Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те що 12 червня 2018 року на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 358 «Про відібрання малолітньої дитини» - малолітнього [PERSON], [INFO], відібрано у його батьків у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю дитини. Малолітній [PERSON], [INFO], до моменту відібрання, проживав разом з батьками за адресою [ADDRESS] . Місце проживання дитини не зареєстровано. З 03 квітня 2018 року малолітня дитина перебувала на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах в Службі у справах дітей та під соціальним супроводом Печерського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що проживала в сім'ї, в якій батьки ухилялись від виконання батьківських обов'язків.З моменту постановки дитини на облік, батьки не вживали достатніх заходів для виправлення обставин, які призвели для постановки на облік. 06 червня 2018 р. до Служби надійшов лист Печерського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про відвідування родини 05 червня 2018 року, під час якого встановлено, що дитина занедбана: на тілі почервоніння та, за зовнішніми ознаками, запалення шкіряного покрову.В квартирі антисанітарія. На столі виявлений засіб для вживання наркотичних речовин через дим (бульбулятор - зі слів батька дитини). Батьки не заперечували про вживання цих речовин у присутності малолітньої дитини. Батьки дитини за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка вживає алкогольні та наркотичні речовини, ухиляються від виконання, передбачених законодавством батьківських обов'язків, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України та принципи, проголошені Генеральною Асамблеєю ООН в Декларації прав дитини, а саме: не забезпечують малолітній дитині [PERSON], [INFO] належних умов проживання, не піклується про її здоров'я та фізичний розвиток. Під час відібрання, у дитини був явно виражений шкіряний дерматит. З урахуванням викладеного та посилаючись на положення ст.. 164 СК України, просять позов задовольнити, позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку з кожного . Представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачі проти позову заперечували. Ухвалою суду від 18.07.2018р. було відкрито провадження . Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, приходить до слідуючого. Встановлено , що батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є мати дитини [PERSON], [INFO], батько дитини [PERSON], [INFO] 12 червня 2018 року на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 358 «Про відібрання малолітньої дитини» - малолітнього [PERSON], [INFO], відібрано у його батьків у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю дитини. Малолітній [PERSON], [INFO], до моменту відібрання, проживав разом з батьками за адресою [ADDRESS]. Місце проживання дитини не зареєстровано. З 03 квітня 2018 року малолітня дитина перебувала на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах в Службі у справах дітей та під соціальним супроводом Печерського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що проживала в сім'ї, в якій батьки ухилялись від виконання батьківських обов'язків. З моменту постановки дитини на облік, батьки не вживали достатніх заходів для виправлення обставин, які призвели для постановки на облік. 06 червня 2018 року до Служби надійшов лист Печерського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про відвідування родини 05 червня 2018 року, під час якого встановлено, що дитина занедбана: на тілі почервоніння та, за зовнішніми ознаками, запалення шкіряного покрову.В квартирі антисанітарія. На столі виявлений засіб для вживання наркотичних речовин через дим (бульбулятор - зі слів батька дитини). Батьки не заперечували про вживання цих речовин у присутності малолітньої дитини. Мешканці квартири ведуть антигромадський спосіб життя. Слід зазначити, що квартира, у якій проживає малолітня дитина, перебуває у вкрай антисанітарному стані, захаращена старими брудними речами; в квартирі палять, тому дуже тяжке повітря. Під час відібрання, у дитини був явно виражений шкіряний дерматит. Профілактичні бесіди щодо наведення порядку у помешканні, створення належних умов для дитини, придатних до проживання не дали позитивного результату. Таким чином, внаслідок антигромадської поведінки батьків, антисанітарних умов, у яких перебувала малолітня дитина, недбалого ставлення до неї - виникла загроза життю та здоров'ю малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] року. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили дані обставини. Батьки дитини за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка вживає алкогольні та наркотичні речовини, ухиляються від виконання, передбачених законодавством батьківських обов'язків, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України та принципи, проголошені Генеральною Асамблеєю ООН в Декларації прав дитини, а саме:не забезпечують малолітній дитині [PERSON], [INFO] належних умов проживання, не піклується про її здоров'я та фізичний розвиток. Відповідно до інформації РУГУ МВС України в місті Києві, мати дитини - гр. [PERSON], притягувалась до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 51 КупАП, батько - гр. [PERSON], відповідно до частини 1 статті 187 КУпАП. Статтею 170 Сімейного кодексу України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування має право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків та у семиденний строк після постановления рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків або одного із них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З висновку органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав від 23.8.2018 визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідачіа. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Судом надавався час відповідачам для виправлення ситуації, однак позитивних результатів не дав. Суд, враховує докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо сина, оскільки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини та підлягають стягненню з них аліменти в розмірі по 1/4 частині заробітку щомісячно. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. з кожного, не сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial