Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивачка та відповідачка [PERSON]. Відповідачка в квартирі не проживає більше 10 років , спільне господарство сторони не ведуть , відповідачка не здійснює оплату за комунальні послуги , її місце перебування позивачці не відомо, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з позовом та просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти її з реєстрації Відповідач в судове засідання не з?явився , за таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник Московського РВ у м.Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області в судове засідання не з'явився, просили слухати справу у відсутність представника Московського РВ у м.Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено , що квартира [ADDRESS] була закріплена за [PERSON] у відповідності до виписки з протоколу сумісного засідання адміністрації та президіума ВАТ «Харків-Спецбуд» № 4 від 20.04.2000 року та рішення виконавчого комітету Московської районної ради м .Харкова № 110/8 від 16.05.2000 року . [PERSON] померла [INFO] , відповідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 11.08.2014 року Відділом державної РАЦС по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 11337. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] , [PERSON] ,[INFO], [PERSON], [INFO] , відповідно довідки дільниці № 36 КП «Жилкомсервіс» від 05.05.2015 року вих. № 1510. Факт не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджується довідкою Комунального закладу охорони здоров'я «Харківської міської поліклініки № 11 » від 05.06.2015 року відповідно до якої [PERSON]. в поліклініці за місцем реєстрації на обліку не перебуває та до медичної установи не зверталась за останні 7 (сім) років. Відповідно довідки Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 22.05.2015 року вих. № 67/19940 за заявою [PERSON] за фактом встановлення фактичного місця мешкання [PERSON] було проведено перевірку по облікам ОВС та встановити фактичне місце мешкання [PERSON] не вдалось можливим. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому /гуртожиток, готель тощо/, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 310 Цивільного кодексу України фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу УРСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно зі ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107. Житлового кодексу УРСР, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається , як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідач не проживає за місцем реєстрації , спільне господарство із співмешканцями тривалий час не веде, оплату за комунальні послуги не здійснює. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період не проживання суду не надано. Аналізуючи викладені докази по справі в сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірному житлі більше 7 семи років , з заявами про усунення перешкод в користуванні житловою площею не зверталась, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку із чим суд задовольняє цей позов.

Outcome: approved