Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача отриману позику у розмірі 164495,94 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у розмірі 1644,96 грн.. Позивач та його представник, будучи сповіщеними належним чином, до суду не з'явились, надавши судові письмову заяву, по якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи сповіщеною належним чином, про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явилась без поважних причин, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надавала. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов про стягнення боргу задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 30.01.2008 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір № 08/1, відповідно до умов якого остання отримала у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 20 580 дол. США, які зобов'язалась повернути строком до 15.01.2009 року (а.с. 5-6). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси первісного позивача замінено на її правонаступника - [PERSON], у зв'язку зі смертю [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками. Згідно з п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначає позивач в позові 15.01.2009 року, в день коли відповідач повинна була повернути кошти, вона попросила продовжити строк договору ще на рік, посилаючись на скрутне матеріальне становище, останньою датою повернення була 31.12.2013 року. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується договором про довірче управління грошовими коштами, копія якого наявна в матеріалах справи(а.с.5). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 1644, 97 грн.,що підтверджується квитанцією,наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов'язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved