Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 13500 грн. у якості відшкодування майнової шкоди, заподіяної проведенням ремонтних робіт в суміжних приміщеннях, а саме пошкодженням стін та стелі ванної кімнати його квартири та 650 грн. витрат на складання Звіту про оцінку матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що позивач проживає у [INFO], яка належить йому на праві власності. 27.12.2016 року ним було виявлено пошкодження стіни і стелі в ванній кімнаті його квартири, яка розташована поверхом нижче квартири відповідача, в якій як йому відомо, проводяться ремонтні роботи. На даний час ванна кімната в його квартирі потребує ремонту. Внаслідок механічного впливу в місцях проходження труби центрального опалення для рушниковисушувача в стелі та на стіні наявні крізні дірки діаметром 20-25 см. Плитка частково має волосяні тріщини. Шпаклівка між пластиковим багетом та стіною відшарована. Між облицюванням стін та підлогою наявна тріщина 0,4-0,5 мм. Плитка на поверхні двох стін (де згідно плану цегляні перегородки із збільшеними швами між цеглою, що видно із сторони коридору загального користування), плитка має глухий звук при простукуванні, що призведе через певний час до її відставання від основи. Вказані пошкодження зявились при значному фізичному навантаженні при свердлінні або вибиванні отворів в стіні та стелі із межуючими приміщеннями, які виконував відповідач. Дані факти підтверджено [PERSON] обстеження, проведеного із участю інженерів ОП КП «ЖЕО №1 КМР» , розмір шкоди в сумі 13500 грн. визначено Звітом про оцінку від 17.02.2017 р. Лист-претензія про відшкодування завданої шкоди, був направлений відповідачу, але повернуто за не запитом. За складання Звіту про оцінку матеріальної шкоди він сплатив 650 грн., які також просить стягнути з відповідача. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву з посиланням, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку після завдання шкоди проведенням ремонтних робіт в суміжних приміщеннях, що був наданий позивачем, не може бути визнаний судом допустимим доказом по справі, у зв'язку з тим, що у відповідності до п. 3 Звіту «Призначення даного Звіту», Оцінювачем не надано згоди на його використання, даний Звіт є авторським правом Оцінювача та поширення звіту без узгодження з автором є порушенням ЗУ «Про авторські права». Відомості про дозвіл на використання даного Звіту позивачем не надано. Акт від 12 січня 2017 року не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005року за № 927/11207, оскільки у разі залиття акт складається повноважними членами комісії у складі головного інженера виконавця послуг, майстра ділянки, слюсаря-сантехніка, представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи, а в даному випадку акт було складено тільки двома майстрами дільниці і інженера ОП КП «ЖЕО №1 КМР». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12.07.2001 року №2658-Ш проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. При цьому проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування. Частиною 3 ст. 4 Закону визначено, що практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону. Розмір відповідної шкоди, як і причини залиття та інших пошкоджень, також може бути визначено шляхом проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (п. 5 Розділу II Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5). Позивачем відповідних клопотань не заявлялось, хоча судом роз'яснювались права та обов'язки учасників судового розгляду. [PERSON] зі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок щодо доказування факту заподіяння шкоди відповідачем та її розмір покладається саме на позивача, про що зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 03.12.2014 року по справі №6-183цс14. Відповідно до роз'яснень, які дані у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 08.07.94 р., № 11 від 30.09.94 р., № 15 від 25.05.98 р., №9 від 24.10.03 р. відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити, пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Вимоги позивача представник відповідача вважає безпідставними і не обґрунтованими, так як позивачем не надано доказів, що квартира №51, за адресою вул. Кременчуцька 3, в м. Кропивницькому за правом власності належить відповідачу [PERSON] і що саме ця особа має нести цивільну відповідальність за спричинення шкоди позивачу. Вважає, що при розгляді спору позивачем не доведено суду, що саме відповідачем спричинено шкоду внаслідок пошкодження належного позивачеві майна, що дії відповідача були неправомірними, що між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина відповідача [PERSON], а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, неодноразово викликався належним чином рекомендованими листами, але до суду поверталися конверти з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 19, 30, 40, 58). [PERSON] ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. Позивач проживає у [INFO], яка належить йому на праві власності, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 17.08.2012 р. серія САЕ №684583, видане виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради на підставі рішення №577 від 10.07.2012 р. ( а.с. 4). 27.12.2016 року позивачем було виявлено пошкодження стіни і стелі в ванній кімнаті його квартири. На даний час ванна кімната в його квартирі потребує ремонту. [PERSON] обстеження, проведеного із участю інженерів ОП КП «ЖЕО №1 КМР» від 12.01.2017 року встановлено факт залиття і описано пошкодження ванної кімнати ( а.с. 7). Рзмір шкоди в сумі 13500 грн. визначено Звітом про оцінку від 17.02.2017 р.( а.с. 65-94). Лист-претензія позивача про відшкодування завданої шкоди, був направлений відповідачу, але повернуто за не запитом. [PERSON] до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки суду не надано доказів, що квартира №51, за адресою вул. Кременчуцька 3, в м. Кропивницькому за правом власності належить відповідачу [PERSON] і що саме ця особа має нести цивільну відповідальність за спричинення шкоди позивачу. Крім того, при розгляді спору позивачем не доведено суду, що саме відповідачем спричинено шкоду внаслідок пошкодження належного позивачеві майна, що дії відповідача були неправомірними, що між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина відповідача [PERSON] Так, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст.1166 ЦК України, підлягає відшкодуванню шкода, заподіяна винною особою в повному обсязі, якщо не доведе, що шкода заподіяна виникла не з її вини, та суду не надано доказів заподіяння моральної шкоди. [PERSON] зі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. [PERSON] постанови Верховного Суду України від 03.12.2014 року по справі №6-183цс14, обов'язок щодо доказування факту заподіяння шкоди відповідачем та її розмір покладається саме на позивача. В даному випадку, позивачем не доведено що негативні наслідки, які настали для нього повязані саме з неправомірними діями відповідача, тому позов є необґрунтованим, недоведеним і задоволенню не підлягає повністю. Відповідно до ст. 134-141 ЦПК України судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: dismissed