Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював провідним інженером Комунальної установи «З експлуатації адміністративної будівлі» Сумської обласної ради з 01.04.2011 року по 05 грудня 2016 року. За весь цей час до нього не було жодного нарікання щодо неналежного виконання ним своїх професійних обов'язків та трудової дисципліни.Незважаючи на вищевикладене, наказом №33-к від 05.12.2016 року в.о. директора Комунальна установи «З експлуатації адміністративної будівлі» Сумської обласної ради, його було звільнено із роботи, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, за скороченням штату. Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, атакож строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числіліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скороченнячисельності або штату працівників. Із змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав длярозірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, як ліквідацію; реорганізацію;банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельностіпрацівників; скорочення штату працівників. Вживані у цій нормі поняття: ліквідація, реорганізація,перепрофілювання, банкрутство, скорочення чисельності або штату працівників - стосуються самепідприємств, установ, організацій як юридичних осіб. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відтак підставою для розірвання з працівником трудового договору у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути ліквідація або реорганізація саме підприємства, установи,організації як юридичної особи.Зміна внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи чи її підпорядкування може бутипідставою для звільнення працівників згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України лише з підставскорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з такими змінами при умові дотриманнявласником вимог ч.2 ст.40, ст.ст.42,43,49-2 КЗпП України.Він вважає, що у Комунальній установі «З експлуатації адміністративної будівлі»СОР не відбулося ніяких змін в організації праці, не відбулося ні реорганізації таперепрофілювання, що стало б підставою для скорочення штату,скорочення штату відбулося лише в межах однієї посади, яку він займав.Згідно із ч.1 та ч.3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персональнопопереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами ворганізації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу натому ж підприємстві, в установі, організації. Власник повинен запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чиспеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. За таких обставин оспорюваний наказ є необґрунтований та незаконним. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким скасувати як незаконний наказ № 33-к від 05.12.2016 року Комунальної установи «З експлуатації адміністративної будівлі» Сумської обласної ради про його звільнення, поновити його на роботі на посаді провідного інженера Установи та стягнути з Комунальної установи «З експлуатації адміністративної будівлі» СОР на його користь заробітну плату за час вимушеногопрогулу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з зазначених підстав, додатково пояснивши, що його запросили до кабінету, в якому були головний бухгалтер, [PERSON], інші особи, які зазначені в актах, і директор сказав в усній формі, що скорочується його посада провідного інженера, запропонували інші посади. Належним чином не попередили про скорочення посади. Він пропрацював багато років в установі, тому вважає, що з врахуванням, що на баланс їх установи була передана адміністративна будівля було недоцільним скорочувати його посаду. Йому було не відомо, що посаду головного інженера обіймає [PERSON] Представник позивача пояснив, що в установі не відбулося змін в організації виробництва і праці, не було реорганізації, а була скорочена лише посада позивача. [PERSON] не була запропонована робота відповідно до його спеціальності, кваліфікації, не було зясовано, чи може обіймати ці посади [PERSON] за станом здоровя чи за кваліфікацією. Просять позов задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги не визнали, пояснивши, що зокрема, пунктом 3.3. Статуту передбачено, що директор розробляє та подає на затвердження головному розпоряднику коштів обласного бюджету та Управлінню майном граничну чисельність, структуру, штатний розпис та кошторис установи згідно з чинним законодавством України. Отже, Статутом чітко визначено, що остаточне рішення щодо необхідності та доцільності зміни граничної чисельності, структури, штатного розпису, кошторису належить не відповідачу, а Сумській обласній раді та Управлінню майном. Таким чином, твердження позивача про підставу звільнення як розправу над ним є помилковим, оскільки відповідач, діючи у порядку та спосіб, що визначені чинним законодавством, Статутом здійснив відповідні зміни до його структури, з дотриманням процедури погодження уповноваженими органами, яка не виявила жодних порушень у зазначених змінах. Слід зазначити, що скорочення штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації тощо. Ураховуючи, що відповідачем повідомленням про наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням штату працівників від 03.10.2016 № 1 було запропоновано усі наявні вакантні посади, що мало на меті збереження робочого місця позивачу, відповідач ужив усіх вичерпних заходів щодо захисту трудових прав позивача. Проте останній відмовився не тільки від запропонованих посад, а й взагалі про ознайомлення із таким повідомленням та наказом. Отже, зазначене свідчить, що позивач свідомо, самостійно відмовився від збереження робочого місця і не скористався наданою йому можливістю. Таким чином, відповідачем було дотримано процедуру передбачену чинним законодавством щодо скорочення штату працівників та вивільнення позивача. У своїй позовній заяві позивач стверджує, що за весь час до нього не було жодного нарікання стосовно неналежного виконання позивачем його професійних обов'язків та трудової дисципліни. Однак, таке твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки наказом № 36-п від 06.10.2016 року позивачу було винесено догану за невиконання правил внутрішнього трудового розпорядку установи - паління на робочому місці. Відповідно до діючого штатного розпису на 2017 рік КУ СОР, що введений з 1 січня 2017 року, у цій установі 40 посад, серед яких немає жодної вакантної.Просять суд у задоволенні позову відмовити. Третя особа в.о. директора КУ СОР з експлуатації адміністративної будівлі [PERSON] підтримав заперечення на позов. Свідок [PERSON] інженер КУ З експлуатації адміністративної будівлі пояснив, що він підписував акт щодо відмови [PERSON] від підпису. В кабінет головного бухгалтера запросили [PERSON] і зачитали [PERSON] про скорочення його посади і запропонували інші посади. В кабінеті головного бухгалтера були інспектор по кадрам [PERSON], [PERSON], він, директор [PERSON] [PERSON] повністю зачитали наказ про скорочення його посади. [PERSON] відмовився підписати наказ. Свідок [PERSON] бухгалтер-економіст пояснила, що про скорочення посади [PERSON] повідомили в жовтні 2016 року. В кабінеті були вона, [PERSON], директор [PERSON], інженер [PERSON], [PERSON] [PERSON] зачитали наказ про скорочення його посади за два місяця, запропонували йому посади, вільні на той час. [PERSON] пропонували розписатися в наказі, але він відмовився. [PERSON] читав цей наказ, ознайомлювався з ним. Чи був ще один документ вона не памятає. Свідок [PERSON] зав. господарством КУ З експлуатації адміністративної будівлі пояснила, що вона, [PERSON], [PERSON], інженер [PERSON] були присутні в кабінеті бухгалтерії, коли директор викликав [PERSON] і сказав, що його посада скорочується. [PERSON] запропонували інші посади. [PERSON] прочитав цей наказ сказав, що не буде підписуватися. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, пояснення третьої особи, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно з наказом №33-к від 05.12.2016 року [PERSON] був звільнений з посади провідного інженера 05.12.2016 року за скороченням штату. Підстава для звільнення: п.1 ст.40 КЗпП України, наказ №35-п від 03.10.2016 року «Про внесення змін до структури КУ СОР з експлуатації адмінбудівлі, попередження [PERSON]С.», акт відмови від підпису. Викладені обставини підтверджуються наказом №33-к від 05.12.2016 року (а.с.6, 70). Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації,банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації,скорочення чисельності або штату працівників. Однією із підстав для розірвання трудового договору до закінчення строку його дії є скорочення штату працівників. Це є самостійною підставою для розірвання трудового договору. Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 27.06.2012 року №6-65цс12, зі змісту норми п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, як ліквідацію, реорганізацію, банкрутство, перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності працівників, скорочення штату працівників. Рішенням сесії Сумської обласної ради від 02.06.2016 року адміністративна будівля Сумської обласної ради, блок залів, трансформаторна підстанція, інше нерухоме майно було закріплено на праві оперативного управління за Комунальною установою СОР з експлуатації адміністративної будівлі (а.с.78). Згідно з пунктами 1.1., 3.2 Статуту КУ СОР З експлуатації адміністративної будівлі (а.с.53-58) ця установа є заснованою на комунальному майні, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області, управління якою здійснює Сумська обласна рада через уповноважений нею орган управління майном Сумської обласної ради. Управління цією установою покладається на директора. Пунктом 3.3 Статуту передбачено, що директор розробляє та подає на затвердження головному розпоряднику коштів обласного бюджету та Управлінню майном граничну чисельність, структуру, штатний розпис та кошторис установи згідно з чинним законодавством України. Статутом визначено, що остаточне рішення щодо необхідності та доцільності зміни граничної чисельності, структури, штатного розпису, кошторису належить Сумській обласній раді та Управлінню майном. З метою ефективного управління Установою для виконання завдань, які покладені на Установу належної експлуатації та утримання у відповідному санітарно-технічному стані майнового комплексу адміністративної будівлі Сумської обласної ради, вдосконалення роботи директором Установи були розроблені зміни до штатного розпису. Зміни до штатного розпису КУ СОР З експлуатації адміністративної будівлі станом на 08.08.2016 року (а.с.62) передбачали виведення посад «техніка-електрика» та «слюсаря», введення посад «головного інженера» та «енергетика». У звязку з тим, що рішенням сесії Сумської обласної ради від 02.06.2016 року було прийнято рішення про передачу адміністративної будівлі Сумської обласної ради на баланс Комунальної установи з експлуатації адміністративної будівлі в.о. директора Установи звернувся до начальника управління майном щодо погодження змін до штатного розпису Установи з 03.10.2016 року (а.с.63). Зміни до штатного розпису КУ СОР З експлуатації адміністративної будівлі станом на 03.10.2016 року (а.с.65) передбачали виведення посади «провідного інженера» та введення посади «сантехніка». Зміни до штатного розпису погоджені начальником Управління майном Сумської обласної ради та затверджені головою Сумської обласної ради. Наказом №35/1-п від 03.10.2016 року були введені в дію зміни до штатного розпису Установи (а.с.66). Частиною другою\~статті 40 КЗпП України\~передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. \~\~\~\~\~\~\~\~Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст.\~40,\~ ч. 3 ст.\~49-2 КЗпП України\~щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Позивач [PERSON] був повідомлений про наступне вивільнення за два місяці, йому надавався для ознайомлення наказ №35-п від 03.10.2016 року «Про внесення змін до структури КУ СОР з експлуатації адмінбудівлі, попередження [PERSON]С.» (а.с.67), в якому зазначено про внесення змін до структури Установи, попередження про наступне вивільнення 05.12.2016 року у звязку зі скороченням штату згідно п.1 ст.40 КЗпП України провідного інженера [PERSON] В цьому ж наказі [PERSON] запропоновані посади сантехніка, слюсаря, прибиральника службових приміщень, енергетика. В повідомленні про наступне звільнення у звязку зі скороченням штату працівників, яке адресовано [PERSON], зазначалося також про наступне скорочення з 05.12.2016року посади провідного інженера, запропоновані вакантні посади сантехніка,слюсаря, прибиральника службових приміщень, енергетика (а.с.71). Згідно зі складеними актами (а.с.69,72) [PERSON] відмовився від підпису в наказі №35-п від 03.10.2016 року та в повідомленні від 03.10.2016 року. Допитані як свідки працівники Установи [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що в їх присутності [PERSON] зачитали про скорочення його посади провідного інженера за два місяці, запропонували [PERSON] також інші вакантні посади; [PERSON] ознайомився з наказом, але відмовився підписати наказ. Інших вакантних посад, крім тих, що були зазначені в наказі №35-п від 03.10.2016 року, станом на 03.10.2016 року в Установі не було. Згідно з наказом №23-к від 29.09.2016 року [PERSON] був переведений на посаду головного інженера з покладеними обовязками в.о. директора Комунальної установи СОР з експлуатації адміністративної будівлі з 29.09.2016 року, що підтверджується копією заяви, копією наказу та витягом з трудової книжки [PERSON] (а.с. 96-98). Відповідно до цього наказу [PERSON] була переведена на посаду завідуючої господарством 29.09.2016 року. Оскільки позивач [PERSON] не висловив згоди щодо переведення на іншу з запропонованих посад, фактично відмовившись від переведення, інших вакантних посад в Установі не було, позивача було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України 05.12.2016 року. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України у справі №6-2485цс16 від 01.03.2017 року установивши, що відбулося скорочення посади, яку обіймала особа, та що їй було запропоновано відповідну вакантну посаду, є обґрунтованим висновок суду про звільнення з дотриманням вимог ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України. Відповідно до штатного розпису Установи, який введений з 01 січня 2017 року, в Установі є сорок посад, серед яких не має вакантної (а.с.60). З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачем було дотримано процедуру звільнення позивача [PERSON] за п.1 ч.1 ст.40 та ст.49-2 КЗпП України. Отже, порушень трудового законодавства при звільненні [PERSON] судом не встановлено і в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed