Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом, вказавши, що він на підставі ордеру № 195 виданого на підставі рішення виконкому Довгинцівської райоради від 12.05.1985року № 157 є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Крім нього, у вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі по справі, які є його дітьми та з січня 2006 року вони у вказаній квартирі не проживають. Відповідачі живуть своїм життям, та до квартири не з'являються, перешкоди у користуванні квартирою їм ніхто не чинив. Однак факт реєстрації відповідачів тягне нарахування на них комунальних послуг, які вони не сплачують, тому просить визнати [PERSON] та [PERSON]В такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 39, будинку 96 по вул. Димитрова в м. Кривому Розі . \~\~\~ \~У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покладаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просив позов [PERSON] задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином, підтвердженням чого є оголошення у засобах масової інформації - газета «Вісті Придніпровя», сторінка 12 «оголошення» від 25.02.2016 року № 13 (1712) . Представник третьої особи - ГУ ДМС України в Дніпропетровської області в особі Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] в судове засідання не зявилася, у справі мається заява про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] та його сім'ї було видано ордер на житлове приміщення №195, на підставі рішення виконкому [PERSON] народних депутатів м. Кривого Рогу від 12 травня 1985 р. за № 157 на право зайняття житлового приміщення 28,3 кв.м., що складається з 2 кімнат в квартирі [ADDRESS] ( а.с. 7). Згідно з довідкою, виданою ОСББ «Димитрова 96» від 23.09.2015 р. (а.с. 5), разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( діти позивача). Крім того, в матеріалах справи міститься [PERSON] складений комісією у складі представників (мешканців будинку № 96 по вул. Димитрова м. Кривого Рогу) від 23.09.2015 року ( а.с. 6), із змісту якого випливає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою свого постійного місця реєстрації - у квартирі [ADDRESS] з 01.01.2006 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], зазначила, що мешкає по сусідству з позивачем, підтвердила факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON], у квартирі [ADDRESS] з січня 2006 року. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сімї квартиронаймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Поскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] є членом сімї позивача, тому до правовідносин, що виникли між сторонами, слід застосовувати положення ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України). Наявність реєстрації відплвідачів у вказаній квартирі позбавляє можливості позивача як наймача здійснювати право користування у повному обсязі Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], та [PERSON] відсутні в зазначеній квартирі понад шість місяців, не проживають в ній з січня 2006 року без поважних причин; доказів стосовно поважних причин непроживання відповідачів в даній квартирі в судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачами з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлена, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, як таких, що базуються на вимогах чинного законодавства Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved