Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення з-під арешту двокімнатного житлового будинку, загальною площею 88, 1 кв.м. та житловою площею 34,1 кв.м. з надвірними спорудами, накладеного постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції №3-21673480 від 13.10.2010 року, №13-25300523 від 21.03.2011 року, №13-ВП №32021801 від 05.04.2012 року, №13-33372002 від 11.07.2012 року, що належить [PERSON] та перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк» за іпотечним договором, посвідченим 06 грудня 2006 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі №3225. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №60512, згідно якого банком надано позичальнику кредит в сумі 35\~000 доларів США. Кредит надавався на придбання будинку. На виконання зобовязання по договору про іпотечний кредит між [PERSON] та банком укладено іпотечний договір, посвідчений 06.12.2006 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON], реєстрі №3225. Згідно з іпотечним договором, предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатний житловий будинок, загальною площею 88,1 кв.м. з надвірними спорудами, що є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Прикордонна, 23. АТ «Ощадбанк» стало відомо, що згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції №3-21673480 від 13.10.2010 року, №13-25300523 від 21.03.2011 року, №13-ВП №32021801 від 05.04.2012 року, №13-33372002 від 11.07.2012 року, накладено арешт на грошові кошти, все рухоме майно та нерухоме майно [PERSON] Нерухоме майно - двокімнатний житловий будинок, загальною площею 88,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Прикордонна, 23, належить [PERSON] та перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк». Станом на 08.12.2016 у позичальника [PERSON] у звязку з неналежним виконанням зобовязання за договором утворилась заборгованість перед ПАТ «Ощадбанк» у розмірі 87\~028,49 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2016 становить 2\~264\~490, 36 грн. Вартість предмету іпотеки двокімнатного житлового будинку згідно висновку незалежного експерта-оцінювача ПП «Бізнес-експерт» станом на 29.11.2016 становить 504\~107,00 грн. При цьому вартість предмета іпотеки не перевищує розмір заборгованості боржника іпотекодержателю. Відповідно до постанов про накладення арешту майна боржника, арешт накладено на предмет іпотеки починаючи з 13 жовтня 2010 року, а згідно з витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек 06.12.2006 року, внесені відповідні реєстраційні записи щодо підстав та обєкту обтяження АТ «Ощадбанк» виникло раніше накладених арештів. Накладення арешту на зазначене нерухоме майно, яке передане в іпотеку АТ «Ощадбанк» порушує право позивача як іпотекодержателя на переважне право перед іншими кредиторами право, встановлене ст. 1 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 572,575 Цивільного кодексу України, на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки при позасудовому врегулюванні відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку». Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та треті особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 05 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №60512, за умовами якого [PERSON] отримала грошові кошти у сумі 35\~000 доларів США. Кредит наданий на 20 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05 грудня 2026 року на придбання будинку. В порядку забезпечення виконання зобовязань позичальника за договором іпотечного кредиту №60512 між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 06 грудня 2006 року. Згідно з п. 1.1. договору іпотеки іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання основного зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві власності. Згідно з п. 1.2. договору іпотеки, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме двокімнатний житловий будинок, який має загальну площу 88,1 кв.м., житлову площу 34,1 кв.м., надвірні будови, а саме: АА житловий будинок, Б-гараж, В-вбиральня, 1-2 огорожа, І,ІІ споруда, що стануть власністю іпотекодавця та знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Прикордонна, буд. 23. За приписами п. 3.1.3. договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання за договором про іпотечний кредит та/або цим договором, в тому числі: невиконання або неналежне виконання іпотекодавцем зобовязання за договором про іпотечний кредит в цілому або в будь-якій його частини, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частина становить більше 2 (двох) місяців; не укладення з банком додаткових договорів по договору про іпотечний кредит та всіх іпотечних договорів протягом 15 календарних днів з моменту надходження на адресу іпотекодавця та/або майнового поручителя пропозиції банку щодо укладення таких додаткових договорів, а у випадку не укладення таких договорів - непогашення заборгованості за договором про іпотечний кредит протягом 30 календарних днів з моменту спливу15 денного строку, що визначений сторонами як строк для розгляду пропозицій; в разі невиконання зобовязань, що визначені п. 3.3 цього договору. Пунктом 6.1 договору іпотеки передбачено, що іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обовязків, передбачених цим договором та/або договором про іпотечний кредит, а рівно у випадках якщо будь-яка з гарантії або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку, в тому числі у відповідності до застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, що міститься в п.6.6 цього договору. Договір іпотеки укладено у письмовій формі, посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №3225. Реєстрація здійснена 06.12.2006 року о 12-52, реєстраційний номер 417219. За положеннями ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі ст. 577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. За приписами ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно із ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття його з арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Як убачається з матеріалів справи, на підставі договору про іпотечний кредит, [PERSON] отримала грошові кошти у сумі 35\~000 доларів США. В порядку забезпечення виконання зобовязань за договором іпотечного кредиту в іпотеку була переданий будинок № 23 на вул. Прикордонна, в м. Ужгород, належна позичальнику на праві власності (договір купівлі-продажу від 06.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON]І.). 06 грудня 2006 року приватним нотаріусом [PERSON] накладена заборона відчуження вказаного будинку, на підставі договору іпотеки, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заставне майно, на яке звернуто стягнення, перебуває під обтяженнями.: - за постановою державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 3-21673480 від 13 жовтня 2010 року; - за постановою державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 13-25300523 від 21 березня 2011 року; - за постановою державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 13-ВП №32021801 від 05 квітня 2012 року; - за постановою державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 13-33372002 від 11 липня 2012 року; Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. З вказаного випливає, що заставодержатель має переважене право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, обтяження спірного нерухомого майна іпотекою було зареєстроване в Державному реєстрі іпотек 06 грудня 2006 року та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 06 грудня 2006 року. При цьому, обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] на підставі постанови державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 жовтня 2010 року зареєстровано 13 жовтня 2010 року, від 21 березня 2011 року зареєстровано 23.03.2011 року, від 05 квітня 2012 року зареєстровано 05 квітня 2012 року, від 11 липня 2012 року зареєстровано 11 липня 2012 року, тобто після обтяження спірного нерухомого майна іпотекою. Відповідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість житлового будинку становить без ПДВ 504107 грн., а відповідно до довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 87\~028,49 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 2\~264\~490, 36 грн. За таких обставин, суд доходить висновку, що іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог до боржника [PERSON] шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки переважно перед іншими стягувачами, оскільки таке право іпотекодержателя виникло на підставі договору іпотеки, укладеного раніше, ніж інші обтяження. А також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі - 1378,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує задовольнити позов у повному обсязі. На підставі ст. ст. 572, 574, 576, 589 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved