Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» здійснити перерахунок тарифу за послуги управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , виключивши з тарифу витрати на утримання ліфтів та стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 50000,00 грн., також просив стягнути витрати на правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . Управління вказаним будинком здійснює КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». З травня 2020 року відповідач включив плату за ліфти в квартплату піднявши необґрунтовано тарифи майже в два рази. При цьому зазначив, що ліфтами він та члени його родини не користуються, оскільки їх квартира розташована на першому поверсі будинку. До травня 2020 року зазначена вище плата не включалася до квартплати мешканцям першого та другого поверхів багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Вважає, що вищезазначені обставини свідчать про порушення прав споживача, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.10.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 09.12.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що 29.04.2020 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та співвласниками житлового будинку [ADDRESS] укладено договір №19 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком , відповідно до якого відповідач стає управителем вказаного будинку. Мешканці квартир першого поверху будинку [ADDRESS] беруть участь у покритті витрат на утримання ліфтів, як спільного майна багатоквартирного будинку та станом дотепер акти-претензії від співвласників вказаного будинку щодо неналежного утримання ліфту управителем не надходили. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову. 15.12.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що наданий відзив не містить обґрунтування тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, а зокрема на утримання ліфтів, не розкрито їх складових частин, як і не надано відповіді на причини підняття тарифу майже у два рази. Крім того, зазначив, що від мешканців будинку першого поверху на адресу відповідача надходили заяви про проведення перерахунку та виключення плати за ліфти, відповіді на яку надано не було. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Оскільки розгляд справи відбувається в прядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач зареєстрований і проживає у квартирі [ADDRESS] , його квартира розміщена на першому поверсі вказаного будинку. Управління будинком здійснює Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». З позовної заяви вбачається, що з травня 2020 року відповідачем включено до плати за надання житлово-комунальних послуг плату за утримання ліфтів. При цьому зазначив, що ліфтами він та члени його родини не користуються, оскільки їх квартира розташована на першому поверсі будинку та до травня 2020 року зазначена вище плата не включалася до квартплати мешканцям першого та другого поверхів багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв`язку з чим просив зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» здійснити перерахунок тарифу за послуги управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , виключивши з тарифу витрати на утримання ліфтів, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що 29.04.2020 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та співвласниками житлового будинку [ADDRESS] укладено договір №19 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком , відповідно до якого відповідач стає управителем вказаного будинку. Відповідно до п. 1 договору № 19 від 29.04.2020 між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та співвласниками житлового будинку [ADDRESS] управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління вищевказаним багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно вимогам законодавства та умовами договору. У п. 3 договору зазначено, що послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов Проживання задоволення господарсько-побутових потреб мешканців Шляхом утримання ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території та послуга з управління включає : утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо з будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, утримання ліфтів. Пунктом 6 договору визначено, що кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Відповідно до п. 7 договору управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Згідно п. 21 договору перерахунок розміру плати за послугу з управління за період її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості здійснюється управителем та у разі коли ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуги з управління стосувалося інших співвласників, крім того, який звернувся до управителя для складення і підписання акта-претензії управитель здійснює такий перерахунок для всіх співвласників, яких стосувалося таке ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуги з управління. Слід зазначити, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст. 1, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил,що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Предметом договору про надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної сплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до п. 4 .ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено, що прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій передбачено сплату споживачем за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку у тому числі за обслуговування ліфту. Отже висновок позивача про те, що він не зобов`язаний оплачувати рахунки за послуги користування ліфтом, оскільки фактично їх не споживає, так як проживає на першому поверсі будинку є хибним. Статтею 66 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що плата за користування житлом обчислюється з огляду на загальну площу квартири. Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 20.05.2009 року N 529, передбачено, що розмір тарифів (нормативних витрат, пов`язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається згідно з Типовим переліком послуг та по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. До типового переліку належать послуги з виконання комплексу робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження житлових будівель та технічного обладнання. Калькуляційною одиницею для розрахунку тарифів на зазначені послуги та їх складові визначено 1 кв. м загальної площі квартир будинку. Таким чином, стягнення плати за користування ліфтом, виходячи із 1 кв. м загальної площі квартир, відповідає вимогам чинного законодавства. Слід зазначити, що мешканці платять не за користування ліфтом, а за утримання та обслуговування одного із елементів загального майна багатоквартирного будинку. Така ж схема встановлена щодо всіх будівельних та інженерних конструкцій, систем будинку (система димовиведення й пожежогасіння, сміттє-провід, сходові клітки, покрівля тощо). Тобто, ліфт - це така ж сама частина будинку, як сходові клітки, горище, підвал, і мешканці платять не за поїздки, а за те, що ліфт працює. Отже, мешканці беруть участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Зміна методики розрахунку вартості послуг з утримання будинків та їх складових суперечить вимогам Житлового кодексу Української РСР та постанові Кабінету Міністрів від 20 травня 2009 року N 529. Це пояснюється багатьма чинниками, насамперед такими: кількість проживаючих у квартирах чи будинках може змінюватися, може бути, що в квартирі проживає більше людей, ніж зареєстровано, і навпаки. Квадратний метр загальної площі є сталою величиною і дає змогу рівномірно розподілити витрати обслуговуючого підприємства. Тобто це плата не за користування ліфтом, а участь у витратах на його утримання. Отже, всі власники (наймачі) квартир чи нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку як співвласники будинку (і ліфта) несуть відповідальність за справний стан і безпечну експлуатацію ліфтів і зобов`язані брати участь у витратах на його технічне обслуговування та експлуатацію незалежно від того, користуються вони ним чи ні. Нарахування плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у тому числі і технічне обслуговування ліфтів, виконавцями цих послуг має здійснюватися на загальну площу квартири, відповідно до даних свідоцтв на право власності на нерухоме майно. Тобто ліфт - це така ж сама частина будинку, як сходові клітки, горище, підвал, і мешканці платять не за поїздки, а за те, що ліфт працює. Отже, мешканці беруть участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок житлово-комунальних послуг. Крім того, у зв`язку з тим, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача при нарахуванні житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Окремо слід звернути увагу на те, що зі вступом в 2015 році в силу Закону України «Про особливості права власності в багатоквартирних будинках» у співвласників є право загальними зборами приймати рішення про управління і розпорядження спільним майном, наприклад, звільнити від оплати за технічне обслуговування ліфтів власників житлових і нежитлових приміщень 1-го поверху.

Outcome: dismissed