Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Корольовського відділу ДВС м. Житомира про зняття арешту та накладення арешту на конкретне майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконанні в Корольовському відділі ДВС знаходиться виконавче провадження про стягнення заборгованості з нього на користь [PERSON] на суму 1301730,00 грн. за виконавчим листом № 2-1233 від 05.03.2009 р. виданим Корольовським районним судом м. Житомира та ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості на суму 120 155,33 грн. та 314888,29 дол. СІНА, за виконавчим листом №2-85/1/2011 від 21.09.2012 р. В ході виконавчого провадження було накладено арешт на все його майно. Вартість нерухомого майна, що належить позивачу та на яке накладено арешт є значно вищою, ніж сума заборгованості за виконавчим документом, а отже, порушує його майнові права та інтереси шляхом неможливістю розпоряджатись майном належним чином. В судовому засіданні адвокат позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача при винесенні рішення покладався на розсуд суду, пояснив, що накладений арешт не може бути знято відділом державної виконавчої служби, оскільки ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає підстави для зняття арешту, не містить прямої вказівки про зняття арешту з майна при поверненні виконавчого документу. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що на виконанні в Корольовському відділі ДВС знаходиться виконавче провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] на суму 1301730,00 грн. за виконавчим листом № 2-1233 від 05.03.2009 р.-виданим Корольовським районним судом м. Житомира та ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості на суму 120 155,33 грн. та 314888,29 дол. СІНА, за виконавчим листом №2-85/1/2011 від 21.09.2012 р. В ході виконавчого провадження було накладено арешт на все майно позивача. Відповідно до частини 6 статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Так, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. В ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Відповідно до частини 5 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. На підставі вищезазначених правових норм, позивачем 04.05.2016 року було направлено заяву до Відповідача, в якій він просив зняти арешт з усього майна та накласти арешт на конкретно визначене майно в межах суми заборгованості. Позивачем було запропоновано Відповідачу накласти арешт на таке майно Позивача, що знаходиться у його власності: 1. Земельну ділянку площею 0,1490 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0294), вартість якої становить 1 519 800,00 грн; 2. Земельну ділянку площею 0,5864 га (кадастровий номер 3220888000:04:002:0376), вартість якої становить 5 981 280,00 грн.; 3. Земельну ділянку площею 0,5850 га (кадастровий номер 3220888000:04:002:0377), вартість якої становить 5 967 000,00 грн; 4. Земельну ділянку площею 0,5864 га (кадастровий номер 3220888000:04:002:0378), вартість якої становить 5 981 280,00 грн. Отже загальна вартість запропонованого позивачем майна становить 19 449 360,00 грн. (девятнадцять мільйонів чотириста сорок девять тисяч триста шістдесят гривень 00 копійок), що в декілька разів перевищує загальну суму боргу. Розглянувши заяву, відповідач 05.05.2016 року надіслав відповідь, якою відмовив в задоволені вищенаведеної заяви. Відповідно до частини 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, установленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Відповідно до ст. 383 Цивільно-процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи..

Outcome: approved