мати є приватним підприємцем. Доход родини є 5000 грн. Для дітей створені всі умови для розвитку та виховання (а.с.10). Згідно з довідкою Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області від 01.02.2016 року [PERSON] та його син [PERSON], [INFO], проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно з постановою ВП 45237227 про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №2-Н-/326/70/2014, виданого Приморським районним судом Запорізької області 27.10.2014 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.09.2014 року і до досягнення дітей повноліття (а.с.20). Постановою державного виконавця від 07.12.2015 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 Сімейного Кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В судовому засіданні встановлено, що після набрання законної сили судовим наказом Приморського районного суду від 10.10.2014 року №2-Н-/326/70/2014, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.09.2014 року і до досягнення дітей повноліття; рішенням Приморського районного суду від 11.03.2015 року зменшено розмір цих стягнутих аліментів в частині стягнення на утримання доньки [PERSON], [PERSON] звільнено від сплати нарахованої суми аліментів на цю дитину. Залишено до стягнення у визначеному вказаним судовим наказом порядку суму на утримання [PERSON] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину. На теперішній час змінилися обставини, неповнолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Матеріальним утриманням дитини займається батько [PERSON] Мати дитини [PERSON] проживає окремо від дитини, вихованням сина не займається, позовні вимоги в цій частині визнала. Таким чином, у позивача та відповідачки змінився сімейний стан, а саме: позивач проживає з неповнолітньою дитиною, відповідачка не живе з дитиною однією сім'єю. Судом встановлено, що змінились обставини, які впливають на припинення платежів, звільнених від їх сплати. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про звільнення його від сплати аліментів підлягають задоволенню. Стягнення аліментів з позивача підлягає припиненню з дня набрання рішенням суду законної сили. При цьому, обов'язок батька утримувати дитину не припиняється. З приводу позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання сина, суд приходить до наступного. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, під час судового розгляду на даний час неповнолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON], який обов'язок по утриманню дитини виконує належним чином, при цьому відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачу для утримання малолітнього сина. В судовому засіданні відповідач пояснила, що вона постійно, коли син [PERSON] приходить до неї, дає йому гроші на кишенькові витрати - по 15-20 грн., таким чином повертає аліменти, які вона отримує від [PERSON] на утримання сина. Вона не бажає сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки не хоче, що б за її гроші хтось (у тому числі чужа жінка) купував речі дитині, вона сама бажає це робити та на свій розсуд. Інших підстав для відмови у задоволенні даної позовної вимоги вона не зазначила. Відповідач не вказала і не надала суду доказів того, що вона як мати, яка має передбачений Законом обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, виконує свій обов'язок, що у неї маються інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів. Вона працює медичною сестрою, її заробітна плата складає 1300 грн., утриманців не має. Тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] підлягають задоволенню. Стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача необхідно почати з дня набрання даним рішенням суду законної сили, оскільки обов'язок позивача платити аліменти на користь відповідачки припиниться тільки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved