Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 01 жовтня 2012 року між ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» та ТзОВ «Компанія «Галнафтоінвест» (код ЄДРПОУ 23884237, адреса: 79016, [ADDRESS]) було укладено Договір банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 та 30.09.2014 р. укладено додаткову угоду №1 до нього, у відповідності з яким Позивачем було надано Позичальнику частками в рамках кредитної лінії кредит на загальну суму 4950000,00 грн. (чотири мільйони дев'ятсот п'ятдесят тисяч гривень, 00 коп.), з обов'язком Позичальника щомісячно частинами повертати кредит в термін до 29 вересня 2015 року включно, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом, а також неустойки (пені, штрафу) в розмірі та в терміни, що передбачені умовами Кредитного договору. Видача кредиту (грошових коштів) Позичальнику підтверджується меморіальними ордерами №738 від 01.11.2012, №3098 від 30.10.2012, №2237 від 25.10.2012, №869 від 23.10.2012, №233 від 19.10.2012, №1442 від 16.10.2012, №2352 від 08.10.2012, №2593 від 02.10.2012, які додані до матеріалів справи. З метою забезпечення зобов'язань в повному обсязі між Позивачем і громадянином України [PERSON] був укладений Договір поруки № 49-П/12-Л12 від 01 жовтня 2012 року. 30.09.2014 р. між сторонами зазначеного договору поруки було укладено додаткову угоду №1 у зв'язку з внесеннями змін до Кредитного договору, в п.4 цього договору встановлено, що Поручитель (Відповідач) відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. Згідно ч.2 п.4 Договору поруки №49-П/12-Л12, у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором Поручитель зобов'язався повністю повернути кредит та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом та комісії за Договором, незалежно від настання строку виконання зобов'язання у випадку, в тому числі, невиконання Позичальником будь-якого зобов'язання за Кредитним договором, укладеним з Кредитодавцем. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань, 19.05.2015 року Позивачем на адресу Позичальника та Відповідача було надіслано письмову вимогу щодо здійснення погашення заборгованості, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення та чеками Укрпошти. Проте, зазначена вимога до цього часу не виконана та заборгованість не сплачена. В судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідач та його представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги заперечує в повному обсязі. Відповідачем подано суду письмові заперечення, у яких посилається на те, що у ПАТ «Укргазпромбанк» відсутнє право вимоги до [PERSON], оскільки таке право вимоги було передано ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» на підставі договору про відступлення права вимоги № 3 від 01.07.2016 р., укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс». Більше того, зазначає, що у ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» також відсутнє право вимоги за Договором банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. та Договором поруки № 49-П/12-Л2 від 01.10.2012 р., оскільки з 02.07.2016 р. таке право вимоги належить [PERSON] на підставі договору про відступлення права вимоги № 1 від 02.07.2016 р., укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» та [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 01 жовтня 2012 року між ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» та ТзОВ «Компанія «Галнафтоінвест» (код ЄДРПОУ 23884237, адреса: 79016, [ADDRESS]) було укладено Договір банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 та 30.09.2014 р. укладено додаткову угоду №1 до, у відповідності з яким Позивачем було надано Позичальнику частками в рамках кредитної лінії кредит на загальну суму 4950000,00 грн. (чотири мільйони дев'ятсот п'ятдесят тисяч гривень, 00 коп.), з обов'язком Позичальника щомісячно частинами повертати кредит в термін до 29 вересня 2015 року включно, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом, а також неустойки (пені, штрафу) в розмірі та в терміни, що передбачені умовами Кредитного договору. Видача кредиту (грошових коштів) Позичальнику підтверджується меморіальними ордерами №738 від 01.11.2012, №3098 від 30.10.2012, №2237 від 25.10.2012, №869 від 23.10.2012, №233 від 19.10.2012, №1442 від 16.10.2012, №2352 від 08.10.2012, №2593 від 02.10.2012, які додані до матеріалів справи. З метою забезпечення зобов'язань в повному обсязі між Позивачем і громадянином України [PERSON] був укладений Договір поруки №49-П/12-Л12 від 01 жовтня 2012 року. 30.09.2014 р. між сторонами зазначеного договору поруки було укладено додаткову угоду №1 у зв'язку з внесеннями змін до Кредитного договору, в п.4 цього договору встановлено, що Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. Згідно ч.2 п.4 Договору поруки №49-П/12-Л12, у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Згідно Кредитного договору Позичальник зобов'язався повністю повернути кредит та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом та комісії за Договором, незалежно від настання строку виконання зобов'язання у випадку, в тому числі, невиконання Позичальником будь-якого зобов'язання за Кредитним договором, укладеним з Кредитодавцем (Позивачем). У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань, 19.05.2015 року Позивачем на адресу Позичальника та Відповідача було надіслано письмову вимогу щодо здійснення погашення заборгованості, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення та чеками Укрпошти. Проте, зазначена вимога до цього часу не виконана та заборгованість не сплачена. Відтак, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. в сумі 4 154 285,81 грн. та судові витрати. Судом також встановлено, що 01.07.2016 р. між ПАТ «Укргазпромбанк», як первісним кредитором, та ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», як новим кредитором, було укладено договір про відступлення права вимоги № 3, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги, що випливає з Договору банківського кредиту № 63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р. та Договору банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до них тощо, що є його невід'ємною частиною (далі - Основні договори), укладеними між первісним кредитором та ТзОВ «Компанія «Галнафтоінвест». Згідно пункту 1.2. вказаного договору, право вимоги за Основними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за Основними договорами; право вимоги суми нарахованих процентів за Основними договорами, строк платежу яких настав на дату укладення цього договору; процентів, неустойки, штрафу, пені; тощо. Сума права вимоги, включаючи неустойку, станом на 01.07.2016 р. складає, зокрема, 6 086 436,84 грн. за Договором банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. Відповідно до п. 1.3. вказаного договору про відступлення права вимоги № 3 від 01.07.2016 р., новий кредитор одержує всі права (замість первісного кредитора) в тому числі, але, не виключно, на отримання від боржника сум основного боргу, процентів, неустойки, штрафі, пені тощо. Вимагати від боржника належного виконання всіх без виключення зобов'язань за Основними договорами, які існували та існують на момент укладення цього договору. Згідно повідомлення від ПАТ «Укргазпромбанк» № 1398 від 01.07.2016 р., ПАТ «Укргазпромбанк» повідомлено, зокрема, [PERSON], що згідно договору про відступлення прав вимоги № 3 від 01.07.2016 р., право вимоги за Договором банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. з урахуванням усіх змін та доповнень, внесених до нього, укладеним між Банком та ТОВ «Компанія «Галнафтоінвест», правонаступником якого є ТОВ «Омега Трейд Груп», відступлено банком на користь ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» (код ЄДРПОУ 40131717, місце знаходження: 03087, м. Київ, вул.Ушинського, 13-А). Відтак, у ПАТ «Укргазпромбанк» відсутнє право вимоги до [PERSON], оскільки таке право вимоги було передано ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» на підставі договору про відступлення права вимоги № 3 від 01.07.2016 р., укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс». Окрім цього, судом також встановлено, що 02.07.2016 р. між ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», як первісним кредитором, та [PERSON], як новим кредитором, було укладено договір про відступлення права вимоги № 1, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги, що випливає з Договору про відступлення права вимоги № 3 від 01.07.2016 р., укладеним між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» з усіма додатками, додатковими угодами та додатковими договорами, договору банківського кредиту № 63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р. та Договору банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до них тощо, що є його невід'ємною частиною (далі-Основні договори), укладеними між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТзОВ «Компанія «Галнафтоінвест», правонаступником якого є ТОВ «Омега Трейд Груп». Згідно пункту 1.2. вказаного договору, право вимоги за Основними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за Основними договорами; право вимоги суми нарахованих процентів за Основними договорами, строк платежу яких настав на дату укладення цього договору; процентів, неустойки, штрафі, пені; тощо. Сума права вимоги, включаючи неустойку, станом на 01.07.2016 р. складає, зокрема, 6 086 436,84 грн. за Договором банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. Відповідно до п. 1.3. вказаного договору про відступлення права вимоги № 1 від 02.07.2016 р., новий кредитор одержує всі права (замість первісного кредитора) в тому числі, але, не виключно, на отримання від боржника сум основного боргу, процентів, неустойки, штрафі, пені тощо. Вимагати від боржника належного виконання всіх без виключення зобов'язань за Основними договорами, які існували та існують на момент укладення цього договору. На виконання вимог Договору про відступлення права вимоги № 1 від 02.07.2016 р, між ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», як первісним кредитором, та [PERSON], як новим кредитором, 02.07.2016 р. складено та підписано Акт прийому-передачі до Договору про відступлення права вимоги № 1 від 02.07.2016 р. та сплачено на підставі п 4.1. такого договору 2 530 765,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 09.06.2016 р., № 3 від 30.06.2016 р. та № 1 від 30.06.2016 р. Як вбачається з матеріалів справи, згідно повідомлення ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» № 04.07/16-1 від 04.07.2016 р. [PERSON] повідомлено, що згідно договору про відступлення прав вимоги № 1 від 02.07.2016 р., право вимоги, зокрема, за договором поруки № 49-П/12-Л2 від 01.10.2012 р., укладеним між ПАТ «Укргазпромбанк» та [PERSON], відступлено на користь [PERSON] Таким чином, станом дату розгляду справи, у ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» також відсутнє право вимоги за Договором банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. та Договором поруки № 49-П/12-Л2 від 01.10.2012 р., оскільки з 02.07.2016 р. таке право вимоги належить [PERSON] на підставі договору про відступлення права вимоги № 1 від 02.07.2016 р., укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» та [PERSON] Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на вищенаведене, станом на дату розгляду справи, у ПАТ «Укргазпромбанк» відсутнє право вимоги за Договором банківського кредиту № 55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р., що в свою чергу свідчить про відсутність порушення його прав та інтересів. Суд зауважує, що в даному випадку відсутнє також порушення прав та інтересів ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», якого позивач просив залучити до участі у даній справі, як свого правонаступника згідно заяви ПАТ «Укргазпромбанк» від 26.07.2016 р. та, яке не зверталося до суду із відповідною заявою. У суду відсутні будь-які докази щодо підтримання ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» заяви позивача від 26.07.2016 р. щодо залучення його до участі у даній справі, як правонаступника ПАТ «Укргазпромбанк». Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Норма даної статті встановлює, що доказування є обов'язком сторони. Позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. Таким чином, розподіл обов'язків щодо доказування у цивільній справі здійснюється на підставі одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч. 3 ст. 10 ЦПК України). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги безпідставні, а тому не підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed