Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 24.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 29881,22 гривень із сплатою 15,9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору. Відповідно до умов кредитного договору від 24.03.2015 року відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 10.03.2016 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 30766,24 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 25835,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1244,91 грн., заборгованість за комісією 2686,14 грн., а також штраф відповідно 1000 гривень. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором від 24.03.2015 року б/н у сумі 30766,24 гривень, разом із судовими витратами у сумі розміром 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 24.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 29881,22 гривень із сплатою 15,9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору. Відповідно до умов кредитного договору від 24.03.2015 року відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ст. 549, ч. 3 ст. 551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що відповідач до теперішнього часу заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, та приймаючи до уваги, що укладеним кредитним договором від 24.03.2015 року б/н передбачено відповідальність за порушення боржником зобовязання у вигляді неустойки .комісії на суму 2686,14 грн., а нарахування штрафів, як фіксованої частини у сумі 1000 гривень є безпідставним та носить подвійний характер відповідальності, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково на суму на суму 29766,24 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 25835,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1244,91 грн., заборгованість за комісією 2686,14 грн., за виключенням штрафу відповідно 1000,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у сумі розміром 1378 гривень.

Outcome: partial