Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 14.02.1015 він в магазині за адресою [ADDRESS], де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] здійснив передоплату в сумі 2000 грн. за придбання котла АОТ-25 загальною вартістю 8550 грн. Позивачу була виписала накладна № 000-22 від 14.02.2015 року про отримання передоплати. Працівник магазину повідомив позивача, що котел буде поставлений та встановлений йому на протязі двох тижнів. Але до цього часу котел йому не поставлений та не встановлений. Позивач неодноразово звертався до керівництва магазину за повернення коштів, , але йому було відмовлено на підставі того, що працівник, який укладав договір звільнився , а такого розмірі грошей в магазині зараз немає. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просив розірвати договір купівлі-продажу, укладений 14.02.2015 року між ним та [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь 2000 грн. Відповідач у судовому засіданні позив не визнав, та пояснив, що дійсно він здійснює підприємницьку діяльність з приводу виготовлення та продажу котлів у тому числі і в магазині за адресою [ADDRESS]. З ним в трудових відносинах перебував продавець [PERSON], який і працював в цьому магазині. Але він вчинив шахрайські дії, заволодівши грошовими коштами , які отримував від покупців магазину, в наслідок чого був засуджений Комінтернівським районним судом м. Харкова. Епізод щодо грошових коштів, отриманих від позивача , не увійшов у вирок суду, та відомості про нього не були внесені до ЄРДР, як і не було винесено постанови про відмову у внесенні до цього реєстру. Відповідач також зазначив, що він в своїй діяльності не використовує наборний штам, як у накладній позивача, а користується печаткою. Відповідач вважає, що спричинену позивачу шкоду повинен відшкодовувати не він, а продавець [PERSON], так як він заволодів його грошами. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши надані ними докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Частиною 1 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі продажу. За ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право предявити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строку, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно змісту ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець або*язується прийняти товар і оплатити його. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З мого боку було належно виконане зобов'язання, хоча й не в повному обсязі.( ст. 526 ЦК України ) Статтею 525 ЦК України встановлено, що , одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 14.02.2015 року позивач згідно накладної № 000-22 сплатив ФОП [PERSON] передоплату 2000 грн. за придбання котла АОТ - 25 загальною вартістю 8550 грн. ( а.с. 4) 02.02.2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений трудовий договір на виконання роботи продавця. Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача стосовно того, що підписана позивачем та продавцем [PERSON] накладна не є обліковим документом , та отримані продавцем кошті не були передані останнім відповідачу. Підписання покупцем видаткової накладної , яка є первинним обліковим документом в розумінні Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» , відповідає вимогам , зокрема ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерську обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов*язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Відповідно до вимог ст. 1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових ) обов*язків . Оскільки позивачем було сплачено авансовий платіж за отримання товару - котла , а відповідачем не було виконано умов укладеного договору, котел поставлений не був, сума авансової передплати, сплаченої [PERSON] в розмірі 2000 грн., підлягає стягненню з ФОП [PERSON] ,а договір куплівлі продажу , укладений між сторонами по справі, підлягає розірванню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved