Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за період з 01.01.2008 року по 30.04.2020 року за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) в розмірі 16 879 грн. 35 коп., та судові витрати в розмірі 2102 грн., вказуючи, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрована як побутовий споживач, особовий рахунок № [NUMBER] . Крім того, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] . Позивач зазначає, що незважаючи на водопостачання (водовідведення) в період з 01.01.2008 року по 30.04.2020 року, відповідачі не здійснюють її оплату, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідачі добровільно заборгованість не сплачують, в зв`язку з чим позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, від нього до суду надійшла заява, згідно якої він просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти постановлення заочного рішення (а.с.41) Відповідачі, які про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином: шляхом направлення судової повістки та у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надали. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст.15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом установлено, що згідно довідки № 33342 про склад сім`ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідач та члени її сім`ї проживають та зареєстровані в зазначеній квартирі, за якою у Комунального підприємства «Бахмут-Вода», що надає послуги з водопостачання (водовідведення), відкритий особовий рахунок на ім`я відповідача [PERSON] № [NUMBER] (а.с.5,6). Згідно розрахунку заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 січня 2008 року по 30 квітня 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] утворилася заборгованість в розмірі 16 879 грн. 35 коп.(а.с.5,6). Розрахунок здійснено на основі тарифів та норм водоспоживання та водовідведення по КП «Бахмут-Вода» для споживачів - населення, погоджених рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради Донецької області від 21.07.2004 року № 469, від 25.04.2006 року № 295, від 11.08.2006 року № 602, від 26.12.2007 року № 1162, від 2.04.2008 року № 258, від 29.12.2008 року № 932, від 16.12.2010 року № 593, від 12.12.2012 року № 440. Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п. 33 «Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184цс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги комунального підприємства «Бахмут-Вода» про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) в розмірі 16 879 гр. 35 коп. підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 2102 гр.(а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved