Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Руский Стандарт» про зупинення нарахувань за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28.01.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк Руский Стандарт» укладено кредитний договір № 111946449, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 4708,27 грн., для оплати товару у вигляді металопластикових конструкцій шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] Цього ж дня між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій на загальну суму 9708,27 грн. ФОП [PERSON], отримавши кошти від позивача, взятих на себе зобов'язань по зазначеному вище договору не виконала, та відмовилась від виконання покладених на неї обов'язків по виготовленню та встановленню металопластикових конструкцій. 28.04.2014 року позивач подав заяву до правоохоронних органів про кримінальне правопорушення, а саме про те, що 28.01.2014 року невідома особа від імені ФОП [PERSON] під приводом виготовлення металопластикових конструкцій шахрайським шляхом - оформлення кредиту в ПАТ «Банк Руский Стандарт» в розмірі 4708,27 грн., та кредиту в ПАТ «А-Банк» в розмірі 5000,00 грн., на ім'я [PERSON], заволоділа зазначеними вище грошовими коштами. Дана заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та по ній проводиться досудове розслідування. Позивач вважає, що наведені вище факти є істотною зміною обставин укладеного між нею і банком кредитного договору в розумінні ст. 652 ЦК України, а тому вона зверталась до банку з проханням призупинити нарахування за даним кредитним договором, в чому їй було відмовлено. На підставі вищевикладеного позивач звернулась до суду з позовом та просила суд призупинити нарахування за кредитним договором № 111946449 від 28.01.2014 року. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 28.01.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк Руский Стандарт» укладено кредитний договір № 111946449, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 4708,27 грн., для оплати товару у вигляді металопластикових конструкцій шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] (а.с. 4-6). 28.01.2014 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій на загальну суму 9708,27 грн. (а.с. 7). Зі змісту зазначеного договору вбачається, що після оплати замовником вартості вищевказаних металопластикових конструкцій, виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 14-35 робочих днів з моменту укладення договору, а якщо вироби мають нестандартну комплектацію - протягом 40 днів (п. 3.2. договору про надання послуг). Зобов'язання виконавця по даному договору вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів (п. 9. договору про надання послуг). 28.04.2014 року позивач подав заяву до правоохоронних органів про кримінальне правопорушення, а саме про те, що 28.01.2014 року невідома особа від імені ФОП [PERSON] під приводом виготовлення металопластикових конструкцій шахрайським шляхом - оформлення кредиту в ПАТ «Банк Руский Стандарт» в розмірі 4708,27 грн., та кредиту в ПАТ «А-Банк» в розмірі 5000,00 грн., на ім'я [PERSON], заволоділа зазначеними вище грошовими коштами. Дана заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та по ній проводиться досудове розслідування (а.с. 8). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» свої зобов'язання за кредитним договором № 111946449 від 28.01.2014 року виконав (а.с. 5). У свою чергу [PERSON], зобов'язався погашати зазначений кредит щомісячними платежами в розмірі 424,00 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч. 2 ст. 652 ЦК України). Частиною 4 ст. 652 ЦК України передбачено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. З аналізу положень кредитного договору № 111946449 від 28.01.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та [PERSON], вбачається, що в ньому відсутні умови, які б визначали можливість призупинення нарахування платежів за кредитним договором. В прохальній частині позовної заяви [PERSON], просить суд призупинити нарахування за вказаним кредитним договором, що фактично є вимогою про зміну умов договору шляхом доповнення його змісту положенням про можливість тимчасового припинення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за даним договором. У зв'язку з тим, що сторони самостійно не дійшли згоди про зміну умов зазначеного вище кредитного договору, дане питання підлягає вирішенню судом на підставі частини 2 та 4 ст. 652 ЦК України. В силу ч. 2 ст. 652 ЦК України однією з обов'язкових умов для зміни договору за рішенням суду є та обставина, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, вимоги позивача щодо призупинення нарахування за кредитним договором № 111946449 від 28.01.2014 року не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Приймаючи до уваги те, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача також не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed