Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, відповідач вихованням дитини не займається, матеріально її не утримує. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що він є батьком дитини - малолітньої [PERSON], яка проживає разом з ним, перебуває на повному його утриманні. Він займається вихованням дитини та турбується про її всебічний розвиток. Вони з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували та разом не проживали. Відповідач 13.02.2016 року, наступного дня після реєстрації дитини у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану, звернулася до нотаріуса та написала заяву, якою повідомила про відмову від батьківських прав на свою малолітню дитину - [PERSON]. З того часу, вона не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться її здоров'ям, не спілкується з дитиною. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає коштів на утримання дитини з самого її народження. Позивач також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явилася, хоча належним чином та через оголошення в пресі повідомлялася за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Від третьої особи - Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, з якої вбачається, що третя особа підтримує наданий нею висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, - жорстоко поводяться з дітьми, - є хронічними алкоголіками або наркоманами, - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, - засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що позивач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем, який утримує дитину, займається вихованням дитини та цікавиться її розвитком. З даних свідоцтва про народження (а.с.10) вбачається, що відповідач є матір'ю дитини. У нотаріально завіреній заяві відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Зазначені обставини також підтверджуються повідомленням Солом'янського УП ГУНП України у м. Києві від 21.03.2016 року № 18719/125/55/05-2016, з якого вбачається, що 13.03.2016 року [PERSON] у присутності нотаріуса відмовилася від спільної малолітньої доньки [PERSON] (а.с. 12). З даних висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 07 липня 2016 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], 2016 р.н.», вбачається, що орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с. 29-30). Таким чином, судом встановлено, що відповідач з народження дитини, без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, а тому суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач заперечень на позов не подала. Оскільки дитина проживає разом з позивачем і потребує коштів на утримання, суд вважає за можливе з відповідача на користь позивача стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини до досягнення нею повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судовий збір у розмірі 551,20 грн. необхідно, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача, а у розмірі 551,20 грн. - з відповідача на користь держави.

Outcome: approved