Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 11.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №12/П/10-2008-840 (далі - кредитний договір), згідно умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] на умова забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) з метою придбання автотранспортного засобу в розмірі 21 964,35 доларів США зі сплатою 14,0% на рік строком з 11.01.2008 року по 11.01.2015 року. В рамках наведеного вище договору відповідач [PERSON] виступила поручителем за зобов'язаннями відповідача [PERSON] за договором кредиту. Однак відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює платежів щодо погашення суми кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 11.06.2014 року складає 45 240,25 доларів США. Загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 39 140,93 доларів США та 70 942,65 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надали, явку представника не забезпечили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №12/П/10-2008-840 (далі - кредитний договір), згідно умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] на умова забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) з метою придбання автотранспортного засобу в розмірі 21 964,35 доларів США зі сплатою 14,0% на рік строком з 11.01.2008 року по 11.01.2015 року (а.с.11-17). Крім того, в рамках наведеного вище договору, відповідач [PERSON] виступила поручителем за зобов'язаннями відповідача [PERSON] за договором кредиту. Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору, поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому договорі, повність (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Пунктами 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 передбачено, що позичальник зобов'язався вносити чергові мінімальні платежі по кредиту/кредитній лінії, щомісяця до 08 числа поточного місяця. Згідно п.4.2.5 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту/кредитній лінії, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Відповідно до п.5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати необхідних мінімальних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок (п.5.2. кредитного договору). Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач [PERSON] отримав розмір передбачених договором коштів, однак умови договору належним чином відповідач [PERSON] не виконує. Отже, суд приходить до висновку про те, що позивач виконав свою частину умов кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним вище кредитним договором станом на 11.06.2014 року становить 45 24025 доларів США, яка складається з: 21 612,60 доларів США - непогашений кредит; 17 528,33 доларів США - несплачені відсотки; 3 902,88 доларів США - несплачена пеня за прострочення сплати кредиту; 2 196,44 доларів США - несплачений штраф за порушення умов договору, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.06.2014 року (станом на день виникнення заборгованості) еквівалентно 526 200,17 грн. та складається: 251 381,32 грн. - непогашений кредит; 203 876,20 грн. - несплачені відсотки; 45 395,39 грн. - несплачена пеня за прострочення сплати кредиту; 25 547,26 грн. - несплачений штраф за порушення умов договору. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 39 140,93 доларів США та 70 942,65 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.. На підставі викладеного,

Outcome: approved