Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними кредитного договору №001-13004-200612 від 20.06.2012 та кредитного договору №002-13004-200612 від 20.06.2012, укладених між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Обґрунтовує позов тим, що в січні 2012 року позивач з власної необережності втратив паспорт громадянина України, 20.01.2012 звернувся до Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області з приводу втрати, а також в Бюро знахідок. 23 лютого 2012 року позивач отримав інший паспорт. Вказав, що після втрати паспорту він став отримувати на свою поштову адресу претензії вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, тому звернувся в жовтні 2012 року в Галицький РВ із заявою про використання невідомою особою втраченого документа для одержання кредиту, де по факту порушено кримінальну справу. Зазначає, що через події, які мали місце в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 всі матеріали кримінального провадження втрачені, тому в жовтні 2014 року він повторно звернувся в Галицький РВ із заявою про відновлення втрачених матеріалів. Незважаючи на всі звернення до правоохоронних органів, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду, ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 17.11.2014 позов ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №002-13004-200612 від 20.06.2012 - залишено без розгляду, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 01.10.2014 позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено і стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №001-13004-200612 від 20.06.2012. Наполягає, що при розгляді цієї справи він вказував, що жодних кредитних договорів він не укладав і не підписував, жодних коштів не отримував. Просить з покликанням на ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України визнати кредитні договори недійсними, оскільки волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а він кредитні договори не підписував, коштів не отримував. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючи згідно довіреності (т.1 а.с.43) позовну заяву від 23.12.2015 підтримала, надала аналогічні пояснення, викладені у фабулі позовної заяви та уточненої заяви, просить позов задоволити. Додатково вказала, що 22.06.2012 невідома особа, використовуючи втрачений позивачем паспорт, отримала споживчий кредит на ім'я [PERSON] в іншій банківській установі - АТ «ОТП Банк». За результатами перевірки, оглянувши фотофіксацію особи, проведеної банківською установою в день оформлення кредиту, керуючий АТ «ОТП Банк» звернувся в Галицький РВ про вчинене кримінальне провадження, використання іншою особою втраченого позивачем паспорту, тим самим припинивши ставити будь-які вимоги до позивача. Просить позов задоволити. Представник відповідача Павляк А.В., діючи згідно довіреності, в судовому засіданні позов не визнала з підстав, зазначених у письмових запереченнях, просить відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю та недоведеністю. В заперечення зазначила, що позивачем не зазначено форму матеріального права, яка б надавала можливість визнавати кредитні договори недійсними. Зазначила, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 01.10.2014 задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто з позивача в користь банку заборгованість за кредитним договором. Наполягає, що при розгляді справи встановлено факт отримання позивачем кредитних коштів, надано правову оцінку правовідносин. Рішення суду від 01.10.2016 ухвалою апеляційного суду Львівської області від 09.04.2015 - залишено без змін, що підтверджує законність, дійсність та чинність укладеного між сторонами кредитного договору, є юридичним фактом, що не підлягає доказуванню в силу ст.60 ЦПК України. Просить врахувати, що про наявність волевиявлення особи свідчить його підпис, а не документи, які він надав. Тому факт отримання позивачем нового паспорту громадянина України до укладення оспорюваних кредитних договорів з причин втрати попереднього паспорту не може бути підставою для визнання кредитних договорів недійсними. Також представник позивача підтримала заяву про застосування правових наслідків недійсності кредитних договорів відповідно до ст.1057-1 ЦК України, у випадку винесення рішення у справі про визнання недійсними кредитних договорів просить визначити грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю - ПАТ «Дельта Банк». Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, з'ясувавши дійсні обставини справи, приходить до наступного. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. (ст. 203 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2012 укладено оспорюваний кредитний договір, згідно якого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 7610 грн. на придбання майна, зі сплатою страхового платежу в розмірі 684,90 грн., що разом становить 8294,90 грн. на строк 9 місяців, а також 20.06.2012 укладено оспорюваний договір на відкриття платіжної картки та обслуговування платіжної картки в межах ліміту 5000 грн. (т.1 а.с.32-37). Перед укладенням цих договорів мало місце підписання позичальником наступних документів: заява на укладення договору добровільного страхування від 20.06.2012, документ «Страхова компанія «Дельта життя» Договір добровільного страхування, Тарифи на обслуговування платіжних карток, Умови надання кредитної картки Тарифний пакет «Нова Кредитна картка №1 на все», дозвіл фізичної особи, анкета позичальника, опитувальник клієнта-фізичної особи, заява на укладення договору страхування життя, позичальником виконані підписи на фотокопіях сторінок з паспорта громадянина України на ім'я [PERSON] Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Разом з тим, з висновків судово-почеркознавчих експертиз вбачається, що підписи на оспорюваних договорах виконані не [PERSON], а іншою особою. Так, з висновку судово-почеркознавчої експертизи №877/2878/16-32 від 20.04.2016 вбачається (т.1 а.с.198-203): 1.Підписи від імені [PERSON] в графах «Клієнт» у договорі № 002-13004-200612 від 20.06.2012 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, у графах «Позичальник» у кредитному договорі №001-13004-200612 від 20.06.2012 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. 