Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та шкоди посилаючись на те, що в грудні 2008 року між сторонами було укладено письмовий договір авансу, відповідно до якого позивачем передано в рахунок сплати за майбутнім договором купівлі-продажу 8 тисяч доларів США. Дані кошти відповідачем отримано. Цим договором передбачено, що у випадку не укладення договору купівлі-продажу у строк до 01 квітня 2009 року [PERSON] зобовязується повернути отримані кошти. Між сторонами до 01 квітня 2009 року договір купівлі-продажу не був укладений, проте кошти [PERSON] не повернула. Рішеннями Новоушицького районного суду від 27 грудня 2012 року та Апеляційного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2013 року стягнуто на користь позивача 48000 гривень авансу та 620 гривень судових витрат. В ході примусового виконання проведено часткове стягнення 6088,20 гривень. Залишок суми невиконаного зобовязання на 14 вересня 2015 року складає 42532,80 гривень. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року 3% річних та втрати від інфляції стягнуто станом на 1 вересня 2014 року. Відтак позивач просить стягнути з відповідача за період з 1 вересня 2014 року по 14 вересня 2015 року 3% річних в сумі 1324,75 гривень, 19309,39 гривень втрат від інфляції та 74957,62 гривень реальних збитків для купівлі 5416,36 доларів США. Представник позивачки та позивачка в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити, надали пояснення аналогічні змісту заяви. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, надали письмові заперечення, та пояснили, що потерпілою стороною внаслідок укладення договору авансу є саме відповідач, оскільки з неї стягнуто і кошти та звернено стягнення на житловий будинок, який виступав предметом договору. Зазначили, що дані правовідносини між сторонами не носять зобовязального характер, та таке не є грошовим, відтак в позові просили відмовити. Суд, заслухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Відповідно до розписки [PERSON] отримала від [PERSON] аванс за продажу будинку, що знаходиться за адресою вул.Ветеренарна, 4 смт.Нова Ушиця в сумі 8 (вісім) тисяч доларів США. Рішенням Новоушицького районного №2212/3/2012 від 27 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму авансу в розмірі 48\~000 (сорок вісім) тисяч гривень. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області №22-ц/792/396/13 від 23 жовтня 2013 року рішення Новоушицького районного суду в частині стягнення суми авансу скасовано. Відповідно до довідки виданої відділом виконавчої служби Новоушицького районного управління юстиції в них на виконанні перебуває виконавчий лист №680/19/14-ц від 22 січня 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 48620 гривень заборгованості. В ході виконавчого провадження було стягнуто 6088,20 гривень. Залишок боргу по примусовому виконанню станом на 17 серпня 2015 року складає 42531,80 гривень. Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 22 вересня 2015 року виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №680/19/14-ц закінчено у звязку зі сплатою заборгованості. Відповідно до частин 1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Пункт 3 ч.2\~ст.11 ЦК України\~однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки станом на 14 вересня 2015 року відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем, на підставі\~ст.625 ЦК України\~позивач має право вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 1 вересня 2014 року по 14 вересня 2015 року відповідно в сумі 1324,75 гривень та в сумі 19309,39 гривень підлягають до задоволення. В силу ч.1 та 2\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність майнової шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Відповідно до\~ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ст.58 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, що передбачено\~ст.60 ЦПК України. Суду не надано жодного належного доказу щодо завдання збитків позивачу, неправомірності дій відповідача, причинного зв'язку між діями та шкодою. Витрати позивача, які можуть настати у звязку з придбання доларів США не знаходяться у прямому причинному зв'язку з відновленням порушеного права позивача, тобто не є збитками у розумінні п.1 ч.2\~ст.22 ЦК України, відтак позов у частині стягнення шкоди задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволення яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 206,36 гривень.

Outcome: partial