Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення з житлового приміщення, зняття їх з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS] , зобов`язання звільнити вказану квартиру від особистих речей, мотивуючи вимоги тим, що згідно Закону України «Про іпотеку», АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») було оформлено право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] . Правовою підставою для реєстрації прав власності АТ «Укрсоцбанк» на вказане нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п. 4.5.3 договору іпотеки від 14.12.2007 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2019 року №164683422 було зареєстровано право власності за АТ «Укрсоцбанк» на вказану квартиру. Не зважаючи на те, що власником описаної квартири є позивач, відповідачі продовжують проживати в ній без згоди на це позивача, добровільно виселятись відмовляються, що порушує права позивача як власника даного житлового приміщення, що і стало підставою для звернення до суду з вказаними вимогами. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2020 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.08.2020 року, визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіза Огли Комунального підприємства «Світоч» м. Києва від 23.04.2019 року про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] за АТ «Укрсоцбанк», номер запису про право власності 31317318 та скасовано запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за АТ «Укрсоцбанк» права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру [ADDRESS] , тому позивач не є власником спірної квартири і не може вимагати виселення відповідачів з вказаної квартири. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачає ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Як встановлено судом, станом на 23.04.2019 року на підставі рішення державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіза Огли Комунального підприємства «Світоч» в м. Києва було здійснено реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбак» на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 80,9 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, номер запису 31317318. Підставою виникнення права власності зазначено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер 369/18, виданий 06.03.2019, видавник АТ «Укрсоцбанк»; договір кредиту, серія та номер: 028/25-538, виданий 14.12.2007, видавник АКБ СР «Укрсоцбанк»; Іпотечний договір, серія та номер 028/15-708иданий 14.12.2007, видавник АКБ СР «Укрсоцбанк», докази направлення повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 23.03.2019, видавник ПАТ «Укрпошта» (а.с.11). Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, станом на 22.05.2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду регулюється главою 6 розділу ІІІ ЖК УРСР. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Стаття 41 Конституції України закріпила, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.08.2020 року, позовні вимоги [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», державного реєстратора Алієва Г.А. КП «Світоч» м. Києва, третя особа [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення ро державну реєстрацію прав та їх обтяжень та виключення запису про право власності задоволено та визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Алієва Г.А. КП «Світоч» м. Києва від 23.04.2019 року за індексним номером 46616508 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру загальною площею 80,90 кв.м, житловою площею 49,40 кв.м, за адресою: [ADDRESS] за АТ «Укрсоцбанк», номер запису про право власності: 31317318. Крім того, скасовано запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за АТ «Укрсоцбанк» права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 80,90 кв.м, житловою площею 49,40 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності:31317318 (а.с.87-108). Таким чином, оскільки судовим рішенням скасовано запис про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги АТ «Альфа-Банк» про виселення з вказаного житлового приміщення відповідачів, зняття їх з реєстраційного обліку квартири, зобов`язання звільнити квартиру від особистих речей, так як позивач не є власником описаного нерухомого майна відповідно до рішення Дарницького районного суду від 13.02.2020 року, а тому і проживання відповідачів у вказаній квартирі не порушує його прав. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору.

Outcome: dismissed