Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Правекс-банк» про визнання договору припиненим. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29.03.2005 між АКБ «Правек-Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 616-002/05Р, за яким банком було надано позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 49 000,00 доларів США на споживчі цілі, строком до 29.03.2019. При укладенні кредитного договору № 616-002/05Р від 29.03.2005, сторони визначили, що однією з істотних умов цього Договору є виникнення юридичного факту - прострочки, і, як наслідок, припинення зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості Відповідача, прострочення за кредитним договором № 616-002/05Р від 29.03.2005 виникло з 01.03.2009. Таким чином, Кредитний договір № 616-002/05Р від 29.03.2005 припинився достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення, тобто з 11.04.2009. Посилаючись на дані обставини, позивач просив визнати договір припиненим. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.03.2005 між АКБ «Правек-Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 616-002/05Р, за яким банком було надано позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 49 000,00 доларів США на споживчі цілі, строком до 29.03.2019. В позовній заяві, позивач посилається на те, що при укладенні кредитного договору №616-002/05Р від 29.03.2005, сторони визначили, що однією з істотних умов цього Договору є виникнення юридичного факту - прострочки, і, як наслідок, припинення зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості Відповідача, прострочення за кредитним договором № 616-002/05Р від 29.03.2005 виникло з 01.03.2009. Таким чином, Кредитний договір № 616-002/05Р від 29.03.2005 припинився достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення, тобто з 11.04.2009. Разом з тим, п. 4.4. кредитного договору № 616-002/05Р від 29.03.2005 передбачено, що шляхом підписання даного договору сторони дійшли згоди про те, що у разі виникнення у Позичальника прострочення по погашенню заборгованості по кредиту і по сплаті відсотків за користування грошовими коштами більше 10 календарних днів, термін користування грошовими коштами, зазначений у п. 1.2 даного Договору, припиняється достроково, на 10-й день прострочення. Про припинення терміну користування грошовими коштами Банк письмово повідомляє Позичальнику. Крім того, п. 1.2. та п. 10.5. кредитного договору № 616-002/05Р від 29.03.2005 передбачено, що кредит надається позичальнику строком з 29.03.2005 по 29.03.2019. Даний договір діє з моменту його підписання та до повного виконання зобов?язань. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Крім того, згідно статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628 ЦК України визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 та 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, позивачем не надано доказів наявності протиправності діяння чи без діяння відповідачів, представником позивача та позивачем не надано жодного доказу того, що в кредитному договорі №616-002/05Р від 29.03.2005 зазначена умова припинення договору, як «виникнення прострочки», дане тлумачення суд розцінює як хибну, з юридичної точки зору та спробою уникнути цивільної відповідальності, а тому у задоволенні позовної заяви, слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed