Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № AN7KRX109460028 від 31.07.2013 р., відповідач отримав кредит у розмірі 9741,28 грн. з метою оплати вартості встановлення металопластикових вікон за договором № б/н від 31.07.2013 р., укладеним між [PERSON] та ФОП [PERSON]. Позивач надав кредитні кошти, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Позивач зазначає, що позичальник, [PERSON], свої договірні зобов'язання з повернення кредитних коштів не виконує, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 14 594,03 грн., в тому числі, заборгованість по кредиту в розмірі 8913,54 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом в розмірі 7,59 грн., поточна заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом в розмірі 2922,40 грн. та пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів в розмірі 1579,36 грн., штраф 500 грн. фіксована частина, штраф 671,14 грн. процентна частина, що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором на зазначену суму та сплачений судовий збір. У судове засіданні представник позивача не зявився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання 20.11.2015 року не зявились, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення на позовну заяву та зазначили, що таку суму кредитних коштів, яку вимагає банк, позивач фактично не отримував, а зазначені кредитні кошти під час оформлення кредитного договору було без його попередньої згоди шахрайським шляхом знято за допомогою дублікату банківської карти, тому відсутні підстави для погашення заборгованості. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № AN7KRX109460028 від 31.07.2013 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 9741,28 грн. з метою оплати вартості встановлення металопластикових вікон за договором № б/н від 31.07.2013 р., укладеним між [PERSON] та ФОП [PERSON]. В зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач станом на 15.08.2014 року має заборгованість на загальну суму 14594,03 грн., в тому числі, заборгованість по кредиту в розмірі 8913,54 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом в розмірі 7,59 грн., поточна заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом в розмірі 2922,40 грн. та пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів в розмірі 1579,36 грн., штраф 500 грн., штраф 671,14 грн. процентна складова. В ході судового засідання від 29 вересня 2014 р. судом було досліджено копію заяви про злочин, поданої відповідачем до Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві відносно шахрайських дій фізичної особи-підприємця [PERSON] за попередньою змовою зі співробітниками ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» та зняття за допомогою дублікату банківської карти кредитних коштів без його попередньої згоди, та інформаційний запит представника відповідача, поданий до Прокуратури Оболонського р-ну в м. Києві від 15.09.2014 р. відносно повідомлення відповідача щодо стану провадження досудового розслідування. Представником відповідача повідомлено, що станом на 29 вересня 2014 р. триває досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні за фактом шахрайських дій фізичної особи-підприємця [PERSON] за попередньою змовою зі співробітниками ПАТ «АКЦЕНТ БАНК», а саме заволодіння грошовими коштами, зокрема, [PERSON] під приводом надання послуг по встановленню метало-пластикових конструкцій (металопластикових вікон), не маючи реальної можливості виконати взяті на себе зобовязання. У звязку з цим відповідачем було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на період здійснення Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві досудового розслідування по даній справі. Зазначене клопотання було задоволене судом. 08 вересня 2015 р. провадження у справі було поновлено. В судовому засідання від 05 жовтня 2015 р. представником відповідача було надано інформаційний запит, поданий до Прокуратури Оболонського р-ну в м. Києві від 14.09.2015 р. відносно повідомлення відповідача щодо ходу досудового розслідування. Крім того, представником відповідача надано довідку від 05.11.2015 р. Оболонського РУ ГУ МВ України в м. Києві про те, що станом на дату судового розгляду справи триває досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, а постанова про закриття зазначеного кримінального провадження не виносилась. Повно та всебічно дослідивши додані до матеріалів справи письмові докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не містять належного правового обґрунтування, не підтверджені належними доказами, доданими до позовної заяви на обґрунтування позовних вимог, та у звязку з цим позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. В ході судового розгляду справи позивачем належними доказами не доведено факт зарахування на особовий рахунок відповідача та, як наслідок, отримання відповідачем кредитних коштів, а надані позивачем на вимогу суду письмові докази документально не доводять факт отримання та не підтверджують розмір не сплачених відповідачем кредитних коштів. Сума заборгованості, наведена позивачем в позовній заяві, містить лише розмір пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів, однак не містить формули чи методики розрахунків позивача, з яких би вбачалося, яким чином позивачем було нараховано саме такий розмір заборгованості, та як саме нараховувалися відсотки з посиланням на кожну дату оплати та розмір оплати відповідачем. Жодних банківських виписок по особовому рахунку відповідача, які могли б слугувати належними доказами по справі щодо фактичного розрахунку заборгованості, позивач ні як додаток до позову, ні на вимогу суду також не надав. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 59 ЦПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту отримання відповідачем кредитних коштів та дійсного розміру заборгованості щодо сплати кредитних коштів відповідачем, а тому позивач неправомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку. Таким чином позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.\~10,\~11,\~59, 60, 61, 88,\~197, 209,\~212 -215,\~218\~ЦПК України,-

Outcome: dismissed