Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення солідарно кредитної заборгованості в розмірі 6842,06 грн. та судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з заявою-анкетою про прийняття в члени кредитної спілки від 21.04.2006 року відповідачка [PERSON] прийнята в члени кредитної спілки «ФІН-ЕКО». 21.04.2006 року між позивачем та відповідачою [PERSON] укладений кредитний договір № 7161. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] як поручителі взяли на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON], про що зазначено у договорах поруки № 7161 від 21.04.2006 року. За видатковим касовим ордером від 21.04.2006 №1721 [PERSON] отримала в касі спілки 9999,00 грн. Відповідака [PERSON] порушує свої зобов'язання, зазначені в договорі кредиту, а саме: кредит повністю не повернула, відсотки нараховані за користування кредитом, не виплачує. [PERSON] має заборгованість по сумі кредиту - 3101,09 грн., по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 3740,97 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості по кредитному договору від 21.04.2006 року №7161 становить 6842,06 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні обгрунтування позову та позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, при цьому зазначила, що строк давності до даних зобов'язань не може бути застосований, оскільки відповідачкою [PERSON] сплачено в лютому 2011 року 100,00 грн. в рахунок погашення заборгованості по спірному кредитному договору. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, при цьому зазначила, що вона не оспорює заборгованість по договору, разом з тим вважає, що оскільки в договорі чітко визначено строк виконання основного зобов'язання до 20.04.2009 року, позивачу стало відомо про порушення нею своїх зобов'язань після 09.04.2008 року, отже просила застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову з цих підстав. Відповідач [PERSON] в суді позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити з підстав припинення поруки за договором поруки № 7161 від 21.04.2006 року, оскільки позивач не пред'явив вимогу до поручителя протягом шести місяців з дати настання строку основного зобов'язання за кредитним договором, в самому ж договорі строк дії поруки не встановлено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду письмові заперечення, за змістом аналогічні поясненням в суді відповідача [PERSON], в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачів [PERSON], [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні встановлено, що згідно з заявою-анкетою про прийняття в члени кредитної спілки від 21.04.2006 року відповідачка [PERSON] була прийнята в члени кредитної спілки «ФІН-ЕКО». (а.с. 7). 21.04.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №7161. (а.с. 10). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] як поручителі, відповідно до договорів поруки № 7161 від 21.04.2006 року, взяли на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з договору кредиту від 21.04.2006 року №7161. (а.с. 14-15). За видатковим касовим ордером від 21.04.2006 №1721 [PERSON] отримала в касі спілки 9999,00 грн. (а.с. 25). Згідно з розрахунком заборгованості, загальна сума боргу по кредитному договору №7161 від 21.04.2006 року складає 6842,06 грн. (а.с. 5-7). Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки в договорах поруки № 7161 від 21.04.2006 року термін дії вказаних договорів не визначений, отже відповідно до положень п.4 ст. 559 ЦК України поруку слід визнати припиненою у зв'язку зі спливом шестимісячного строку пред'явлення вимог до кредитору, початок якого слід рахувати відповідно до п. 2.4 кредитного договору - з 20.04.2009 року. Підстави для стягнення заборгованості в солідарному порядку з поручителів відсутні. Отже, заборгованість підлягає стягненню лише з відповідачки [PERSON] Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності про який заявлено відповідачкою [PERSON], оскільки перебіг строку був перерваний у результаті сплати нею заборгованості по спірному кредитному договору у розмірі 100,00 грн. 21.02.2011 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1124 від 21.02.2011 року (а.с.119) та поясненнями свідка [PERSON], яка в суді пояснила, що на той час вона була касиром, і якщо є прибутковий касовий ордер то вказана сума вносилась особою, яка володіла конфіденційною інформацією про наявність кредитних зобов'язань, номер договору, дату його укладення. Зазначене спростовує твердження позивачки, що ні вона особисто, ні з її прохання ніхто вказану суму не сплачував. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 229,40 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. (а.с. 1).

Outcome: partial