Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про встановлення батьківства. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] Шлюб був розірваний 11 березня 2004 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Після народження дитини вони почали жити окремо. У нього з'явилась нова родина. Згодом донька підросла і він став помічати, що донька на нього зовсім не схожа, колір очей, волосся. Вважає, що зовнішньо дитина на нього не схожа та між ним та неповнолітньою [PERSON], [INFO] відсутні кровна спорідненість. Він звернувся до матері дитини, тобто до відповідачки за даним позовом, з проханням провести експертизу на встановлення кровної спорідненості, на що вона йому відповіла категоричною відмовою. Просив суд призначити судово- генетичну експертизу для встановлення кровної спорідненості між ним та неповнолітньою [PERSON], [INFO], за результатами експертизи виключити запис у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], про нього як її батька. До суду позивач [PERSON] подав уточнення до позовної заяви та просив суд у актовому записі №189 від 08 квітня 2002 року про народження дитини [PERSON] у графі «батько» виключити відомості про нього, як батька [PERSON] та змінити прізвище дитини, [PERSON], з «[PERSON]» на «дівоче прізвище матері-[PERSON]». У судовому засіданні позивач підтримав уточненні позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що позивач є батьком їх спільної дитини [PERSON]. Згодом уточненні позовні вимоги визнала у повному обсязі, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку у судовому засіданні не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] Шлюб був розірваний 11 березня 2004 року. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що позивач вважає, що зовнішньо дитина на нього не схожа та між ним та неповнолітньою [PERSON], [INFO] відсутні кровна спорідненість, ухвалою суду від 31 липня 2013 року була призначена судово - генетична експертиза. Відповідно до висновку експерта №3819 від 06 грудня 2013 року молекулярно-генетичним аналізом крові позивача [PERSON], [PERSON] та дитини [PERSON] встановлено, що у геномі дитини присутні алелі, які не виявляються у геномі заявленого батька, а саме: 10 (локус D18S51), 10(локус D13S317), 14 ( локус D8S1179), 15 (локус D3S1358). Таким чином, батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключено (а.с.28-31). Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Висновок експертизи №3819 від 06 грудня 2013 року відповідачкою не оспорювався, будь яких інших доказів щодо того, що позивач [PERSON] є батьком її неповнолітньої дитини [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вказані норми, а також вищевказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 122,128,136,145 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved