Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якій вказав про те, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 03.12.1992 року. Шлюб зареєстровано у відділі ЗАГС міськвиконкому м. Суми за актовим записом № 2071. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага. Сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства Тому позивач змушений звернутися до суду і просить розірвати шлюб з відповідачкою. До початку судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.12.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 292379, виданим 03.12.1992 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Суми за актовим записом № 2071. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання позивача на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому подальше збереження сімї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved