Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права користування квартирою, посилаючись на те, що з 1970р. він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. В 1974році під час спільного проживання та ведення спільного господарства, [PERSON], за погодженням з ним стала членом житлово-будівельного кооперативу, та фактично на спільні кошти був повністю сплачений внесок до кооперативу та придбана у власність квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями другої черги [PERSON] є її сестри - відповідачі по справі. Оскільки шлюб між ним та померлою не був зареєстрований, то він був спадкоємцем четвертої черги. Право власності на квартиру було зареєстроване лише на померлу [PERSON]. У зв'язку з цим він звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості у спадкуванні. 09.09.2013р. рішенням суду його позовні вимоги було задоволено повністю, але вже 11.11.2013р. рішенням апеляційного суду Черкаської області позовні вимоги задоволено частково та встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004р. по 05.10.2011року в решті частини позову відмовлено. В зв'язку з тим, що іншого житла у нього немає та на старості років нікуди піти, він змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд визнати за [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідачів, за довіреністю, [PERSON] проти позовних вимог заперечив, вказав, що оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] вже майже перейшло відповідачам по даній справі, а чинним законодавством не передбачено перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на квартиру, а отже у разі припинення права власності особи на будинок припиняється і право членів сім'ї на користування квартирою. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, заслухавши покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2013р. рішенням апеляційного суду Черкаської області прийнято рішення, яким встановлено факт проживання [PERSON], [INFO] з [PERSON], яка померла [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004р. по [INFO] 05.02.2014р. ухвалою Вищого спеціалізованого суду України рішення апеляційного суду Черкаської області від 11.11.2013р. залишено без змін. Згідно ст. 61 ЦПК України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 05.07.1974р. і по даний час зареєстрований в квартирі [ADDRESS], що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті [PERSON] та не заперечувалось жодною із сторін в судовому засіданні. На підтвердження позовних вимог в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вказали та підтвердили факт постійного проживання [PERSON] [INFO] з [PERSON] однією сім'єю з 1970р. по теперішній час, характеризували його як добросовісного та дбайливого мешканця даної квартири. Стаття 156 ЖК України зазначає, що у разі припинення сімейних відносин з власником колишні члени його сім'ї не позбавляються права користування житловим приміщенням. Водночас за відсутності у власника та колишніх членів сім'ї домовленості про безоплатне користування житлом останні мають вносити квартирну плату і оплачувати комунальні послуги на тих же засадах, що і наймач (ч. 3 ст. 162 ЖК). Очевидно, що на таких осіб законом не покладається обов'язок сплачувати ці суми повністю: конкретний обсяг зобов'язання щодо розрахунків за квартирну плату та комунальні послуги визначається за угодою між колишніми членами сім'ї та власником житла. Враховуючи дані обставини справи, суд вважає, що вибуття певної особи зі складу сім'ї власника житла із збереженням за нею права на користування житлом і появою обов'язку сплачувати зазначені платежі не перетворює її на наймача житла, адже відносини найму ґрунтуються на договорі, а права колишніх членів сім'ї - на законі. Зміст ч. 1 ст. 402 ЦК дає підстави стверджувати, що в даному випадку має місце сервітут, встановлений в силу закону. Таким чином задля забезпечення захисту гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного основним Законом України принципу верховенства права, ґрунтуючись на законності, суд приймаючи до уваги похилий вік позивача, відсутність у нього іншого місця проживання, проживання з спадкодавцем однією сім'єю без реєстрації шлюбу на протязі тривалого часу в квартирі [ADDRESS], проживання позивачем і на даний час з реєстрацією в квартирі [ADDRESS], суд приходить до висновку, що [PERSON] має право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved