Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позичальником [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», 03.06.2008 укладений Кредитний договір № 014-09.5-83296, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 22 824,74 Дол. зі сплатою 13,80 % річних.За умовамикКредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим кредитом та нарахованими процентами. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 22824,74 дол.США . 02.08.2019 року між AT «Райфайзен Банк Аваль» та AT «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-16, відповідно до якого AT «Райфайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту №014-09.5-83296. 02.08.2019 року між AT «Оксі Банк» та TOB «Вердикт капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого AT «Оксі Банк» відступило TOB «Вердикт капітал», а TOB «Вердикт капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту №014-09.5-83296. Таким чином, TOB «Вердикт капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 11.03.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 81706,80 дол.США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2020 становить 2 068 285,08 грн. (два мільйони шістдесят вісім тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень 08 копійок), з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7347,93 дол.США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2020 становить 186 001,83 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 5596,31 дол.США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2020 становить 141 662,19 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 628,86 дол.США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2020 становить 15 918,65 грн. Позивач просить стягнути загальний розмір заборгованості по сплаті 3% річних за користування кредитом відповідно до ст. 625 ЦК України, яка відповідно до розрахунку заборгованості, становить 75 966,91 грн. Вказав, що нарахування трьох відсотків річних проведено на суму 186 001,83 грн. на тіло кредиту за період із 11.03.2017 по 11.03.2020 і складає 16 767,77 грн. Нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ із 11.03.2019 по 11.03.2020 складає 59 199,14 грн. Представник відповідача надав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Так, позивачем не подано доказів про перехід права вимоги до договору про відступлення права вимоги між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», а також між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» від 02.08.2019 не додані належні реєстри боржників та інші документи, що підтверджують перехід права вимоги, позов заявлено із пропуском строку давності. Кредит надавався на споживчі цілі на строк 84 місяці тобто до 02.06.2015, додатковою угодою до кредитного договору № 2 від 03.06.2008 обумовлено страхування майна, яке передається в заставу, хоча сам договір застави відсутній. Відповідно до графіку погашення платежів відповідач повинен був сплачувати рівними частинами щомісяця по 425,22 доларів США та в червні 2015 року позичальник повинен був сплатити 35717,99 доларів США згідно з наданим до позову руху коштів по рахунку, позичальник сплачував за кредит із вересня 2009 року різними сумами та станом на 03.06.2015 сплатив загальну суму 31690,58 доларів США після чого ніяких платежів не здійснював, остання сплата була 03.06.2015 у сумі 508,69 доларів США. Тим самим, строк позовної давності для пред`явлення вимог кредитора до позичальника давно сплив, так як останній платіж по кредиту був здійснений позичальником ще 03.06.2015 в день закінчення строку дії договору кредиту, а позов пред`явлений позивачем 19.03.2020, тобто через чотири роки та дев`ять місяців. Просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності , яка спливла як до основної вимоги, так і до додаткової вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені. Копію відзиву із заявою про застосування строків позовної давності направив представнику позивача на електронну адресу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить в разі неможливості перенесення розгляду справи проводити розгляд без участі представника за наявними матеріалами справи, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без його участі, врахувати відзив та заяву про застосування строків позовної давності. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», 03.06.2008 укладений кредитний договір № 014-09.5-83296, за умовами якого анк надав позичальнику кредит у розмірі 22 824,74 доларів США зі сплатою 13,80 % річних.За умовами кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим кредитом та нарахованими процентами. Строк кредиту вказаний 84 місяці, дата остаточного погашення кредиту 02.06.2015. Додатковою угодою №2 до вказаного договору 02.09.2009 сторони врегулювали заборгованість та встановили порядок її сплати. 02.08.2019 року між AT «Райффайзен Банк Аваль» та AT «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-16, відповідно до якого AT «Райффайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів. При цьому, суду не надано доказів того, що AT «Райффайзен Банк Аваль» переуступив своє право вимоги за кредитним договором № 014-09.5-83296 від 03.06.2008 - AT «Оксі Банк», оскільки матеріали справи не містять додатку №1 та №2 про реєстр боржників до Договору про відступлення прав вимоги №114/2-16 від 02.08.2019. 02.08.2019 року між AT «Оксі Банк» та TOB «Вердикт капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого AT «Оксі Банк» відступило TOB «Вердикт капітал»,а TOB «Вердикт капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів Проте, до цього договору суду також не надано доказів, а саме додатку №1 та №2 про реєстр боржників до договору про відступлення прав вимоги, що саме на кредитний договір № 014-09.5-83296 від 03.06.2008 надано право переуступки вимоги. На доказ цих обставин суду надано витяг з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 02.08.2019 Проте даний витяг не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ наявності в ТОВ «Вердикт капітал» безумовного права на звернення до суду з метою захисту порушеного права, оскільки стороною позивача не доведено, що AT «Оксі Банк» на момент передачі права вимоги було наділене повноваженнями на передачу таких. Крім того такий витяг взагалі не містить відомості за яким саме договором про відступлення права вимоги він наданий, та хто набув права вимоги на погашення заборгованості. Окрім того, на підтвердження зазначених сум заборгованості позивачем були надані розрахунки ТОВ «Вердикт капітал», але разом з тим позивачем не було надано розрахунку заборгованості AT «Райффайзен Банк Аваль», безпосередньо з яким [PERSON] укладав кредитний договір №014-09.5-83296від 03.06.2008 і умови якого було порушено. Також не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, на яку суму заборгованості отримало право вимоги AT «Оксі Банк» за Договором відступлення права вимоги, укладеного між AT «Райффайзен Банк Аваль», та AT «Оксі Банк», а ті надалі передали таке право ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, процентні ставки, які застосовуються при визначенні суми боргу, яку боржник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора, поділяються на встановлені законом (три проценти річних від простроченої суми) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що AT «Райффайзен Банк Аваль» переуступив своє право вимоги за кредитним договором № 014-09.5-83296 від 03.06.2008, укладеного між ним та [PERSON] - AT «Оксі Банк»а останній, в свою чергу, на законних підставах уклав договір відступлення прав вимоги з ТОВ «Вердикт Капітал». Таким чином, суду не надано доказів того, що право ТОВ «Вердикт Капітал» , як кредитора за кредитним договором № 014-09.5-83296 від 03.06.2008 укладеного між AT «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] порушено та він має право вимоги за ним, а також позивачем не доведено належними та допустимими доказами і сама сума заборгованості. Вимоги про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 75 966,91 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України, яка нарахована на тіло кредиту в розмірі 186 001,83 грн. за період із 11.03.2017 по 11.03.2020 і складає 16 767,77 грн. три відсотка річних та пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ із 11.03.2019 по 11.03.2020 складає 59 199,14 грн., позивач обґрунтовує виключно договорами відступлення прав вимог та розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми тіла кредиту, даних про внесення відповідачем платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. Частина перша ст. 76 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене суд вказує на те, що позивачем належним чином не доведено обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Щодо клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає недопустимим застосування в даному випадку наслідків пропуску строку позовної давності, про який заявлено представником відповідача, виходячи з того, що в позові відмовлено з підстав його необґрунтованості. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Зазначені загальні правові висновки щодо порядку застосування позовної давності є усталеними у судовій практиці Верховного Суду. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed