Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №490931548 від 22 січня 2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 25355,18 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 23.01.2020 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 06.01.2016 року має заборгованість в розмірі 30840,75 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки до суду не повідомила, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів без фіксування ходу судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані повністю і підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до укладеного договору №490931548 від 22 січня 2015 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 25355,18 грн. з процентною ставкою за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 23.01.2020 року. Відповідно до умов укладеного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст.1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивачем зобовязання виконувались належним чином в повному обсязі. Частиною 1 ст.530 Цивільного\~\~кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує та згідно розрахунку суми заборгованості станом на 06 січня 2016 року має заборгованість в розмірі 30840,75 грн., яка складається з наступного: 24419,04 грн. заборгованість за кредитом; 5221,71 грн. заборгованість по відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість по комісії;1200,00 грн. штраф. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими, зважаючи на те, що відповідач будь-яких заперечень чи зауважень, доказів виконання кредитного зобов'язання або альтернативного розрахунку заборгованості не надала, розрахунок позивача складений згідно умов кредитного договору, а тому суд погоджується із ним. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобовязань за\~ договором, чи відстрочки, судом не встановлено. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідачем було допущено порушення умов кредитного договору №490931548 від 22 січня 2015 року, а також вимог ст. 526 ЦК України. Отже, позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування документально підтверджених (а.с.2) судових витрат понесених позивачем у сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved