overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши , що 22.11.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] ( далі : відповідач-1) було укладено кредитний договір №05/18/05-ф/11 про надання кредиту в сумі 92400 грн. зі сплатою 17,5% відсотків річних за користування кредитом на строк до 21.11.2016 року. 10.04.2013 року позивачем з відповідачем [PERSON] (далі: відповідач-2) було укладено договір поруки №05/18/05-ф/11-Р, яка виступила поручителем відповідача-1. Відповідач-1 своїх обовязків згідно укладеного договору не виконує, станом на 02.06.2016 року має заборгованість в сумі 20134,34 грн. яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 5933,88 грн., строкової заборгованості по кредиту в сумі 13858,64 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 341,82 грн.. Позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заву. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, до суду не з′явились. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву, в якій вказав, що кредит ним погашено. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 22.11.2011 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено кредитний договір №05/18/05-ф/11 про надання кредиту в сумі 92400,00 грн. зі сплатою 17,5% відсотків річних за користування кредитом на строк до 21.11.2016 року. 10.04.2013 року позивачем з відповідачем-2 було укладено договір поруки №05/18/05-ф/11-Р, яка виступила поручителем відповідача-1. Відповідачі своїх обовязків згідно укладеного договору не виконували, станом на 02.06.2016 року мали заборгованість в сумі 20134,34 грн., що відповідачами не спростовано. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Ст.1050 ЦК України передбачає, що в разі невиконання позичальником умови договору, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому . Ст.554 ЦК України передбачає солідарну відповідальність поручителя та боржника перед кредитором, в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою. Відповідно до довідки Відділення №18/05 Житомирської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» на час судового розгляду відповідач-1 заборгованість сплатив в добровільному порядку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що зобовязання виконано в добровільному порядку, тому підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки зобовязання виконано після подання позову, то з відповідачів стягуються понесені позивачем судові витрати.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши , що 26.11.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір №026-144520/13-00938-вкл-к про відкриття карткового рахунку у виді відновлювальної лінії у формі овердрафту з розміром ліміту 6859,29 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 60% річних строком до 27.11.2016 року. Відповідач своїх обовязків згідно укладеного договору не виконує, станом на 10.06.2015 року має заборгованість в сумі 10920,40 грн. . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заву. Відповідач в судове засідання не з′явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин справу розглянуто заочно на підставі поданих позивачем доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 26.11.2013 року позивачем з відповідачем було укладено договір №026-144520/13-00938-вкл-к про відкриття карткового рахунку у виді відновлювальної лінії у формі овердрафту з розміром ліміту 6859,29 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 60% річних строком до 27.11.2016 року Відповідач належним чином прийняті на себе зобовязання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 10.06.2015 року становить 10920,40 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення з нього заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що відповідно Свідоцтва про право власності [NUMBER] являється власником 23/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, нежитлового приміщення магазину загальною площею 32,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є власниками інших частин будинку. Фактично будинок розділений на окремі ізольовані квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та нежитлове приміщення магазину з господарськими будівлями, однак перебувають в спільній частковій власності, що перешкоджає в здійсненні прав власника без згоди інших співвласників. Просив виділити йому в натурі 23/100 частин жилого будинку [ADDRESS] як нежитлове приміщення магазину з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , які складаються з складського приміщення - 1 площею 8,5 м.кв., вбиральні - 2 площею 1,3 м.кв., кладової - 3 площею 2.8 м.кв., торгівельного залу - 4 площею 20.1 м.кв., відкритої веранди «а5», гаражу - «Б», ганку з навісом «аб». Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, будь-яких заяв по суті справи та з процесуальних питань не подали. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо виділу частки із майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, оскільки сторони є власниками спільного майна і заявлено вимогу про виділення одному із співвласників належної йому частини в спільному майні. Вирішуючи питання про те, яка правова норма за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягає застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такою є ст.364 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Позивач є власником 23/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] , відповідачі є власниками іншої його частини. Частки сторін фактично виділені в натурі, сформовані в окремі квартири. Даний об`єкт нерухомості являє собою окремо розташоване домоволодіння (садиба), до складу якого входять одноповерховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Можливість виділу належної позивачеві частки підтверджена висновком експерта №02/21 від 17.02.2021 року. Відповідачі проти виділення частки позивача не заперечили. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що вони з лютого 2001 року зареєстровані в кімнаті №57 гуртожитку за адресою: м.Коростень, вул.Б.Хмельницького,57. Вказаний гуртожиток згідно рішення Коростенської міської ради від 23.08.2005 року передано на баланс позивача. Позивачем було зясовано, що відповідачі в кімнаті №57 не проживають більше 6 місяців, за комунальні послуги не сплачують. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування кімнатою №57 будинку №57 по вул.Б.Хмельницького м.Коростень. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі подали заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти позовних вимог не заперечили. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо права на користування житловим приміщенням, яке перебуває в комунальній власності, який регулюється положеннями Житлового кодексу України. Відповідачі, які зареєстровані в кімнаті №57 будинку №57 по вул.Б.Хмельницького м.Коростень Житомирської області, в ній не проживають, оплату комунальних послуг не проводять, доказів поважності причин непроживання не надали. Вказані обставини підтверджені актами від 20.01.2014 р., 02.06.2014 р., 27.12.2014 р.. Проти позовних вимог позивачі не заперечили. Вирішуючи питання про те, яка правова норма за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягає застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такою є ст.71 ЖК України, згідно якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім′ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що судом встановлено, що відповідачі понад шість місяців без поважних причин не проживають в спірному житлі, доказів поважності причин непроживання в ньому не подали, вони є такими, що втратили право на користування ним, тому вимога підлягає задоволенню. . На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши , що його правопопередником 05.09.2008 року та відповідачем [PERSON] ( далі : Відповідач-1) було укладено кредитний договір №283/1-303 (далі: Договір), відповідно до якого Відповідач-1 отримав кошти в розмірі 1000,00 доларів США із сплатою 14% річних на термін до 14.09.2009 року. Відповідач (далі: Відповідач-2) виступив поручителем Відповідача-1. Відповідачі своїх обов'язків згідно укладеного договору не виконують, станом на 27.12.2013 року мають заборгованість в сумі еквівалентній 6668,11 грн. . Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідачі в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. За таких обставин справу розглянуто заочно на підставі поданих позивачем доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 05.09.2008 року позивачем з Відповідачем-1 було укладено договір №283/1-303 про отримання кредиту в розмірі 1000,00 доларів США. Відповідач-2 виступив поручителем Відповідача-1. Відповідачі належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконують, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 27.12.2013 року становить 6668,11 грн.. Вказана сума відповідачами не оспорена, матеріалами справи не спростована . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Ст.554 ЦК України передбачає солідарну відповідальність поручителя та боржника перед кредитором, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі належно не виконують прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту та договору поруки, істотно порушують їх умови, що є підставою для стягнення з них в солідарному порядку заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що являється власником квартири [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі за його згодою на тимчасове проживання, однак в будинку не проживають понад рік, були зареєстровані за згодою позивача, членами його сім`ї не являються. Просить визнати відповідачів таким, що втратили право на користування належним йому житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач свої\~вимоги підтримав\~в повному\~обсязі та\~просив їх\~задовольнити,\~не заперечив\~проти розгляду\~справи в\~заочному порядку,\~подавши письмову\~заяву. \~ \~ \~ \~Відповідачі належним\~чином повідомлялись\~про судовий\~розгляд справи\~(направлення\~судових повісток\~за місцем\~реєстрації,\~розміщення оголошення\~на сайті\~судової влади),\~відзивів на\~позов та\~інших заяв\~не подали. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач з 07.04.2011 року являється власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] (договір дарування від 07.04.2011 року засвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежею Л.Г. в реєстрі №1161), в якому зареєстровані відповідачі, однак житловою площею будинку позивача для проживання не користуються, витрат по її утриманню не несуть, за користування нею позивачеві не сплачують. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58 ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.391, 406 ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідачі користування майном позивача припинили добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несуть, за користування ним позивачеві оплати не проводять, вони втратили право на користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів за участю третьої особи про визнання права власності на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, а також зобов'язати Чуднівську районну державну адміністрацію Житомирської області виділити йому земельну ділянку із земель запасу Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач [PERSON]у судове засідання не зявився, від представника позивача [PERSON] надійшла заява, згідно якої позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач Жеребківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява сільського голови [PERSON], згідно якої Жеребківська сільська рада позов визнає, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Відповідач Чуднівська районна державна адміністрація Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні.До суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON], згідно якої відповідачпозов визнає. Третя особа відділ Держгеокадастру у Чуднівському районі Житомирської області не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява від представника третьої особи [PERSON], згідно якої третя особа позов визнає і підтримує. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів за участю третьої особи про визнання права власності на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Красносільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 10.02.1992 року був членом КСП «Зоря» с.Красносілка Чуднівського району Житомирської області, при передачі земель в колективну власність його безпідставно не було включено до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, згідно якої позивач просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач - Красносільська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява сільського голови, згідно якої сільська рада позов визнає, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Відповідач - Чуднівська районна державна адміністрація Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява від представника відповідача Хрустицького А.В., згідно якої райдержадміністрація позов визнає, просить розглядати справу без його участі. Третя особа - відділ Держгеокадастру у Чуднівському районі Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved