Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2008 року між АБ «ІНГ Банк Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1950, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 52500,00 грн. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. 20.05.2009 року між АБ «ІНГ Банк Україна» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» укладено договір факторингу №03Ф, відповідно до умов якого банк відступив позивачу право грошової вимоги до низки боржників, яке виникло у банка внаслідок укладання з боржниками кредитних договорів та надання їм банком кредитних коштів. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 05.03.2014 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 51059,65 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.08.2008 року між АБ «ІНГ Банк Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1950, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 52500,00 грн. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 52500,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №1950 від 28.08.2008 року належним чином не виконала. 20.05.2009 року між АБ «ІНГ Банк Україна» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» укладено договір факторингу №03Ф, відповідно до умов якого банк відступив позивачу право грошової вимоги до низки боржників, яке виникло у банка внаслідок укладання з боржниками кредитних договорів та надання їм банком кредитних коштів. Отже, позивач за договором факторингу №03Ф від 20.05.2009 року та акту приймання-передачі реєстру боржників, одержав право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитним договором. Встановлено, що загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку її заборгованості перед позивачем, станом на 05.03.2014 року становить 51059,65 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON], порушила умови кредитного договору №1950 від 28.08.2008 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 51059,65 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 510,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved