Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 19.12.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER]. У відповідності до п. 2.4. кредитного договору позивач відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій із застосуванням картки, з лімітом не більше 4000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п. 2.6. кредитного договору дія кредитної лінії припиняється 30 листопада 2016 року. Пунктом 2.7. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою 36% річних. З підстав порушення зобов'язань, щодо сплати процентів та кредиту 17.05.2016 року відповідачу була направлена претензія з вимогою про дострокове повернення кредиту та процентів в строк до 30.05.2016 року здійснити погашення простроченої заборгованості. Вимоги позивача відповідачем виконані не були, заборгованість за кредитною лінією погашена не була. Банком повністю виконані взяті на себе за кредитним договором зобов'язання. Станом на 21.06.2016 року за кредитним договором, укладеним відповідачем з позивачем існує заборгованість в сумі 4581,50 грн., яка складається з наступного: простроченої заборгованості в сумі 3988,91 грн.; простроченої заборгованості за процентами в сумі 481,95 грн.; нарахованої пені за кредитом в сумі 87,76 грн., нарахованої пені за процентами в сумі 22,88 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем умов договору, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що 19.12.2013 року між сторонами було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER], відповідно до якого позивач відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій із застосуванням картки, з лімітом не більше 4000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 21.06.2016 року має заборгованість в розмірі 4581,50 грн., яка складається з наступного: простроченої заборгованості в сумі 3988,91 грн.; простроченої заборгованості за процентами в сумі 481,95 грн.; нарахованої пені за кредитом в сумі 87,76 грн., нарахованої пені за процентами в сумі 22,88 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язком для виконання. Положенням ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. А тому суд з урахуванням наведеного вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 4581,50 грн., яка складається з наступного: простроченої заборгованості в сумі 3988,91 грн.; простроченої заборгованості за процентами в сумі 481,95 грн.; нарахованої пені за кредитом в сумі 87,76 грн., нарахованої пені за процентами в сумі 22,88 грн., а також судовий збір в сумі 1378 грн. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved