Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 серпня 2007 року між позивачем (за Договором - Кредитор) та відповідачем (за договором - Позичальник) укладено кредитний договір № 001-03024-010807, на підставі якого банк надав позичальнику кредит в сумі 4486,02 гривень згідно до Меморіального ордеру №27299587 на придбання певного майна/послуг (далі - «Майно») строком на 12 місяців. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту та відсотки у розмірі 12,00 % на рік в порядку та розмірах, встановлених договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за сумою кредиту, відсотками, комісії. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1241,20 гривень та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та комісії у встановленні договором терміни, у зв'язку з цим станом на 22 жовтня 2014 року сума заборгованості Відповідача складає 1241,20 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем укладено кредитний договір кредитний договір № 001-03024-010807, на підставі якого банк надав позичальнику кредит в сумі 4486,02 гривень згідно до Меморіального ордеру №24299587 на придбання певного майна/послуг (далі - «Майно») строком на 12 місяців. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту та відсотки у розмірі 12,00 % на рік в порядку та розмірах, встановлених договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за сумою кредиту, відсотками, комісії. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1241,20 гривень. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та комісії у встановленні договором терміни, у зв'язку з цим станом на 22 жовтня 2014 року сума заборгованості Відповідача складає 1241,20 гривень. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Відповідно до п. 1.1 кредитного Договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредит на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Згідно п 2.2 Договору за користування кредитом відповідач зобов'язаний сплачувати банку проценти, виходячи зі ставки на рік, а також за ведення кредитної справи сплачувати відсотки на місяць відповідно до згідно п. 2.5 Договору. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, відповідно до розрахунку станом на 22 жовтня 2014 року сума боргу становить 1241,20 гривень, що складається з наступного: 1114,08 гривень - заборгованість за сумою кредиту, 4,02 гривень - заборгованість за відсотками, 123,10 гривень - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 243,60 гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved