Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Шевченківському районі м. Києва, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період часу з 20 лютого 2001 року по день звернення до суду з позовом він і його сім'я відкрито, безперервно володіє квартирою [ADDRESS] та несе всі витрати по її утриманню. Відповідно до Рішення ЖБК «Восток» його сім'я сплатила на рахунок ЖБК «Восток» суму 7026, 55 грн. На загальних зборах Житлово-будівельного кооперативу «Восток» було прийняте Рішення № 040 від 19 лютого 2001 року «Про прийняття [PERSON] в члени ЖБК»Восток» і виділення її сім'ї квартири [ADDRESS], що звільнилась у будинку ЖБК, яке було передане на затвердження виконавчому комітету Шевченківської районної ради в м Києві. Він з матір'ю стояв на квартирному обліку у Виконавчому комітеті Київської міської ради народних депутатів Управлінні по обліку та розподілу житлової площі та керівництв ЖБК. Згідно протоколу НР17/1-95 від 02 березня 1995 року, обліковий № 141/2-95 на двохкімнатну квартиру у кооперативі. 20.02.2001 року між [PERSON] та ЖБК»Восток» було оформлено договір найму та утримання житлового приміщення в будинку ЖБК, що діє як тимчасовий до отримання ордеру і, на підставі якого, його сім'я вселилась у вільну квартиру [ADDRESS], та сплачує комунальні послуги за неї та послуги за електроенергію. Листом № 11П-10422,146,38/24386 від 20 березня 2001 року Шевченківської РДА у затвердженні рішення ЖБК і видачі ордеру на спірну квартиру його матері було відмовлено з підстав, що квартира є спадщиною держави внаслідок смерті [PERSON], якому вона була передана 17.08.1994 року за договором міни. Під час вселення в спірну квартиру він та його сім'я вважали, що власником квартир є ЖБК «Восток», проте, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, власником квартири [ADDRESS] станом на 28 жовтня 2013 року являється держава в особі ДПІ в Шевченківському районі м Києва, однак, ДПІ у Шевченківському районі м. Києва у користування спадковим майном не вступила, а спадкодавець [PERSON] визнаний померлим [INFO] року, проти рішення ЖБК»Восток» від 19 лютого 2001 року не заперечував, договір найму не скасовував. 03 грудня 2002 року відділом РАГС Шевченківського РУЮ в м Києві було видане Свідоцтво про смерть [PERSON] 09 квітня 2003 року Державним архівом м Києва було видано дублікат № 00105 Договору міни від 17.08.1994 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна». 11.04.2003 року представник ДПІ Шевченківського району м Києва Хорошун В.М., що діяв на підставі доручення, звернувся до БТІ м. Києва із заявою про державну реєстрацію дублікату договору міни від 17.08.1994 р. 16.04.2003 року БТІ м Києва здійснило державну реєстрацію дублікату договору міни від 17.08.1994 року, про що в реєстровій книзі було зроблено відповідний запис. 17.04.2003 року Третьою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] 26 травня 2003 року ДПІ Шевченківському районі м Києва було оформлено Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] Не погоджуючись із незаконними діями ДПІ Шевченківського району м Києва, [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м Києва із адміністративним позовом до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності, третя особа ДПІ у Шевченківському районі Києва про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії. Постановою Шевченківського району м Києва по справі від 29 вересня 2006 року було позов задоволено та встановлено, що ДПІ Шевченківського району м Києва, не будучи власником спірної квартири, не мало права звертатись до відповідача із заявою про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, а відповідач не мав права здійснювати таку реєстрацію на підставі цієї заяви, оскільки вона подана не власником спірної квартири, який оголошений померлим, і неуповноваженою ним особою, довіреність якої припиняється із смертю довірителя, тому дії відповідача по проведенню державної реєстрації дублікату договору міни від 17.08.1994 року є протиправними, а сама державна реєстрація є незаконною. Такими чином, він та його сім'я є добросовісними володільцями спірної квартири, безперервно та відкрито володіють нею з 2001 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що держава Україна в особі ДПІ у Шевченківському районі м. Києва в законному порядку набула право власності на спірну квартиру. Заселення [PERSON] та членів її сім'ї до спірної квартири відбулося за відсутності ордеру, в порушення положень ч. 2 ст. 141 ЖК України, підстави для визнання права власності на спірну квартиру відсутні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що Рішенням загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу «Восток» № 040 від 19 лютого 2001 р. про надання членові ЖБК «Восток» права зайняти вільне жиле приміщення у квартирі [ADDRESS] у ЖБК «Восток» [PERSON] прийнято до членів ЖБК «Восток»; надано право зайняти вільне жиле приміщення у двокімнатній квартирі [ADDRESS] житловою площею 30 м.кв., загальною площею 47 м. кв., на першому поверсі, [PERSON] разом з сім'єю із чотирьох чоловік, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В Договорі №1/П від 19 лютого 2001 року, укладеного між ЖБК «Восток» та [PERSON], зазначено, що в разі затвердження рішення ЖБК «Восток» від 19.02.2001 р. та надання [PERSON] Шевченківським райвиконкомомом м. Києва права заселити у вільну квартиру [ADDRESS], у будинку ЖБК «Восток». [PERSON] взяла на себе зобов'язання сплатити борг за опалення кв. [ADDRESS], що з'явився з моменту звільнення квартири [ADDRESS] у листопаді 1994 року, у зв'язку з тим, що ЖБК «Восток» не є прибутковою організацією, згідно листа № 29 від 10.01.2001 року Київжитлотеплокомуненерго оплату за опалення незаселених квартир до їх заселення повинно здійснювати підприємство, оскільки воно є власником будинку, тобто ЖБК «Восток». 20.02.2001 року між ЖБК «Восток» та [PERSON] укладено договір найму житлового приміщення в будинку, відповідно до якого ЖБК «Восток» надало у безстрокове користування житлове приміщення [PERSON] разом із членами сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення загальних зборів № 040 від 19.02.2001 р., форми № 3, виданої ЖЕК № 607 від 26.01.2001 р. № 70; довідки № 152/5-95 від 03.03.1995 р. виконавчого комітету КМР народних депутатів про постановку на облік в ЖБК на двохкімнатну квартиру; довідки на квартоблік в ШРДА. В листі Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації № ІІ, ІІ-1042, 146.38/24386, 146/1, 146/2 від 20.03.2001 р., адресованого [PERSON], зазначено, що вона, перебуваючи на квартирному обліку у загальній черзі з 25 січня 2001 року, просить надати сім'ї квартиру [ADDRESS] посилаючись на рішення загальних зборів ЖБК «Восток», які на таке рішення не мають ніяких підстав. Вказана квартира була, по договору міни, надана 17 квітня 1994 року гр.. [PERSON] і на даний час після його смерті, є спадщиною держави. Тому на підставі п. 12 ст. 10 ЗУ «Про державну податкову службу в Україні» доля квартири [ADDRESS] буде вирішуватись ДПІ у Шевченківському районі м. Києва у встановленому порядку. Станом на 09.11.2001 р. ? частина квартири [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, інша ? частини була зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Станом на 12.11.2001 р. спірна квартира на праві приватної власності зареєстрована за Компанією «Дайленко трейдінг лімітед» на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Українській біржі «Десятинна» 26.07.1994 р. № 1/3435-3502, що підтверджується листом КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна» від 12.11.2001 р. № 30255. Відповідно до Договору - міни від 17.08.1994 р., реєстраційний номер 1/3894-3973, укладеного між компанією «Дайленко Трейдинг Лімітед» та [PERSON], компанія «Дайленко Трейдинг Лімітед» обміняла належну їй квартиру [ADDRESS] ЖБК «Восток» на 19/100 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON]. За вказаним договором [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.05.2003 р. державним нотаріусом Третьої Київської держаної нотаріальної контори, майно [PERSON], померлого [INFO] р. за правом спадкоємства переходить до держави в особі державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS]. Зазначено на те, що квартира належала померлому на підставі Договору міни, зареєстрованого Українською біржею «Десятинна» 17.08.1994 року, реєстраційний № 1/3894-3973, дублікат якого виданий Державним архівом № 00105 від 09.04.2003 року та зареєстрований в БТІ м. Києва 16.04.2003 року № 602/32610. Статтею 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Правила щодо набувальної давності встановлені ст. 344 ЦК України, згідно ч. 1 якої особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що саме особа, яка добросовісно заволоділа та безперервно володіє чужим майном набуває право власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Володіння має бути добросовісним, тобто якщо володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю. Обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Водночас, фактичне володіння чужою річчю вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. В той же час судом встановлено, що власником спірного об?єкту нерухомості є відповідач в даній справі. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства; з урахуванням того, що спірний об?єкт нерухомості належить на праві власності відповідачу в даній справі, що в свою чергу свідчить про відсутність у позивача ознак володіння квартирою, які є необхідними для набуття особою права власності на об'єкт нерухомості за набувальною давністю, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за останнім права власності на спірну квартиру з цих підстав.

Outcome: dismissed