overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 07 червня 2003 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З квітня 2013 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 07 червня 2003 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №369. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з квітня 2013 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 08 жовтня 2011 року між ними було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з наявністю істотних розходжень характерів і життєвих принципів. Шлюбні стосунки фактично припинені з лютого 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання позивач вважає неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. 08 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №936. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають розходження характерів і життєвих принципів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2016 року, сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 14.06.2014 року між ними було зареєстровано шлюб. Сімейне життя у сторін не склалося з причини того, що сторони не розуміють один одного, у звязку з цим шлюбні відносини між ними припинені з травня 2016 року, спільне господарство сторонами не ведеться. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 14 червня 2014 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 139736 від 14.06.2014 року, актовий запис № 414 від 14.06.2014 року /а.с. 5/. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони не розуміють один одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2016 року, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 16.10.1976 року між ними було зареєстровано шлюб. від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей сина [PERSON] та дочку [PERSON]. Після укладання шлюбу між сторонами через деякий час почали виникати непорозуміння, але народилися діти, вони їх виховували і коли дочці було 16 років, позивач залишив родину після чого в його житті зустрілась інша жінка, з якою він створив нову сім»ю і проживає з нею з 1996 року до теперішнього часу. З цих причин відносини між позивачем та відповідачем стали прохолодними, вони перестали розумітися. Відповідачка проживає разом з сином у його будинку. З 1996 року позивач та відповідач проживають окремою, спільне господарство не ведуть. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, суду пояснив, що вже на протязі 20 років не проживає з відповідачем. На даний час позивач проживає з іншою жінкою, але оформити стосунки не може бо формально знаходиться в іншому зареєстрованому шлюбі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що дійсно з 1996 року однією сімєю з позивачем не проживає, однак не бажає розірвання шлюбу, так як між нею та позивачем не урегульований розділ майна. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 16 жовтня 1976 року між сторонами виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізькій області зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 172768, виданим повторно 04.08.2016 року, актовий запис № 61 від 16.10.1976 року /а.с. 5/. Від спільного життя неповнолітніх дітей сторони не мають. Причиною розпаду сімї стало те, що відносини між позивачем та відповідачем стали прохолодними, вони перестали розумітися. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 1996 року, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами неможливе. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 21 серпня 1993 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З 2013 року вони з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини, однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 21 серпня 1993 року між сторонами відділом ЗАГС Мелітопольського міськвиконкому було зареєстровано шлюб, актовий запис №914. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з 2013 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини, однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 22 жовтня 2005 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. В теперішній час вони з відповідачем однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 22 жовтня 2005 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №1151. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, в теперішній час сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 22 листопада 2008 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. В теперішній час вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 22 листопада 2008 року між сторонами Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №28. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, в теперішній час сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 24 квітня 2013 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З січня 2017 року вони з відповідачем однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 24 квітня 2013 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №218. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з січня 2017 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини, однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 25 квітня 2014 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З жовтня 2016 року вони з відповідачем однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 25 квітня 2014 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб, актовий запис №234. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, в теперішній час сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved