Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 січня 2006 року між ним та відповідачем-1 [PERSON] укладено кредитний договір № DNU0GK70470061, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 150\~220,00 гривень на строк до 16 січня 2016 року. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотки у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, встановлених договором. 16 січня 2006 року в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № DNU0GK70470061 від 16 січня 2006 року відповідача-1 [PERSON], між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» так відповідачем-2 [PERSON] укладено договір поруки № DNU0GK70470061. Посилаючись на те, що відповідачі зобов'язання за кредитним договором не виконують, кредитні кошти відповідно до графіку не повертають, не сплачують відсотки за користування кредитними коштами та мають заборгованість станом на 17 лютого 2016 року в сумі 110\~542,58 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 86148,95 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 14371,58 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом 6609,68 гривень, пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 3412,37 гривень. У зв'язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд про розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 16 січня 2006 року між ним та відповідачем-1 [PERSON] укладено кредитний договір № DNU0GK70470061, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 150\~220,00 гривень на строк до 16 січня 2016 року. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотки у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, встановлених договором /а.с. 13-15/. 16 січня 2006 року в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № DNU0GK70470061 від 16 січня 2006 року відповідача-1 [PERSON], між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» так відповідачем-2 [PERSON] укладено договір поруки № DNU0GK70470061. /а.с. 20/. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору, відповідач-1 [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, станом на 17 лютого 2016 року сума заборгованості за кредитом становить 110\~542,58 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 86148,95 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 14371,58 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом 6609,68 гривень, пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 3412,37 гривень, що підтверджується розрахунком банку /а.с. 4-9/. Крім того, відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржники не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до солідарного стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідачів заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1658,14 гривень /а.с. 1/, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача.

Outcome: approved