Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 01.02.2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був отриманий повністю позичальником в день укладення договору. Відповідач не виконувала належним чином зобов'язання, відповідно до кредитного договору від 01.02.2013 року, не сплачувала позичальнику борг за користування кредитом, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача-боржника: 12337,88 грн., заборгованості за кредитом, а також 1600,00 грн., понесених витрат при зверненні до суду. Відповідно до поданої заяви представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у відсутності представника позивача на підставі доказів наданих до позовної заяви. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» назва якого підтверджується Статутом (а.с.35), який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.34), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.33), був укладений договір від 01.02.2013 року з [PERSON] відповідно до якого, позичальник отримав кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, де позичальник в свою чергу зобовязувався повернути кредит, згідно договору який складається із заяви та «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі «Умови») (а.с. 5, 7-30). Суд зазначає, що підпис відповідача на заяві підтверджує його згоду на умови договору, які визначені в заяві (а.с.5). Частиною 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору, грошові кошти були переведені на картку позичальника в день підписання договору. В п.1.1.7.11 Умов договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В п. 2.1.1.5.5. Умов - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7, а у разі невиконання зобовязань за договором у відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов, на вимогу Банку виконати зобовязання з проведення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку вбачається, що відповідач скористалась кредитними коштами, але не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором № б/н від 01.02.2013 року у звязку із чим станом на 28.02.2017 року виникла заборгованість в сумі 12337,88 грн., яка складається з наступного: -\~\~тіло кредиту\~1655,39 грн.; -\~\~заборгованості за відсотками\~9618,78 грн.; та відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 563,71 грн. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували виконання зобовязання [PERSON] перед Банком за кредитним договором б/н від 01.02.2013 року, що в свою чергу дає підставу вважати, що на день розгляду справи в суді зобовязання відповідача перед Банком не виконано, а тому продовжують існувати цивільні правовідносини. Згідно з 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В ч.1\~ст.60 ЦПК\~зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами договір №б/н від 01.02.2013 року не був припинений, [PERSON] в добровільному порядку не виконала свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідача документально підтверджену заборгованість станом на 28.02.2017 року. Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~на стягнення з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с.36).

Outcome: approved