Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про захист прав споживачів, посилаючись на те, що 18.04.2013 року ним було отримано лист-вимогу по виконанню умов кредитного договору № 5п-2011 року від 20.06.2011 року. Із зазначеного листа йому стало відомо, що він нібито уклав 20.06.2010 року кредитний договір щодо отримання кредитної лінії у розмірі 860000 грн. та отримав 552000 грн., а також укладено договір застави Дз6-5п-2011 від 02.12.2011 року. Вищезазначені договори він не мав наміру укладати з ПАТ «Брокбізнесбанк». 02 грудня 2011 року у приміщенні ПАТ «Брокбізнесбанк» (м. Черкаси, вул. Кірова. 55) він підписував пакет документів переданих йому представниками банку для укладання договору банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070226086 на суму 550000 грн. - інших цивільно-правових угод у 2011 році з банківською установою не укладав. Більш того, прочитавши копію кредитного договору, доданого до листа-вимоги, він зрозумів: із зазначеним текстом він не знайомився, подібних цивільно-правових угод не укладав, та не мав наміру укладати (навіть виходячи із логічних міркувань, йому не було сенсу отримувати кредитні кошти під 27,3 % річних при наявності у нього депозиту у розмірі 550000 грн. під 18,5 % річних). Підписи, виконані на текстах кредитного договору та договору застави, схожі на його, що дає підстави вважати, що представники банку, шляхом обману, отримали його підпис під цивільно-правовими угодами під час укладання іншої. Кредитні кошти, відповідно до п. 1.2. кредитного договору № 5п-2011 від 20.06.2011 року, він взагалі не отримував ні через касу банку, ні на розрахунковий рахунок відповідно письмової заяви. Також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до умови договору (п. 2.2.), він ніби то повинен був сплатити 129000 грн. комісії за отримання кредиту, чого він не робив та і не знав, що повинен був робити. Вважає вищезазначений кредитний договір недійсним. Просить в визнати недійсним кредитний договір № 5п-2011 від 20.06.2011 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та [PERSON] та договір застави Дз6-5п-2011 укладений 02.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та [PERSON]. Судові витрати пов'язані з розглядом справи покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 5п-2011 від 20 червня 2011 року, даний договір укладений між ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі директора Отрешка Сергія Володимировича та [PERSON]. Відповідно до п. 1.1. вказаного кредитного договору банк надав [PERSON] грошові кошти у вигляді відновлювальної лінії в розмірі 860000 грн. на строк з 20 червня 2011 року по 05 листопада 2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,30 % річних для споживчих цілей. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 5п-2011 від 20 червня 2011 року, між ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі директора Отрешка Сергія Володимировича та [PERSON] був укладений договір застави № ДЗ 6-5п-2011 від 02 грудня 2011 року. Відповідно до п. 1.4 вказаного договору в забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором заставодавець надає заставодержателю в заставу майнове право вимагати на отримання грошових коштів в сумі 550000 грн., які знаходяться на рахунку № [NUMBER] в ЧФ АТ «Брокбізнесбанк» на підставі договору про депозитний внесок № D_070226086 від 02 грудня 2011 року, що укладений між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України). Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України). Зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Під час розгляду даної справи судом була призначена судово-почеркознавча експертиза та технічне дослідження. Відповідно до висновку експерта № 1/639 від 14.07.2014 року: « 1. Підпис від імені [PERSON] в графі «Вкладник» на зворотній стороні договору банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D 070226086 виконаний самим [PERSON]. 2. Підпис від імені [PERSON] в колонці «ЗАСТАВОДАВЕЦЬ» розділу «РЕКВІЗИТИ І ПІДПИСИ СТОРІН» у договорі застави № Дз 6-5п-2011 від 02.12.2011 виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням дійсних підписів [PERSON] 3. Встановити, ким, [PERSON] чи іншою особою виконаний підпис від його імені в колонці «ПОЗИЧАЛЬНИК» розділу «РЕКВІЗИТИ І ПІДПИСИ СТОРІН» у кредитному договорі № 5п-2011 від 20.06.2011 не видалось можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині. 4. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отримувача» заяви на видачу готівки №5 від 20.06.2011 виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням дійсних підписів [PERSON] Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис платника» заяви на переказ готівки №23 від 30.06.2011 виконаний, ймовірно, самим [PERSON]. 5. Підписи від імені [PERSON] в графі «Підпис платника» заяв на переказ готівки №16 від 31.10.2011 та №1 від 28.04.2012 виконані самим [PERSON]. Підписи від імені [PERSON] в графі «Підпис платника» заяв на переказ готівки №2 від 28.04.2012, №15 від 29.02.2012, №18 від 31.01.2012, №16 від 29.12.2011, №25 від 31.08.2011 та №2 від 26.07.2011 виконані, ймовірно, самим [PERSON]. Підписи від імені [PERSON] в графі «Підпис платника» заяв на переказ готівки №13 від 30.03.2012, №1 від 07.11.2011 (на суму 19940,22) та №1 від 07.11.2011 (на суму 50000,00) виконані не [PERSON], а іншою особою (особами) з наслідуванням дійсних підписів [PERSON] Встановити, ким, [PERSON] чи іншою особою виконаний підпис від його імені в графі «Підпис платника» заяви на переказ готівки №17 від 30.09.2011 не видалось можливим в зв'язку з повною неспівставимістю досліджуваного підпису та зразків. 6. Питання щодо встановлення часу друкування аркушів договору застави № Дз 6-5п-2011 від 02.12.2011 та кредитного договору № 5п-2011 від 20.06.2011 та відповідності його даті укладення договорів, а саме: 02.12.2011 та 20.06.2011 не вирішувалось, в зв'язку з відсутністю в НДЕКЦ судових експертів, які проводять експертизу матеріалів документів.» Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачем з ПАТ «Брокбізнесбанк» не укладався ні кредитний договір № 5п-2011 від 20 червня 2011 року ні договір застави Дз6-5п-2011 від 02.12.2011 року,та ніяких коштів він не отримував. Крім того, в судовому засіданні представником позивача був наданий витяг ЄДРПО про порушення кримінального провадження відносно посадових осіб Пат «Брокбізнесбанк» (шахрайські дії). Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Відповідно до п. 20 пленуму Верховного суду України № 6 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] в судовому засіданні повністю доведені позовні вимоги, а тому і позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved