Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у фактично шлюбних відносинах. Від яких мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати допомогу, тому позивачка просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім того, у звязку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, просила суд також стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 3-х років, тобто до 24 червня 2017 року. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи,суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до повноліття дітей. Відповідно до ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах. [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження. На теперішній час сторони припинили ведення спільного господарства та проживають окремо. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів з відповідача на утримання позивачки, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи стягнення з 05 травня 2016 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 24 червня 2017 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1 102 грн. 40 коп.

Outcome: approved