2. Підписи від імені [PERSON] в графах «Клієнт» у договорі № 002-13004-200612 від 20.06.2012 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, у графах «Позичальник» у кредитному договорі №001-13004-200612 від 20.06.2012 виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його підпису. Вказаний висновок наданий експертами Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз Куріпко К.П., Сукмановою Т.О., котрі мають вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень - «спеціаліст», стаж експертної роботи з 1995 року і з 1996 року відповідно, експерти попереджені про кримінальну відповідальність. З висновку експертів за результатами проведення додаткової судової почеркознавчої експертизи №17685/17686/16-32 від 23.12.2016 вбачається: 1. Підписи від імені [PERSON] у: заяві на укладення договору добровільного страхування від 20.06.2012 у графі «Страхувальник» у рядку «(підпис заявника)», документі «Страхова компанія «Дельта життя» Договір добровільного страхування у графі «Страхувальник», документів «Тарифи на обслуговування платіжних карток у рядку «Держатель (ПІБ, підпис)», документі «Умови надання кредитної картки Тарифний пакет «Нова Кредитна картка №1 на все» у рядку «Держатель (ПІБ, підпис)», документі «Дозвіл фізичної особи» від 20.06.2012 у двох примірниках у рядку «[PERSON]», документі «Анкета позичальника» від 20.06.2012 у двох примірниках у рядку «Підпис», документі «Опитувальник клієнта-фізичної особи» від 20.06.2012 у рідку «Підпис», документі «Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у рядках «Позичальник», документі «Страхова компанія «Дельта життя» Заява на укладення договору страхування життя» від 20.06.2012 у графі «Страхувальник» у рядку «(підпис Заявника)», документі «Страхова компанія «Дельта життя» Договір добровільного страхування життя» від 20.06.2012 у графі «Страхувальник», а також підписи від імені [PERSON] на лицевій та зворотній сторонах двох примірників електрофотокопій сторінок з паспорта громадянина України [NUMBER] від 21.12.1998 після рукописного запису «Копія вірна [PERSON]», виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. 2. Підписи в згаданих вище документах від імені [PERSON] виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його підпису. (т.2 а.с.6-15) Заперечення представника відповідача на висновок експертів з мотивів відсутності в експертів достатньої кількості вільних та умовно-вільних взірців підпису та почерку, відсутність посвідчувальних написів на зразках почерку, не заслуговують на увагу суду, оскільки взірці підписів надавались позивачем в присутності представника відповідача в судових засіданнях 04.02.2016, 23.06.2016. Надані експертами відповіді викладені в категоричній формі і не містять припущень, у суду відсутні сумніви в необ'єктивності чи неправдивості наданих висновків. Матеріалами справи встановлено, що 30.01.2013 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою АТ «ОТП Банк», фабула: 22.06.2012 невстановлена слідством особа, перебуваючи в регіональному відділенні «ОТП Банк», що знаходиться за адресою м.Львів, вул.І.Франка, 20, використовуючи завідомо підроблений паспорт на ім'я [PERSON], отримала кредит на споживчі цілі в сумі 24 640 грн. (а.с.5) З копії довідки №67/4048 від 23.07.2014, виданої Галицьким РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області вбачається, що [PERSON] дійсно 25.10.2012 звертався в Галицький РВ по факту використання невідомою особою завідомо підробленого документа, а саме паспорта громадянина України, виданого на ім'я [PERSON] для отримання кредиту у «Дельта Банк» в розмірі 8294 грн. З даного приводу порушена кримінальна справа. (а.с.9). Як роз'яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2011 за вих. №6-1466/0/4-11, встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але експертизою підтверджено, що одна із сторін його не підписувала, суд має виходити з того, що такий договір є вчиненим. У цьому випадку п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» про не вчинення договору, чи не укладення - не застосовується. Зазначене вище є підставою для визнання договору недійсним за ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України, підписання договору особою, яка не має на це повноваження за відсутності волевиявлення власника, якщо власник у подальшому не схвалив такого правочину. З врахуванням викладеного, з огляду на те, що оскільки позивач не підписував оспорювані кредитні договори від 20.06.2012, кредитні кошти не отримував і в жодній мірі не схвалював дію цих договорів, тому за відсутністю волевиявлення позивача на їх укладення, суд вважає, що наявні підстави для визнання таких договорів недійсними на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України. Посилання представника відповідача як на підставу для відмови у позові на існування рішення Сихівського районного суду м.Львова, яким стягнуто з позивача заборгованість за кредитним договором від 20.06.2012, не заслуговують на увагу, оскільки при розгляді вказаної цивільної справи кредитний договір не оспорювався, питання його недійсності не досліджувалось. Представник відповідача, будучи наділена правом подання доказів, в порядку ч. 1 ст.60 ЦПК України не подала жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на безпідставність та необгрунтованість вимог позивача, не переконала суд у своїй правоті та не довела обставини, на які посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд зазначає, що у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про застосування правових наслідків недійсності кредитного договору у відповідності до ст..1057-1 ЦК України слід відмовити, оскільки відсутні підстави для застосування таких наслідків через той факт, що позивач не укладав ці договори, кредитні кошти не отримував, не схвалював їх дію. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору і витрат за проведення експертизи (243 грн. 60 коп. та 3141 гн. 60 коп. (т.1 а.с.1, 228). На підставі ст. ст. 203, 204, 215, 257, 261, 638 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved