Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2009959705 від 15.12.2014 року в розмірі 88047,6 грн. Посилається на те, що 15.12.2014 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2009959705, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 84701,60 грн. з кінцевим строком погашення до 15.12.2019 року. Зазначає, що відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 25200,71 грн. Станом на 10.07.2017 року заборгованість за договором кредиту №2009959705 від 15.12.2014 року становить 88047,60 грн., з яких: 62073,50 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 7,12 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 25966,98 грн. - сума заборгованості за комісіями по кредиту. З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Зазначив, що відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В ході розгляду справи ним були подані письмові заперечення, в яких посилався на те, що позивач зазначаючи розмір заборгованості не обґрунтовує даний розмір належними та допустимими доказами, відсутній розширений розрахунок заборгованості з зазначенням періоду нарахування та сплати щомісячних платежів, що унеможливлює встановлення правильності розрахунків банку, оскільки для встановлення розміру заборгованості необхідно знати суму яку повинен сплатити відповідач за винятком суми, яка вже сплачена. Заперечував проти розміру та наявності заборгованості за кредитом в повному обсязі, оскільки вимоги відповідачем не доведені та необґрунтовані. Крім того, посилався на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Врахувавши заяву позивача, письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 15.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2009959705, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 79719, 15 грн. з 15.12.2014 року по 15.12.2019 року. Відповідно до п.1.2.1. Кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком №1 «Графіка платежів», що є його невід'ємною частиною. П.п.1.4.1-1.4.7 кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 12 грудня 2019 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених у графіку платежів. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у графіку платежів. Платежі нараховуються щомісячно, виходячи із строку кредиту, в розмірі, вказаному в графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником в дату платежів у складі суми платежу за розрахунковий період. Графік платежів є додатком №1 та невід'ємною частиною даного договору, та розраховується з урахуванням розміру та строку кредиту, процентної ставки користування кредитом, розміру щомісячної комісії. Згідно з кредитним договором №2009959705 від 15.12.2007 року банк надав відповідачу кредит в сумі 79719,15. Таким чином, банк повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №2009959705 від 15.12.2014 року [PERSON] перестав виконувати свої зобов'язання по погашенню заборгованості з 16.05.2016 року. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №2009959705 від 15.12.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.07.2017 року складає 88047,60 грн., з яких: 62073,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7,12 грн. - заборгованість за відсотками; 25966,98 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредитам та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідач [PERSON] не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Крім того, відповідач посилався на те, що позивач, всупереч вимогам законодавства просто назвав довільну цифру заборгованості не навівши розрахунків заборгованості, за який період нараховано заборгованість, скільки повинен був сплатити відповідач та скільки він сплатив з наданням доказів, підтверджуючих розмір заборгованості. Однак, суд не погоджується з даними твердженнями відповідача з огляду на наступне. Позивачем разом з позовною заявою було подано до суду договір про надання споживчого кредиту №2009959705 від 15.12.2014 року, з якого вбачається, що відповідач отримав кредит в розмірі, передбаченому даним договором, визначено період погашення заборгованості та розмір процентної ставки. Також, надано додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №2009959705 від 15.12.2014 року, відповідно до якого визначено дату платежу, суму платежу за розрахунковий період, проценти за користування кредитом, погашення основної суми кредиту (щомісячний платіж) та комісію. Зазначений додаток до договору підписаний відповідачем Представником позивача також надано розрахунок заборгованості за договором кредиту №2009959705 від 15.12.2014 року, в якому наведені платежі, які були здійснені [PERSON] на рахунок погашення заборгованості в період з 15.12.2014 року по 15.06.2016 року, наданий розрахунок заборгованості за відсотками та комісіями. Таким чином, суд приходить до висновку про доведення позивачем своїх позовних имог та належне обґрунтування їх доказами. Стосовно посилань відповідача про звернення позивача до суду з пропуском строку позовної давності, слід зазначити наступне. Встановлено, що [PERSON] припинив погашати заборгованість перед банком в день, визначений кінцевим для сплати щомісячного чергового платежу відповідно до «Графіку платежів», а саме 15.06.2016 року. Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 261 ЦК України встановлює, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Нормою ч.3 ст.267 ЦК встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Таким чином, встановлено, що 15.06.2016 року банку стало відомо про порушення його прав відповідачем, а відтак строк позовної давності не сплив та доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги. Підстав для застосування спеціальної позовної давності судом не встановлено. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь ПАТ «ОТП Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №2009959705 від 15.12.2014 року в сумі 88047,60 грн, Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» суми сплаченого судового збору 1600,00 грн.

Outcome: approved