Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, в якому зазначив, що 30 січня 2016 року відповідач взяв у нього в борг грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 3300 доларів США, які зобов'язався повернути до 30 липня 2016 року. Станом на 12.10.2017 офіційний курс долара відносно гривні становить 26,53 грн за 1 долар США, тому відповідач зобов'язаний повернути позивачу 87549,00 гривень. На неодноразові вимоги повернути позику відповідач не реагує, що спонукало позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та підтвердив що отримував кошти у [PERSON] у розмірі 3300 доларів США. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до змісту розписки, відповідач 30 січня 2016 року про отримав від позивача кошти у розмірі 3300 доларів США, які він зобов'язався повернути до 30 липня 2016 року (а.с.7). Станом на день подачі до суду позовної заяви 12.10.2017, офіційний курс долара відносно гривні становив 2653,33 грн за 100 доларів, що підтверджується витягом з офіційного інтернет-представництва Національного банку України ( а.с.8 ), тому відповідач зобов'язаний повернути позивачу 87549,00 гривень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором . Доказів, які б підтвердили факт повного або часткового повернення позики позивачеві відповідачем не надано та суду не заявлялося клопотань про їх витребування. Крім того, факт знаходження боргової розписки у позивача підтверджує невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, являючись позикодавцем, вправі вимагати від відповідача, який є позичальником, повернення грошової позики, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю стягнувши із відповідача на користь позивача борг по договору позики у розмірі 87 549,00 гривень. З огляду на зазначене, на підставі ст.ст.526,530,625,1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved