Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особистий рахунок [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог писалаються на те, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , а батько дитини записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. В період з 31.10.2007 по 21.06.2010 [PERSON] перебував на обліку у службі у справах дітей як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік стало те, що дитина проживає в родині, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, а причиною зняття, - зникнення підстав, оскільки мати виправилася, почала приділяти належну увагу дитині. З 09.03.2017 малолітнього [PERSON] поновлено на обліку у службі у справах дітей як такого, що опинився у складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік послужило скоєння фізичного насильства над дитиною, жорстоке поводження з нею. В подальшому дитина перебувала на обліку у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 02.03.2017 по 30.10.2017 у зв`язку з тим, що дитина зазнала фізичного насильства та жорсткого поводження, та з 05.04.2018 по 18.02.2019 - за заявою матері через складне матеріальне становище у родині у зв`язку з пожежею. 09.08.2019 на адресу служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради надійшло повідомлення від Ніжинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про те, що над малолітнім [PERSON] мати та її співмешканець вчинили фізичне насилля. На момент обстеження умов проживання родини малолiтньої дитини мати та її співмешканець знаходилися вдома з ознаками алкогольного сп`яніння. В будинку брудно, відсутні продукти харчування. 09.08.2019 малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП «Ніжинська центральна лікарня ім. М.Галицького». Згідно рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради №255 від 15.08.2019 малолітнього [PERSON] відібрано від матері. Питання неналежного виконання батькiвських обов`язкiв [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини. Матір також було попереджено про відповідальність по утриманню, вихованню та навчанню дiтей. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 03.10.2019 №321 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача -виконавчого комітету Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позбавити [PERSON] батьківських прав, пояснивши, що відповідачка життям сина за час перебування в дитячому відділенні КНП «Ніжинська центральна лікарня ім. М.Галицького» не цікавилася, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток та взагалі не спілкується з сином, тому на ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України просить позбавити її батьківських прав. Думка дитини щодо позбавлення відповідачку батьківських прав з*ясована органами опіки та піклування, до якого дитина звернулася за захистом з приводу жорстокого поводження з ним [PERSON] . Представник третьої особи на стороні позивача - служба у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області - Ощепкова В.В. в судовому засіданні просила задовольнити позов та пояснила, що з серпня 2019 року дитина перебуває в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації, оскільки [PERSON] застосувала фізичне насилля до свого сина, який висловив свою думку та сам попросив захисту. Відповідачка зловживає спиртними напоями, притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185 КУпАП. Вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, вказала що сина вона не била, він сам тікав із дому. За час перебування сина в центрі, вона не відвідувала його. Соціальна служба надавала їй допомогу на покрівлю будинку в сумі 2000 грн та привозили дрова. Вона має трьох дітей, найменший - віком 15 років, який з трирічного віку проживає з батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює фахівцем в центрі соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді. З травня 2018 по травень 2019 року сім*я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом. Будинок був в аварійному стані, за їхньої підтримкуи було зроблено косметичний ремонт та покрито дах. При спілкуванні із сусідами було з`ясовано, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Влітку 2019 року до них надійшло повідомлення про вчинення насильства відносно малолітнього [PERSON] , якого було поміщено до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації. Рішенням Сновського районного суду [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її п`ятнадцятирічного сина, який проживає з батьком. Заслухавши осіб, що з*явилися в судове засідання, та дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку. За рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради вiд 15.08.2019 № 255 «Про негайне відібрання» відібрано [PERSON] , [INFO] , вiд матері [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та та тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім.М.Галицького» (а.с.10). Згідно рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 03.10.2019 №321 затверджено висновок виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, яким є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). У свідоцтві про народження дитини відповідачка зазначена його матір`ю (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.8). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за місцем проживання [PERSON] ,- де проживає малолітній [PERSON] , виявлені неналежні умови проживання, у будинку брудно, відсутні продукти харчування, присадибна ділянка не обробляється (а.с.21). Відповідно до характеристики Ніжинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13від 12.04.2019 №375 [PERSON] навчається в сьомому класі, мати [PERSON] станом навчанням дитини не цікавиться, не приділяє належної уваги сину, не забезпечує необхідними шкільними речами.(а.с.17). Відповідачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її належної участі у вихованні дитини, що є елементами протиправного невиконання відповідачкою передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] буде суперечити його інтересам. На думку суду, поведінка відповідачки є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом, як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її сина, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Статтями 180-181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Згідно частини 3 статті 25 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved