Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Процюк Н.П., [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку [ADDRESS] кадастровий номер 2322155600:05:017:0130 в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачзазначив, що він є племінником [PERSON] , 1959 року народження, який помер [INFO] . Позивач є спадкоємцем за заповітом, який був складений [PERSON] на випадок смерті на все майно. З метою оформлення спадщини, позивач звернувся із відповідною заявою для прийняття спадщини до нотаріуса, у зв`язку із чим було зареєстровану спадкову справу. 19.04.2017 позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складалось із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі 19.04.2017. Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою 06.03.2009 за реєстровим № 519, зареєстрованого ОП «ЗМБТІ» 28.05.2009 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно р/№ 26257998. Земельна ділянка, на якій розташований будинок у спадщину, на яке видано свідоцтво, не увійшла, правовстановлюючі документи на земельну ділянку на ім`я спадкодавця відсутні. Позивач звернувся із відповідною заявою до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області для вирішення питання оформлення земельної ділянки. Листом від 22.05.2017 № 01-33/561 було повідомлено, що 04.06.2009 було прийняте рішення № 55 «Про передачу земельної ділянки у власність безоплатно для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд гр. [PERSON] . Виданий державний акт на право власності на земельну ділянку від 17.09.2009 за адресою: [ADDRESS] . кадастровий номер: 2322155600:05:017:0130. З огляду на вищевикладене вбачається, що житловий будинок за вищевказаною адресою раніше належав бабусі позивача - [PERSON] , на підставі договору дарування жилого будинку від 30.07.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Вартановою О.С. 30.07.2001. При цьому, у вказаному будинку з 2002 року проживав її син, а мій дядько - [PERSON] , що підтверджується довідкою Кушугумської селищної ради від 17.09.2019 року. [PERSON] було складено заповіт на ім`я дядьки позивача - [PERSON] на вказаний будинок 12.09.2003 року, посвідчений виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Оскільки із самого початку цей будинок придбавався [PERSON] для проживання та користування її сином - [PERSON] , то бабуся вирішила оформити все належним чином. У зв`язку із цим укладено було зазначений вище договір дарування житлового будинку на ім`я [PERSON] , за яким [PERSON] , подарувала йому вказаний будинок. Оскільки на той час земельна ділянка оформлена на ім`я бабусі не була, то й відповідно розпорядитися нею бабуся не могла. Вона звернулась до відповідних органів для оформлення земельної ділянки, і вже пізніше отримала вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку. Після оформлення земельної ділянки 17.09.2009, вже 05.11.2009 року бабуся склала заповіт на ім`я [PERSON] , за яким заповіла йому земельну ділянку площею 0,0855, що знаходиться в [ADDRESS] . Оскільки бабуся через деякий час вже потребувала сторонньої допомоги та догляду враховуючи її похилий вік, в травні 2014 року вона переїхала проживати до сина - [PERSON] , де й проживала до дати своєї смерті - [INFO] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 17.09.2019. В ході вирішення питання про прийняття спадщини позивачу стало відомо, його дядько - [PERSON] заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини не подавав. При цьому, як було зазначено вище, він постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Проживав він разом із матір`ю - [PERSON] , вели спільне господарство та дбали одне про одного. Після її смерті він володів зазначеним майном. Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач не має можливості, він вимушений був звернутися до суду з позовною заявою в які просить визнати за ним право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2322155600:05:017:0130, що належала [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, і успадкованої [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник відповідача - Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду заяву, що прийняти участь у розгляді справи представник немає можливості, просить справу розглядати без його участі, заперечення до позовної заяви відсутні. Третя особа приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Процюк Н.П. в судове засідання також не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила. Дослідивши позовну заяву, перевіривши матеріали цивільної справи суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими позивачем під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2016 р. (а.с. 12) Після смерті [PERSON] 24.10.2016 р. відкрита спадкова справа № 18/2016. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся позивач [PERSON] - племінник померлого та третя особа [PERSON] - донька померлого. (а.с. 57-76) Відповідно до заповіту складеного 16.05.2016 р. [PERSON] усе належне йому на день смерті майно він заповів [PERSON] . Інших спадкоємців він позбавив спадщини. (а.с. 66-67) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.04.2017 р. [PERSON] набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] (а.с. 9) Крім того в ході розгляду справи встановлено, що вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0855 га. для будівництв і обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка відповідно до Державного акту серії ЯЖ № 892204 від 17.09.2009 р. належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 19) Відповідно до копії заповіту від 05.11.2009 р. вбачається. що [PERSON] заповіла вказану земельну ділянку [PERSON] . Інших спадкоємців вона позбавила спадщини. (а.с. 20) Згідно до актового запис у про смерть від 16.12.2015 р. вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 79) Відповідно до постанови приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Процюк Н.П. від 07.11.2019 р. вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,088 га. за адресою: [ADDRESS] , через те, що [PERSON] на час смерті не була зареєстрована за однією адресою з [PERSON] , у зв`язку з цим він не є таким, що прийняв спадщину після своєї матері. Відповідно до інформації наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ніхто до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадкова справа не відкривалась. (а.с. 88-89) Згідно до довідки Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 1917 від 17.09.2019 р. вбачається, що [PERSON] проживав в [ADDRESS] з 16.02.2002 р. по день смерті, разом з ним також проживала без реєстрації його мати - [PERSON] з травня 2014 р. по день смерті [INFO] та вони вели спільне господарство. (а.с. 22) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, із викладеного вище, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки площею 0,088 га. за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЯЖ № 892204 від 17.09.2009 р., та яку вона заповіла своєму сину [PERSON] , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих як докази. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечувалися. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до норм ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. На підставі статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). В ст. 325 ЦК України вказано, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженим. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки, задоволення позовних вимог позивача не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, і успадкованої [PERSON] , померлим [INFO] . На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved