Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, [PERSON], [PERSON], третя особа: державний реєстратор Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анісімов Костянтин Сергійович про визнання протиправними дії та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, у якому просив наступне: визнати протиправними дії державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича щодо реєстрації права власності за [PERSON] на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1421175480000, нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: [ADDRESS], яка була здійснена 28 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності - 23619430; скасувати рішення державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича від 28 листопада 2017 року, індексний номер - 38398570 про реєстрацію права власності за [PERSON] на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1421175480000, нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: [ADDRESS]; скасувати рішення державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анісімова Костянтина Сергійовича від 06 червня 2018 року, індексний номер - 41473756 про реєстрацію права власності за [PERSON] на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1421175480000, нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки № РМ-SME001/211/2007, предметом якого є нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: [ADDRESS], та належать іпотекодавцю на праві приватної власності. Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки, Іпотека для забезпечення повного і своєчасного виконання Іпотекодавцем боргових зобов'язань за Кредитним договором № CM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року. 28 листопада 2017 року ПАТ «ОТП Банк» відступило права вимоги за Кредитним договором № С M-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року та Договором іпотеки № PM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року TOB «Фінансова компанія «Алькор Інвест». 28 листопада 2017 року Державним реєстратором Приватним нотаріусом КМНО Щвець Р. О. було здійснено протиправну дію (номер запису про право власності: 23619430), а саме прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з закриттям розділу), індексний номер: 38398570 від 28.11.2017 року про реєстрацію права власності на вказане майно [PERSON] Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки його не було повідомлено іпотекодержателем про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, не надано право на пріоритетний викуп предмету іпотеки, разом з тим, було значно зменшено його ціну. Ухвалою суду від 31 серпня 2018 року відкрито провадження по справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 01 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву TOB «Фінансова компанія «Алькор Інвест», згідно якого відповідач заперечував проти поданого позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, з огляду на те, що 30 вересня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» направив [PERSON] лист-вимогу про усунення порушень кредитного та іпотечного договорів, сплату заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка була отримана позивачем. Таким чином, останній був належним чином повідомлений про наявні порушення ним умов кредитного та іпотечного договору та про намір іпотеко держателя звернути стягнення на предмет іпотеки, а відтак, вважає, що продаж нежилих приміщень третій особі відбувся правомірно. 20 листопада 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, згідно якого останній заперечував проти поданого позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, зауваживши, що первинним кредитором до ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» було передано: іпотечне повідомлення Позивачу від 07 жовтня 2014 року вих. № 12-4-10/11503; опис вкладеного до цінного листа з відбитком поштового відділення про відправлення позивачу іпотечного повідомлення та розрахунку заборгованості, повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу. Таким чином до ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» перейшло право прийняття рішення щодо досудового врегулювання зобов'язань позивача за кредитним договором, з таких причин, порушень ст. 35 Закону України «Про іпотеку», немає. Разом з тим, невірним є посилання позивача на пункт 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження затвердженого постановою Кабінетом Міністрі України від 25 грудня 2015 року № 1127, так як даний пункт передбачає реєстрацію права власності за Іпотекодержателя відповідно до ст. 37 Законом України «Про іпотеку», а реєстрація права власності за [PERSON] здійснювалась на підставі загального порядку проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження, затвердженого постановою Кабінетом Міністрі України від 25 грудня 2015 року № 1127, після вчинення та посвідчення правочину, а саме договору купівлі-продажу між відповідачем1 та відповідачем3 відповідно до ЦК України та ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Крім того, зазначив, що 12 жовтня 2014 року ПАТ «ОТП БАНК» рекомендованим листом з описом вкладеного до цінного листа, надіслав Позивачу іпотечне повідомлення вих. № 12-4-10/11503 від 07 жовтня 2014 року та розрахунок заборгованості., а відтак порушення вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» відсутні. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Відповідачі та треті особи про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, однак, своїх представників у судове засідання не направили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 23 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки № РМ-SME001/211/2007, предметом якого є нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: [ADDRESS], та належать іпотекодавцю на праві приватної власності. Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки, Іпотека для забезпечення повного і своєчасного виконання Іпотекодавцем боргових зобов'язань за Кредитним договором № CM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року. 28 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило права вимоги за Кредитним договором № РM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року та Договором іпотеки № PM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року Tовариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», у відповідності до Договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2017 року. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №105450271 від 28 листопада 2017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з закриттям розділу), індексний номер: 38398570 від 28 листопада 2017 року про реєстрацію права власності на вказане майно [PERSON]. Підставою виникнення права власності зазначено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28 листопада 2017 року. У відповідності до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28 листопада 2017 року, ТОВ ««Фінансова компанія «Алькор Інвест», діючи відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примушення, продав, а [PERSON] купив нежилі приміщення № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 1 Договору право власності на зазначене нерухоме майно належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 23 липня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач\~Ж.В. за реєстровим № 4513 і зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 23 липня 2007 року, реєстраційний №2232980. Пунктом 2 такого Договору передбачено, що право на продаж нерухомого майна будь-які особі належить Іпотекодержателю на підстав Договору іпотеки № РМ-SME001/211/2007, а також договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки. Разом з тим, 06 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу нежилих приміщень № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: [ADDRESS], який зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісімовим К.С. Згідно ч. 1-4 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. При перереєстрації права власності на нерухоме майно, Відповідач зобов'язаний був керуватися вимогами затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 46 вказаного вище Порядку, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30- денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Відповідно до п. 46 Порядку, ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» було зобов'язано надати, а Державний реєстратор-приватний нотаріус КМНО Швець Р.О., який мав повноваження провести перереєстрацію права власності на спірне майно, тільки у разі наявності доказів отримання позивачем вимоги про усунення порушень, а також за наявності доказів того, що з моменту отримання ним цієї вимоги сплинуло тридцять днів, провести перереєстрацію права власності спірного майна. Разом з тим, відсутні підстави вважати, що [PERSON] отримував вищезазначену вимогу. Надану стороною відповідача копію опису вкладень цінного листа та зворотне повідомлення про направлення позивачеві іпотечного повідомлення вих. №12-4-10/11503 від 07 жовтня 2014 року та копію розрахунку заборгованості, суд оцінює критично, оскільки з наданої копії відповідного зворотного повідомлення не вбачається особа, що отримала таке відправлення, а також дата його отримання, що позбавляє суд можливості встановлення минування тридцятиденного строку. При цьому, інших доказів отримання позивачем відповідних документів до суду не надано. Зі змісту п. 3 Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28 листопада 2017 року продавець стверджує, що [PERSON] був за тридцять днів до укладення цього договору письмово повідомлений про намір укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки. Однак, [PERSON] не є особою, що має бути повідомленою про вимогу з приводу усунення порушень та наміру продажу предмету іпотеки, оскільки є покупцем за змістом договору купівлі-продажу. У відповідності до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. За ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] не отримував належним чином іпотечну вимогу, а відтак укладення договорів відчуження належного позивачеві на праві власності майна відбулося із порушенням чинного законодавства. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємнийзв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved