Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовує свої вимоги тим, що 14 квітня 2013 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, а також [PERSON] та [PERSON]. На день її смерті залишилось спадкове майно: домоволодіння, що знаходиться в с. Сукачі Іванківського району Київської області по вул. Франка, 5. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, подавши заяви до Іванківської районної державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці спадщину не приймали. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач звернувся до суду із заявою, у якій зазначено, що він позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач, Ладижицька сільська рада, звернулася до суду з листом про те, що позов визнає та просить розглядати справу без участі її представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і є підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], копію заповіту від 07.12.1999 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Іванківської районної державної нотаріальної контори від 08 липня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. З довідки, виданої Ладижицькою сільською радою Іванківського району Київської області № 575 від 08.07.2015 року, вбачається, що згідно з погосподарською книгою №3, особовий рахунок № 188, житловий будинок № 5 по вул. Франка в с. Сукачі Іванківського району Київської області рахується за померлою, [PERSON]. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. [PERSON], незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, не підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивач згоден нести витрати самостійно. На підставі наведеного,

Outcome: approved