Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останньою такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] з 13.01.2012р. та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку з вказаної адреси. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. З відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.09.1998р. до 08.11.2012р., від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У 1999р. відповідач як член сім'ї позивача зареєструвалась у спірній кватирі. Рішенням суду від 23.07.2012р. визначено, що неповнолітній син буде проживати разом з батьком за вказаної вище адреси. Вказаним рішенням встановлено, що відповідач з січня 2012р. проживає окремо. На теперішній час відповідач залишається зареєстрованою у квартирі позивача, при тому, що з січня 2012р. в квартирі не проживає, не користується, участі в комунальних та інших витратах не приймає. Позивач вважає, що [PERSON] втратила право користування його квартирою. Позивач в судовому засіданні підтримав викладені у позові обставини та вимоги позову, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки не надала, у зв'язку з чим, суд розглядає справу у відсутності відповідача, на підставі наданих доказів. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] У вказаній квартирі зареєстровані позивач, його колишня дружина [PERSON] та син [PERSON] Такі обставини підтверджено копіями договору купівлі-продажу № Н6-596 від 07.08.1995р., довідки КП «Жилкомсервіс», дільниця № 33 (а.с.6,7). Далі, встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.09.1998р. по 08.11.2012р., від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Місце проживання [PERSON] визначено з батьком [PERSON] Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2012р. та від 23.07.2012р., свідоцтва про народження від 03.08.2000р. (а.с.8, 11, 13). Так, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2012р. встановлено, що [PERSON] з січня 2012р. мешкає окремо від сім'ї. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі з січня 2012р. по теперішній час підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON], [INFO], який допитаний в присутності представника служби по справах дітей. Із наданої суду розписки, складеної [PERSON] від 03.07.2012р., вбачається. Що остання отримала від позивача свої речі, що перебували в квартирі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач більш ніж 6 місяців без поважних причин не мешкає у квартирі [ADDRESS], де зареєстрована, ніяких повідомлень про місце фактичного проживання не надає. Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, належним чином доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved