Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним. 08.08.2006 року Оболонською районною державною адміністрацією в м. Києві, на ім'я [PERSON] (далі - Позивач) видано Ордер №004673 серії Б на жиле приміщення площею 17,8 м2, яке складалося з 1 кімнати в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] На дату видачі ордеру сім'я позивача складалась з трьох осіб: вона, [PERSON] та [PERSON] Позивач та відповідач знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31.10.1997 року, однак з 2008 року спільно не проживають, шлюб існує лише фактично. Згідно свідоцтва про право власності від 14.03.2008 року на 14/100 приміщення у квартирі спільного заселення [ADDRESS], вбачається, що дане приміщення належить на праві спільної часткової власності в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON] 01.10.2009 року у зв'язку з необхідністю влаштування на роботу [PERSON] (далі - Відповідач) та обов'язковою вимогою про наявність реєстрації місця проживання, між Позивачем та Відповідачем було укладено договір найму житлового приміщення. Відповідно до Договору найму Позивачем було передано в користування Відповідачу частину кімнати №6 та надано дозвіл на його реєстрацію місця проживання. Договір укладений строком на 1 рік, після закінчення строку дії договору відповідач зобов'язаний знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою та звільнити приміщення. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після закінчення строку дії договору найму відповідач з реєстраційного обліку не знятий. Посилаючись на вказані обставини, просить суд усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення [PERSON] з кімнати [ADDRESS] без надання йому іншого приміщення. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, просив заявлені вимоги задовольнити, не заперечивши проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом неодноразового направлення судових повісток за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи Оболонського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві в в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третіх осіб. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.10.1997 року по 30.01.2017 року. 08.08.2006 року Оболонською районною в м.Києві державною адміністрацією на ім'я позивача [PERSON] видано Ордер №004673 серії Б на жиле приміщення площею 17,8 м2, яке складалося з 1 кімнати в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] Ордер видано на сім'ю з трьох осіб: позивач, а також її діти [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності від 14.03.2008 року, 14/100 приміщення у квартирі спільного заселення [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON] 01.10.2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір найму житлового приміщення, за умовами якого відповідачу було надано у володіння та користування частину житлового приміщення кімнати [ADDRESS] строком на 1 рік з можливістю його продовження на той самий строк, але не більше ніж до 01.10.2012 року. За умовами договору, відповідач, зокрема, зобов'язався звільнити приміщення після закінчення строку, на який укладено договір та зняти з реєстрації своє місце проживання після закінчення строку, на який укладено договір. 16.10.2009 року було зареєстровано місце проживання відповідача у вказаному житловому приміщенні. На час розгляду справи відповідач з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знятий, фактично в спірному житловому приміщенні не проживає з моменту реєстрації у ньому. Згідно ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном Згідно ч 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.168 ЖК УРСР, укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. 11.11.2016 року позивачем повідомлено відповідачу про припинення договору найму житлового приміщення. Відповідно до ст.169 ЖК УРСР, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає правильним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, а саме 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved