Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення державних коштів в сумі 3360,30 грн. Підставою для позову вважає те, що в управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради 26.02.2007 року звернулася гр. [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], за призначенням допомоги, відповідно ''Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються віл сплати аліментів не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме'', затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189, на сина: [PERSON], [INFO]. Згідно п. 5 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» тимчасова допомога призначається і виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину, управлінням праці та соціального захисту населення районної. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Згідно п. 15 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» покриття витрат, пов'язаних з виплатою тимчасової допомоги здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету. На підставі представлених документів було встановлено, що гр. [PERSON], [INFO], ухиляється від сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь гр. [PERSON] Допомога на дитину була призначена з 01.02.2007 року по 31.03.2007 року в сумі 167, 40 грн. на місяць; з 01.04.2007 року по 31.07.2007 року - 170, 40 грн. на місяць. Розпорядженням від 12.04.2007 року управлінням було проведено перерахунок допомоги з 01.04.2007 року по З1.07.2007 року у розмірі 178,50 грн. на місяць. Згідно Порядку призначення перерахування розміру тимчасової допомоги проводиться органом праці та соціального захисту населення з дня досягнення дитиною відповідного віку без звернення одержувача. У разі встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку розмір тимчасової допомоги перераховується без звернення одержувача з місяця, в якому набрав чинності закон, що встановлює новий розмір прожиткового мінімуму. Повторно за призначенням гр. [PERSON] звернулась 20.08.2007 року. Допомога на дитину була призначена з 01.08.2007 року по 30.09.2007 року в сумі 178,50 грн. на місяць; з 01.10.2007 року по 31.01.2008 року - 181, 20 грн. на місяць. Розпорядженням від 15.01.2008 року управлінням було проведено перерахунок допомоги з 01.01.2008 року по 31.01.2008 року у розмірі 198,90 грн. на місяць. Повторно за призначенням гр. [PERSON] звернулась 21.02.2008 року. Допомога на дитину була призначена з 01.02.2008 року по 31.03.2008 року в сумі 198,90 грн. на місяць; з 01.04.2008 року по 30.06.2008 року - 203, 40 грн. на місяць; з 01.07.08 року по 31.07.2008 року - 204 грн. на місяць. Розпорядженням управління праці від 08.07.2009 року виплату допомоги припинено з 01.08.2008 року у зв'язку з закінченням терміну виплати. Згідно листа Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 19.08.2009 року допомога гр. [PERSON] була виплачена в загальній сумі 3360, 30 грн. Згідно п. 12 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дням, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми тимчасової допомоги. Згідно п. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. В матеріалах особової справи [PERSON] є лише копія постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 30.03.2001 року про стягнення аліментів з [PERSON], вказана адреса боржника: [ADDRESS]. Дану постанову було винесено 30.03.2001 року, відомості про адресу боржника викликали сумнів в управління. Довідки ВДВС повідомлення про адресу боржника не передбачають, отримувачка допомоги при зверненнях за призначенням тимчасової допомоги адресу боржника не повідомляла. Управління праці зверталося до ВДВС Монастирищенського районного управління юстиції з проханням повідомили місце проживання боржника, однак у наданій відповіді ВДВС повідомила, що за адресою: [ADDRESS], боржник не проживає. Управління праці було вимушене звернутись з записом до УДМС України в Полтавській області. 15.08.2013 року надійшла відповідь УДМС України в Полтавській області № 07-32/8688, в якій зазначено, що управління праці не має правових підстав отримувати інформацію про персональні дані особи без згоди останньої, тому більш детальну інформацію про реєстрацію місця проживання громадян УДМС області може надати на запит відповідного районного суду (місце реєстрації на території Полтавської області не зареєстроване). Звернулись до ВДВС Монастирищенського РУЮ, де раніше перебував на примусовому виконанні виконавчий документ, виданий Октябрським районним судом м Полтави, з проханням повідомити місце реєстрації чи проживання боржника, місце роботи, що містяться в матеріалах справи. 15.08.13 р. на адресу управління надійшла відповідь ВДВС, в якій зазначено, що згідно відомостей, які наявні у виконавчому провадженні, боржник проживав за адресою: [ADDRESS]. За нововстановленою адресою було направлено лист боржнику. У зв'язку з тим, що управлінню не була відома дійсна адреса реєстрації чи перебування відповідача по справі, не було можливості тривалий час вирішити питання повернення державних коштів у судовому порядку згідно чинного законодавства. Державні кошти боржником на рахунок управління не повернуті. Позивач просить причини пропущення строку позовної давності визнати поважними та поновити йому строк на звернення до суду з позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити, про що подав до суду заяви № 02-8115 від 14.11.2013 року, № 02-190 від 09.01.2014 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заперечення проти позову та заяви про відкладення розгляду справи не подав. В заяві від 15.11.2013 року позову не визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з врахуванням наступного: Станом на 16.01.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за регресним позовом за період з 01.02.2007 року по 31.07.2008 року складає 3360,30 грн. Заперечення проти позову, доказів погашення заборгованості, або наявності спору щодо розміру заборгованості відповідачем суду не надано. У відповідності до ч. 1-3 ст. 10 та ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А суд в свою чергу розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до чинного законодавства, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Суд вважає причини пропущення строку позовної давності поважними і вважає за необхідне поновити позивачеві строк у межах якого він може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь держави.

Outcome: approved