Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Синельниківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 02 липня 1990 року до 31 березня 1997 року він був членом КСП ім.Калініна Лубянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. В державному акті на право колективної власності на землю КСП ім.Калініна від 09 червня 1995 року за №17 позивач не значиться. Розмір паю становить 6,78 умовних кадастрових гектарів. Сертифікату на земельну частку (пай) позивач не отримував і про своє право дізнався у 2016 році. Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель КСП ім.Калініна розміром 6,78 умовних кадастрових гектарів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на відсутність вільних земельних ділянок. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії трудової книжки позивач був прий \~ \~ \~ \~знятий в члени колгоспу ім.Калініна 02 липня 1990 року, звільнений з роботи за власним бажанням 31 березня 1997 року. Згідно довідки Управління Держгеокадастру у Синельниківському районі від 09 грудня 2016 року в державному акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства ім.Калініна від 09 червня 1995 року за №17 громадянин [PERSON] Латиф-огли в списку - додатку до державного акту не значиться. Розмір паю по КСП ім.Калініна становить 6,78 умовних кадастрових гектарів. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними». Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України чинного з 01 січня 2004 року, цивільні відносини які виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності з 01 січня 2004 року. Отже, на час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.Калініна, тобто станом на 09 червня 1995 року, позивач був членом КСП і відповідно отримав право на земельну частку (пай). Посилання представника відповідача на відсутність вільних земельних ділянок є передчасними, оскільки у даній справі не ставиться питання щодо передання позивачеві земельної ділянки в натурі. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved