Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Науково-виробничого акціонерного товариства «ВНДІкомпресормаш» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що 08.07.2019 року був звільнений. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок. Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але відповідач цього не зробив. Стаття 117\~КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 31040 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середній заробіток за період затримки розрахунку в розмірі 40043,10 грн. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій уточнив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 6010 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 92099,13 грн. з розрахунку 69 робочих днів ( з 08.07.2019 р. по 15.10.2019 р.) * 1334,77 грн., справу просить розглядати без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, повідомлений належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, відзив чи заперечення проти позову суду не надав. 16.10.2019 р. від директора Приватного акціонерного товариства «Науково-виробничого акціонерного товариства «ВНДІкомпресормаш» задійшла заява (вх..№53428/19 від 16.10.2019 р.) з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату з причин перебування керівника або представника АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» у відрядженні в іншому місці, в якій також зазначив, що не погоджується з розрахунками позивача щодо середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та зазначає що заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати відсутня. Однак доказів, в підтвердження обставин на які представник відповідача посилається в своїй заяві, суду не надано. Крім того суд зазначає, що розгляд даної справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з визначенням дати розгляду справи, однак явка сторін в судове засідання не є обов`язковою. Суд, згідно ст. 280 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» та 08.07.2019 року був звільнений. Приписами ст.43\~Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу, в порушення ст.116 КЗпП України, не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі та, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до розрахункових листів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 51336,34 грн. Позивач своєю заявою (вх..№53486/19 від 16.10.2019 р.) уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 6010 грн. Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем в письмовій заяві, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.07.2019 р. по 15.10.2019 р. становить 92099,13 грн. з розрахунку 69 робочих дні * 1334,77 грн. (середньоденна заробітна плата). Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються… Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 6010 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.07.2019 р. по 15.10.2019 р. в розмірі 92099,13 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved