Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 11 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 35 000 доларів США строком до 11 вересня 2037 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач уклали договір іпотеки, згідно пункту 35.3 якого відповідач надав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальної площею 64,90 кв.м, житловою площею 49,80 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачеві на праві власності згідно договору купівлі-продажу. У зв`язку з тим, що позичальник не виконував належним чином кредитні зобов`язання, заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року у рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 11 вересня 2007 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ПАТ КБ «Приватбанк» договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Просить виселити відповідачів, які зареєстровані або проживають у житловому будинку, загальною площею 64,90 житловою площею 49,80 кв. м, що розташований по [ADDRESS] та стягнути понесені судові витрати. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просять у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Якимівським районним відділом ДРАЦС ГТУЖЮ у Запорізькій області, актовий запис №332. Представник відповідача орган опіки та піклування Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області Білько О.П. суду пояснила, що у житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] , проживає родина [PERSON] , яка має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]. Селищною радою прийнято рішення про затвердження висновку опікунської ради про недоцільність виселення неповнолітньої дитини з будинку на підставі висновку про неможливість виселення з будинку неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO]. Вважають, що виселення неповнолітньої дитини без надання іншого житла порушує її право. Представник служба у справах дітей Криничанської райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи Криничанський районний сектор ГУ при Державній міграційній службі України у Дніпропетровській області про день слухання справи сповіщений належним чином. Вислухавши відповідача, його представника, представника органу опіки та піклування Аульської селищної ради, перевіривши та дослідивши матеріали справи суд встановив, що 11 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 000 доларів США. З метою виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно з яким іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальної площею 64,90 кв.м, житловою площею 49,80 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року у рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 11 вересня 2007 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ПАТ КБ «Приватбанк» договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з правом здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. 09 грудня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило [PERSON] вимогу про добровільне звільнення вказаного будинку, однак вказана вимога залишена без задоволення. Згідно з довідкою виконавчого комітету Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] (а.с.36). Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч. 1 ст. 40 даного Закону - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення. У постановах Верховного Суду у справах №539/328/16-ц від 04 липня 2019 року, №705/4649/14-ц від 20 листопада 2019 року визначено, що при виселенні в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення. Ураховуючи вищевикладене, норми чинного цивільного законодавства України, беручи до уваги ту обставину, що будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який є предметом іпотеки відповідно до договору від 11 вересня 2007 року, придбаний не за рахунок коштів, які надавалися за кредитним договором, за договором купівлі-продажу, іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, у позові про виселення відповідачів з житлового будинку, яке є предметом іпотеки, ПАТ КБ «ПриватБанк» не заявляв вимогу про надання їм іншого постійного житлового приміщення, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки відповідно до рішення суду, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed