Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пирятинської районної ради про стягнення грошових коштів невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення. Позовні вимоги мотивував тим, що з 10.07.2017 він знаходиться у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пирятинської районної ради, де працює на даний час на посаді сестри медичної Каплинцівського ФАПу. Абзацом четвертим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 524 «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 335 від 18.05.2017 передбачено виплату допомоги на оздоровлення медичним і фармацевтичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки. Відповідна норма закріплена також в колективному договорі між КП «Пирятинський ЦПМСД» та первинною організацією профспілки працівників охорони здоров`я України КП «Пирятинський ЦПМСД» на 2019-2023 роки, затвердженим Загальними зборами трудового колективу КП «Пирятинський ЦПМСД» згідно протоколу № 6 від 16.11.2018 та зареєстрованого за № 04/46 від 22.02.2019 Пирятинською районною державною адміністрацією. Матеріальну допомогу на оздоровлення медичним працівникам підприємства виплачують у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки в обов`язковому порядку. Віднесення працівників до медичних та фармацевтичних регулює також стаття 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я визначає, що медичною і фармацевтичною діяльністю можуть займатися особи, які мають відповідну спеціальну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам. Єдині кваліфікаційні вимоги до зазначених осіб встановлюються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Такі вимоги визначені наказами МОЗ України від 25.12.92 № 195 «Про затвердження переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю» та від 29.03.2002 № 117, яким затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров`я (випуск 78 «Охорона здоров`я»). Проте матеріальна допомога на оздоровлення позивачу нарахована та виплачена не була ні під час надання основної відпустки, ні до завершення бюджетного року. Тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пирятинської районної ради на його користь невиплачену матеріальну допомогу на оздоровлення за 2018 2020 роки в розмірі 9098,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суду надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, а також надав додатково довідки про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 та 2020 рік. Представник відповідача [PERSON] проти позовних вимог заперечував, суду пояснив наступне. Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам КП «Пирятинський ПЦМСД» дійсно передбачена колективним договором, однак у колективному договорі також передбачено, що такі виплати проводяться виходячи з виробничого, матеріального та фінансового забезпечення підприємства. Також вказав, що вони користуються Методичними рекомендаціями з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства, в яких зазначено, що комунальне підприємство неприбуткове, тому не є бюджетною установою. Постанова КМУ, якою передбачена виплата матеріальної допомоги на оздоровлення, стосується лише бюджетних установ, а КП «Пирятинський ПЦМСД» не є бюджетною установою. У зв`язку з мед реформою КП «Пирятинський ПЦМСД» фінансується Національною службою здоров`я України (НСЗУ), а якщо коштів не вистачає то за рахунок місцевого бюджету. НСЗУ коштів на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення не виділяло, тому ці кошти просили у засновника - в Пирятинській районній раді. Пирятинська районна рада не виділила коштів на виплату такої допомоги у 2019 році, оскільки вважає оздоровчі кошти як необов`язкові. 2019 рік був складним роком в плані фінансування, оскільки звільнилось декілька працівників, яким при звільненні була виплачена чимала сума коштів, тому і не вистачило коштів на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік. Вважає, що вини підприємства у невиплаті оздоровчих коштів немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносии. [PERSON] працює на посаді сестри медичної загальної практики сімейної медицини Каплинцівського ФАПу з 10.07.2017 по теперішній час, посадовий оклад згідно штатного розпису 1,0 ставки, складав: у 2018 році 2713,00 грн, у 2019 році 2958,00 грн, у 2020 році 3427,00 грн (а.с. 6-7). Колективний договорі між КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» та первинною організацією профспілки працівників охорони здоров`я України КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» на 2019-2023 роки, затверджений Загальними зборами трудового колективу КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» згідно протоколу № 6 від 16.11.2018 та зареєстровано за № 04/46 від 22.02.2019, додатком №\~5\~до даного\~договору затверджено\~положення про\~оплату праці\~працівниківКП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пирятинської районної ради (а.с. 8-10). Наказом № 9-в від 15.06.2018 [PERSON] завідувачу ФАПу (ФП) фельдшеру Каплинцівського фельшерсько акушерського пункту було надано щорічну основну відпустку з 10.07.2018 по 09.08.2018 за період роботи з 01.01.2017 по 31.12.2017 тривалістю 31 календарний день (а.с. 11). Наказом № 12-в від 14.06.2019 [PERSON] , який займав посаду завідувача ФАПу (ФП) сестра медична загальної практики-сімейна медицина Каплинцівського фельшерсько акушерського пункту було надано щорічну основну відпустку з 01.07.2019 по 24.07.2019 за період роботи з 01.01.2018 по 31.12.2018 тривалістю 24 календарні дні та за особливий характер праці 7 календарних дні з 25.07.2019 по 31.07.2019 (а.с. 12-13). Наказом № 11-в від 18.06.2020 [PERSON] , який займав посаду завідувача ФАПу (ФП) сестра медична загальної практики-сімейна медицина Каплинцівського фельшерсько акушерського пункту було надано щорічну основну відпустку з 01.06.2020 по 29.07.2020 за період роботи з 01.01.2019 по 31.12.2019 тривалістю 24 календарні дні, за особливий характер праці 7 календарних дні з 30.07.2020 по 05.08.2020, та надано додатковий один день відпочинку як донору 06.08.2020 (а.с. 14-16). Після встановлення зазначених обставин та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 4, 7 статті 43\~Конституції України кожен громадянин має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно статті 1\~Закону України\~«Про оплату\~праці» зазначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. До структури заробітної плати входять: основна заробітна плата, додаткова та інші заохочувальні та компенсаційні виплати (стаття 2 Закону України «Про оплату праці»). Так, Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. У статті п`ятій Закону України «Про оплату праці» визначено, що організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Згідно ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Системний аналіз вказаних норм матеріального права говорить про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до структури заробітної плати. Виплата медпрацівникам матеріальної допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки в розмірі посадового окладу регламентується постановою КМУ від 11.05.2011 № 524 «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери». Відповідно до вказаної постанови з 01 січня 2012 року медичним і фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів (установ) виплачується допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки. Абзацом четвертим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 524 «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 335 від 18.05.2017 передбачено виплату допомоги на оздоровлення медичним і фармацевтичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки. Пунктом 4 Додатку 11 до колективного договору матеріальну допомогу на оздоровлення медичним працівникам підприємства виплачують у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки в обов`язковому порядку. Стаття 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я визначає, що медичною і фармацевтичною діяльністю можуть займатися особи, які мають відповідну спеціальну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам. Єдині кваліфікаційні вимоги до зазначених осіб встановлюються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Такі вимоги визначені наказами МОЗ України від 25.12.92 № 195 «Про затвердження переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю» та від 29.03.2002 № 117. яким затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров`я (випуск 78 «Охорона здоров`я»). Позивачем було надіслано звернення до Пирятинської районної\~ради щодо не виплати коштів на оздоровлення, яке було переадресоване до КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пирятинської районної ради. У відповіді, яку надіслано на адресу позивача 25.08.2020 повідомлялося, що фінансово господарська діяльність відповідно до фінансового плану зі змінами КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пирятинської районної\~ради на 2020 рік затвердженого рішення сорок четвертої сесії сьомого скликаним Пирятинської районної ради від 06 грудня 2019 року «Про затвердження фінансового плану на 2020 рік комунального підприємства «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пирятинської районної ради». У зв`язку з переходом лікарів КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» на приватну практику (ФОП) Центр не доотримав значну суму коштів відповідно до підписаного договору НЗУ. Адміністрацією КП Пирятинський ЦПМСД» на початку 2020 року подані місцеві програми на розгляд та затвердження на чергових сесіях сільських рад в які включені розрахунки матеріальної допомоги на оздоровлення медичному персоналу. Каплинцівська сільська рада прийняла відповідну програму та додатково рішення чергової сесії виділила 60000 грн., а потреба у додатковому фінансуванні 117 070 грн до кінця 2020 року на виплату заробітної плати медичним працівникам, які надають медичну допомогу на території даної сільської ради. Використання додатково залучених коштів здійснюється після внесення змін до фінансового плану, які затверджуються розпорядженням голови Пирятинської районної ради з послідовним затвердженням на черговій сесії районної ради, відповідно до порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пирятинської районної ради, затвердженого рішенням тридцять сьомої сесії Пирятинської районної ради сьомого скликання від 05.03.2019. Відповідно до затвердженого фінансового плану КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» медичним працівникам, які надають медичну допомогу на території Каплинцівської сільської ради буде здійснена до кінця ІІІ кварталу 2020 року (а.с. 17). Оскільки в колективному договорі прямо передбачена виплата в обов`язковому порядку допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки, змін до коллективного договору внесено не було, доказів того, що роботодавець повідомляв працівників про відсутність підстав для здійснення таких виплат суду не представлено, то суд вважає, що право позивача на отримання вказаних виплат виникло у позивача, та за відсутності внесення змін у колективний договір діяли відповідні гарантії роботодавця щодо виплат належних позивачу сум за таким договором, а їх невиплата і призвела до виникнення спірних правовідносин, оскільки позивач мав всі законні очікування на одержання відповідних виплат. Позивачем надано докази щодо виплати йому матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік у розмірі 2713 грн. та 2020\~рік у\~розмірі 3427\~грн. Враховуючи все вищезазначене, виходячи з принципу верховенства права,

Outcome: partial