Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення трьох процентів річних, розміру інфляції та процентів від суми позики, зазначивши, що 01.07.2011 року між позивачам та відповідачем було укладено два договори позики на загальну суму 1 600 000 грн., про написані дві розписки. [PERSON]. зобов'язалась повернути грошові кошти в строк до 31.12.2011 року. Однак у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року з неї на користь позивача була стягнута сума боргу в розмірі 1 600 000 грн. та три проценти річних - 36377, 05 грн. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23.09.2013 року рішення Жовтневого районного суду. Маріуполя залишено без змін. До теперішнього часу рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя не виконане. Просить суд стягнути з відповідача суму в розмірі 399 883, 64 грн., з яких 70 669, 79 грн. - три проценти річних, 9 600 грн., - інфляційні витрати та 319 613, 85 грн. - проценти від суми позики. Позивач в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явилась. Надала до суду заяву з проглянути справу за її відсутністю. Наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не з'явилась, з невідомих суду підстав. Про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. Представник відповідача в судовому засіданні присутня не була. Надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, але з урахуванням наданих нею заперечень. В яких зазначила, що вважає, що позовні вимоги позивача повинні бути задоволені частково, оскільки в частині вимог про стягнення 3% річних необхідно застосовувати строк позовної давності в один рік. Тобто за період з 25.03.2013 року по 25.03.2014 року. За даний період сума 3% річних становитиме 48 000 грн. (1 600 000 х3%:100%). Крім того, вважає, що зазначена сума повинна бути зменшена. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року було відкрито виконавче провадження. Відповідач не чинить перешкод для проведення виконавчих дій, однак майно не продається з торгів не з її вини. Відповідач не працює, має на утриманні малолітню дитину, що має істотне значення та можу бути підставою для зменшення суми неустойки. Вимоги в частині стягнення процентів за договором позики вважає необґрунтованими оскільки на момент укладення договору позики існувала домовленість про безпроцентну позику. У випадку порушення зобов'язань щодо сплати боргу позивач погодився отримати у власність будинок № 23 по бульвару Приморському в м. Маріуполі Донецької області, вартість якого набагато більша ніж сума позики. Про зазначене свідчить той факт, що при зверненні позивачем до суду 25.01.2012 року він просив суд стягнути тільки 3% річних, а проценти за користування грошовими коштами він стягнути не просив. При розгляді тієї справи позивач нібито пояснив, що у випадку неповернення позики відповідач зобов'язалась передати йому у власність належний їй житловий будинок та земельну ділянку та одночасно передала йому оригінали правовстановлюючих документів. Зазначене наведено у судовому рішенні від 07.06.2013 року. Вважає, що між сторонами укладено договір без встановлення процентів за користування грошовими коштами, а тому вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.06.2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договорів позики вимоги за основним позовом були задоволені у повному обсязі та з [PERSON] на користь [PERSON], стягнута сума боргу в сумі 200 000 грн.; з неї ж на користь позивача стягнута сума боргу в сумі 1 400 000 грн., три проценти річних в сумі 36377, 05 грн., а всього 1 436 377, 05 грн.; з [PERSON] на користь позивача стягнуто судовий збір в сумі 3 219 грн. У задоволенні зустрічного позову було відмовлено у повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23.09.2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року було залишено без змін. З довідки № 1182/3.1-26 від 26.03.2014 року, виданою Жовтневим відділом державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ вбачається, що 25.10.2013 року розпочато виконавче провадження по виконавчим документам, виданим Жовтневим районним судом м. Маріуполя на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року. Виконавчі листи видані 18.10.2013 року. Станом на 26.03.2014 року рішення суду не виконано, кошти не сплачено. З представленого суду розрахунку з яким суд погоджується, вбачається, що сума боргу відповідача з урахуванням індексу інфляції складає 9 600 грн., з них: індекс інфляції за січень 2012 року по грудень 2012 року складає (100,2%/100) х (100, 2%/100) х (100,3%/100) х (100%/100) х (99, 7%/100) х (99, 7%/100) х (99, 8%/100) х (99, 7%/100) х (100, 1%/100) х (100%/100) х (99, 9 %/100) х (100,2%/100) =99, 8; за січень 2013 року по грудень 2013 року (100,2%/100) х (99, 9%/100) х (100%/100) х (100%/100) х (100, 1%/100) х (100%/100) х (99, 9%/100) х (99, 3%/100) х (100%/100) х (100, 4%/100) х (100, 2 %/100) х (100,5%/100) = 100, 5; за січень 2014 року по лютий 2014 року (100,2%/100)х (100,6%/100) = 100, 8, загальна сума індексу інфляції становить 100, 6. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає: 1 600 000 грн. х 100,6 : 100 = 1 609 600 грн.: три проценти річних за весь період прострочки, який складає 815 днів ( з 01.01.2012 року по 25.03.2014 рік), що , виходячи з наступних розрахунків 3% річних за 2012 рік складає: 48 000 грн. (1 600 000 х3%:100%), за 2013 рік 48 000 грн. (1 600 000 х3%х100%), за 2014 рік - 11 046, 84 грн. ( 1 600 000 х3%:100%:365х84), загальна сума становить 107 046, 84 коп. З урахуванням стягнутих рішенням суду від 07.06.2013 року 3% річних сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 70 669, 79 грн. (107 046, 84 - 36377, 05) Згідно вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року вбачається, що [PERSON], отримувала грошові кошти у вищезазначеному розмірі на розвиток підприємницької діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦПК України передбачено, що договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Враховуючи те, що відповідач порушує виконання грошового зобов'язання за вказаним договором займу. Позивач вимагає сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та проценти за користування грошовими коштами, суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню. Заперечення представника відповідача відносно того, що до цих вимог застосовується строк позовної давності тривалістю один рік є непереконливими, оскільки згідно ст. 258 ч. 2 ЦК України строк в один рік застосовується до стягнення неустойки, а 3% річних не є неустойкою, штрафом або пенею. Надана позика значно перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян та отримувалась на розвиток бізнесу, у зв'язку з чим немає підстав вважати позику безпроцентною, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 70 669, 69 грн. трьох процентів річних, 9 600 грн. - інфляційні витрати та 319 613, 85 грн. - проценти від суми позики. Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, а саме судовий збір у розмірі 3654 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved