Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що йому належить на праві приватної власності 1/4 частка трикімнатної квартири загальною площею 77,6 кв. м., житлова площа 46,6 кв. м., яка розташована за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького ([PERSON])[ADDRESS]. Право власності на вказану частку належить йому на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року та зареєстроване державним нотаріусом Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] 16.10.2017р. Іншими співвласниками квартири [ADDRESS] є відповідачі на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1995р., виданого Виконкомом міської ради народних депутатів. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження, виділити в натурі, відповідно до державних будівельних норм та правил, 1/4 частини, яка належить позивачу, з житлової квартири [ADDRESS], не можливо. Оскільки виділити у натурі належну позивачу частку із спільного майна без порушення будівельних норм неможливо, позивач вважає, що має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості своєї частки. В звязку з цим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири, а після одержання грошової компенсації визнати право власності на вказану частку за відповідачами. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2018 року закінчено підготовче судове засідання у справі та призначено розгляд справи по суті на 14.11.2018 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/4 частки трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького ([PERSON])[ADDRESS]. Згідно даних технічного паспорту на квартиру № 67 у житловому будинку № 46 по проспекту Дмитра Яворницького у м. Дніпро квартира розташована на 5-му поверсі 5-поверхового житлового будинку і складається з 3-х кімнат житловою площею 46,6 кв. м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованих шаф, балкону. Загальна площа квартири: 77,6 кв. м., житлова площа: 46,6 кв. м. Право власності на вказану частку належить [PERSON] на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року та зареєстроване державним нотаріусом Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] 16.10.2017р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №\~100404987 від 16.10.2017р. та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №\~110696129 від 16.01.2018р. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом встановлено, що іншими співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1995р., виданого Виконкомом міської ради народних депутатів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, факт належності іншої частини квартири відповідачам на праві спільної сумісної власності не підлягає доказуванню на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Позивачем наданий висновок експерта [PERSON] № 8427/02-18 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 07.03.2018р., відповідно до якого виділити в натурі, відповідно до будівельних норм та правил 1/4 частини, яка належить власнику [PERSON], з житлової квартири [ADDRESS], без порушення вимог п.2.22 табл. № 1, п. 2.27 ДБН В. 2.2-15-2005 та п. 8.10 ДБН В. 3.2-2-2009, неможливо. За звітом ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» №\~2747915_12032018_SD004 від 12.03.2018р. про оцінку майна ринкова вартість 1/4 частки спірної квартири складає 521\~649,25 грн. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності\~(ч.\~1\~ст.\~364\~ЦК України). У відповідності з ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу),\~співвласник,\~який бажає\~виділу,\~має право\~на одержання\~від інших\~співвласників грошової\~або іншої\~матеріальної компенсації\~вартості його\~частки. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Необхідна нормативна площа для виділу в натурі окремої однокімнатної квартири не менше 30 кв. м., а ідеальні частки кожного співвласника вказаної квартири складають 19,4 кв. м. Крім того, кожному із співвласників, відповідно до п. 2.22 ДБН В. 2.2-15-2005, необхідно у виділених квартирах обладнати приміщення санвузлу згідно п. 2.27 ДБН В. 2.2-15-2005 площею не менш 1,2 кв. м. При цьому слід враховувати п. 8.10 ДБН В. 3.2-2-2009, де забороняється обладнувати вхід до санвузлу із кухонь, що при даному внутрішньо обємно-планувальному рішенні будинку виконати не можливо. Таким чином, житлова квартира [ADDRESS] за своїми технічними характеристиками є неподільною, а виділ у натурі 1/4 частки із спільного майна не допускається згідно із законом та є неможливим. З огляду на таку обставину та відповідно до ч. 2 ст. ст. 364 ЦК України позовна вимога [PERSON] про стягнення відповідної компенсації вартості його частки у розмірі 521\~649,25 грн. є правомірною. Згідно із положенням абзацу 2 частини 2 ст. 364 ЦК України компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Як встановлено судом і вбачається із змісту позовної заяви, позивач висловив своє бажання та згоду на одержання грошової компенсації вартості належної йому 1/4 частки вказаної квартири. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів належну йому грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири. Суд погоджується із такою вимогою позивача, оскільки за відповідачами зареєстровано 3/4 частки вказаної квартири на праві спільної сумісної власності, і частки кожного співвласника не виділені в натурі, а тому вони мають солідарно сплатити позивачу грошову компенсацію вартості належної [PERSON] 1/4 частки квартири. За приписами ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Також суд вважає, що після одержання позивачем від відповідачів грошової компенсації право власності на 1/4 частку вищезазначеної квартири має перейти до відповідачів, адже за приписами абзацу 3 частини 2 ст. 364 ЦК України право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні є правомірними, відповідають способу захисту права та інтересів позивача, не порушують права та свободи відповідачів, тому слід стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири [ADDRESS] у розмірі 521\~649,25 грн. та після отримання [PERSON] грошової компенсації вартості 1/4 частки квартири [ADDRESS], визнати право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/12 частині. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі по 1738,83 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved