Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадщину та виділення майна в натурі, в якому вказує, що 07 серпня 1997 року він одружився із [PERSON], з якою протягом семи років перебував у шлюбі. В 2004 році його дружина стала власницею господарства розташованого в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області по вул. Калинівська, 26 та трьох земельних ділянок розташованих в даному населеному пункті. Позивач також вказує, що 12 липня 2004 року його дружина померла, після чого відкрилась спадщина на вищевказане майно. Позивач вважає, що спадкоємцями першої черги за законом є він, його син - [PERSON] та його теща - [PERSON] Позивач також вказує, що всі вони своєчасно прийняли спадщину після смерті [PERSON] та стали власниками вищевказаного майна у рівних частках, тобто по 1/3 частині майна кожен. В подальшому, 30 червня 2005 року позивач отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину даного господарства та 13 березня 2008 року зареєстрував за собою право власності на 1/3 частину даного господарства у Новоселицькому КБТІ. Відповідно до договору дарування від 28 травня 2004 року зареєстрованого в реєстрі за № 1191 та посвідченим державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] стала власницею земельної ділянки для індивідуального жилого будівництва площею 0,2500 га. кадастровий номер 7323088600:01.004.0016 та двох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,1917 га., та 0,0100 га., кадастрові номера 7323088600:01.004.0017, 7323088600:01.004.0018, які розташовані на території с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області. Позивач вказує, що його дружина подала документи для проведення державної реєстрації права власності на дані земельні ділянки та виготовлення державних актів про право власності на земельні ділянки на її імя, однак невдовзі після посвідчення договору дарування та подачі документів для проведення державної реєстрації [PERSON] померла та не встигла зареєструвати на своє імя право власності на вищезгадані земельні ділянки. Через відсутність реєстрації за померлою права власності на вказані вище земельні ділянки та відповідно, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, згідно п. 216 «Інструкції про порядок вчинення нотаріусами України» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, оформлення спадщини у нотаріальному порядку шляхом отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрації права власності неможливе. У звязку з неможливістю оформлення спадщини у нотаріальному порядку шляхом отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрації права власності, позивач просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 12 липня 2004 року, право на спадщину на 1/3 частину земельних ділянок, які розташовані в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, виділивши йому 1/3 частину наступного майна, а саме: господарства яке розташоване в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області по вул. Калинівська, 26, яке складається з житлового будинку літ. «А», гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «В» сараї літ. «Г, Д, Є», вбиральні літ. «Е», погребу з шийкою літ. «Пг», колодязя № 1 та огорожі № 2-4; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства індивідуального жилого будівництва площею 0,2500 га., кадастровий номер 7323088600:01.004.0016, що розташована в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0100 га., кадастровий номер 7323088600:01.004.0017 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1917 га., кадастровий номер 7323088600:01.004.0018, що розташовані в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та уточнили позовні вимоги, згідно яких просили виділити позивачу частку спадкового майна відповідно до варіанту № 1, що визначений в проектних пропозиціях поділу будинковолодіння та земельних ділянок за № 03-06/2015. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені по дату, час та місце розгляду справи в суді, про що є відомості в матеріалах справи, про поважні причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Судом також встановлено, що 08 травня 2004 року дружина позивача - [PERSON] стала власницею господарства розташованого в селі Топорівці Новоселицького району Чернівецької області по вул. Калинівська (Щорса), 26; земельної ділянки для індивідуального жилого будівництва площею 0,2500 га., кадастровий номер 7323088600:01.004.0016; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1917 га., кадастровий номер 7323088600:01.004.0017 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0100 га., кадастровий номер 7323088600:01.004.0018, що розташовані на території с Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, що підтверджується договорами дарування (а.с. 17, 68), витягом про реєстрацію права власності (а.с. 69) та копією державного акту на право власності на земельні ділянки (а.с. 18, 19). Відповідно до свідоцтвом про смерть встановлено, що 12 липня 2004 року померла [PERSON] (а.с. 7), після смерті якої відкрилась спадщина на вищевказане майно. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], його син, тобто відповідач по справі - [PERSON] та мати померлої - [PERSON], а також встановлено, що всі вони своєчасно прийняли спадщину після смерті спадкодавця та стали власниками вищевказаного майна у рівних частках, тобто по 1/3 частині майна кожен, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с. 15, 78). 05 липня 2014 року помирає [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 35), після смерті якої із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся [PERSON], якого ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідно до технічного паспорта господарство яке розташоване в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області по вул. Калинівська, 26, складається з житлового будинку літ. «А», гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «В» сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», сараю літ. «Є», погребу з шийкою літ. «Пг», колодязя № 1 та огорожі № 2-4 (а.с. 8-14). Встановлено, що 30 червня 2005 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину спірного господарства (а.с. 15) та 13 березня 2008 року ним було зареєстровано право власності на 1/3 частину даного господарства у Новоселицькому КБТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 16). Відповідно до договорів дарування від 28 травня 2004 року зареєстрованих в реєстрі під № 1191, № 1189 та посвідчених державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори [PERSON] була власницею земельної ділянки для індивідуального жилого будівництва площею 0,2500 га., кадастровий номер 7323088600:01.004.0016, та двох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,1917 га. та площею 0,0100 га., кадастрові номері 7323088600:01.004.0017, 7323088600:01.004.0018, які розташовані в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області (а.с. 17, 68) та за час життя подала документи для проведення державної реєстрації права власності на дані земельні ділянки та виготовлення державних актів про право власності на них, однак після посвідчення договорів дарування, у звязку з смертю [PERSON] не встигла зареєструвати на своє імя право власності на вищезгадані земельні ділянки, що підтверджується довідкою Відділу земельних ресурсів Новоселицької РДА (а.с. 20). Через відсутність реєстрації права власності на вказані вище земельні ділянки за [PERSON] та відповідно, відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, відповідно п. 216 «Інструкції про порядок вчинення нотаріусами України» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, оформлення спадщини у нотаріальному порядку шляхом отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрації права власності є неможливе. На підставі викладеного позивач, як спадкоємець першої черги по закону має право на спадщину, а саме на 1/3 частину вказаних земельних ділянок. Відповідно до проектних пропозицій поділу спірного майна, а саме будинковолодіння та земельних ділянок, визначена технічна можливість поділу спадкового майна між спадкоємцями на три рівні частини (а.с. 113-136). Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст. 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. На підставі викладеного, враховуючи наявність технічної можливості поділу спадкового майна між спадкоємцями на три рівні частини, суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі. З огляду на вказані вище обставини, відповідно до вимог ст.ст. 3, 15-16, 25, 328, 364, 367, 370, 1217-1218, 1222-1223, 1225, 1261, 1267, 1268-1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved