Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнюючих позовних вимог), в якому просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON], з серпня 1984 року до дня смерті [PERSON]; визнати за [PERSON], [INFO] право власності на нерухоме майно в порядку спадкування першої черги на 7/25 частини будинку [ADDRESS], Дніпропетровської області після смерті [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживав з [PERSON] з 1984 року та з 20 грудня 1991 року прописався за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровська області. За вищезазначеною адресою з ними проживав [PERSON] з яким вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися про нього, доглядали його а коли він помер, [INFO] року поховали його та оплатили усі ритуальні послуги. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був його брат - [PERSON], який з 1992 року проживав за адресою: [ADDRESS]. З [PERSON] позивач та [PERSON] мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися про нього, доглядали його а коли він помер, то поховали його та оплатили усі ритуальні послуги. [INFO] року [PERSON] померла. Залишила заповіт у якому заповідала позивачу 1\\2 частину житлового будинку [ADDRESS], Дніпропетровської області. Але, 7\\25 частини вищезазначеного будинку належало на підставі свідоцтва про право на власність виданого Новомосковським міськвиконкомом та зареєстрованого в Новомосковському інвентаризаційному бюро 5240-63, [PERSON], який помер [INFO] року. Вказує, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю в одному будинку з [PERSON], піклувалися про нього протягом тривалого часу, опікувалася, матеріально забезпечували, а коли він помер, то поховали його та оплатили усі ритуальні послуги. Спадкоємцями четвертої черги за законом після смерті [PERSON] була [PERSON], яка не прийняла спадщину, оскільки [INFO] року померла та позивач - [PERSON]. Інших спадкоємців на спадкове майно у померлого немає, так як рідних дітей та родичів у нього не було. Позивач звернувся до Новомосковської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Але в нотаріальній конторі позивачу роз'язнили, що він не є спадкоємцем, так як відсутні необхідні докази (документи), які підтверджують родинний зв'язок між ним та [PERSON] і запропонували в судовому порядку вирішити це питання. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Підстав неявки не повідомив. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечила. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступні обставини. У відповідності до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власником 9/25 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровська області. Іншими співвласниками майна є [PERSON] - 9/50 частини та [PERSON] - 9/50 частини /а.с.34/. У відповідності до договору купівлі-продажу від 12 листопада 1971 року, зареєстрованого в КП «Новомосковське БТІ» за №5240-45, власником 7/25 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровська області є [PERSON] /а.с.9-10/. [PERSON] помер [INFO] року /а.с.6/. Згідно відповіді Новомосковської міської державної нотаріальної контори № 1034/01-16 від 12 листопада 2014 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Позивач, звернувшись до суду з позовними вимогами, фактично просить визнати за ним право власності на майно [PERSON] спадкоємцем якого був [PERSON], вказуючи що він є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] на підставі спільного проживанням із [PERSON] однією сім`єю протягом 5 років до відкриття спадщини, для встановлення факту чого також звернувся із позовом. Водночас, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів того, що [PERSON] отримав у спадщину 7/25 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровська області, власником якого є [PERSON] матеріали справи не містять. Так, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Доказів того, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступив в управління майном, є спадкоємцем [PERSON]І будь-якої черги матеріали справи не містять. Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, суд враховує наступне. Матеріали справи свідчать про відкриття спадщини після смерті [PERSON] у період чинності ЦК УРСР, внаслідок чого до правовідносин, що склалися застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР. Так, при встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ спадкоємцем у володіння та управління спадковим майном, внаслідок чого позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволенню не підлягають. Щодо визнання права власності на майно, то матеріали справи містять довудку секретаря Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що [PERSON] був опікуном [PERSON] Водночас, згідно ст.ст.531, 532 ЦК УРСР, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Усиновлені та їх нащадки при спадкоємстві після смерті усиновителя або його родичів прирівнюються до дітей усиновителя та їх нащадків. Вони не успадковують за законом після смерті своїх батьків та інших кровних родичів по висхідній лінії, а також братів і сестер. враховуючи відсутність Доказів того, що Позивач у період 21 квітня 1994 року - 21 квітня 1995 року був непрацездатним матеріали справи не містять. Крім того, доказів на підтвердження набуття майна, право власності на яке просить визнати позивач [PERSON] матеріали справи не містять. Окрім того, доказів звернення позивача до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, доказів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва, підстав такої відмови матеріали справи також не містять, як не отримано означених доказів від нотаріуса і на ухвалу суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed