Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 12522,60грн. за кредитним договором № б/н від 31.08.2011 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову посилався на такі обставини: Відповідно до укладеного договору № б/н від 31.08.2011 року [PERSON] 31.08.2011 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1,1,2.3. п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» , затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.201.0 року та «Тарифами Банку». Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити. Банку штраф в розмірі 500 гри. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим: для виконання сторонами. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.01.20 І 5 року має заборгованість - 12522,60 гри., яка складається з наступного: - 4456,69 грн. - заборгованість за кредитом; - 5493,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1500,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 572,50 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій для суду причині, про час і місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про розгляд справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, поскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Поскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного: Відповідно до укладеного договору № б/н від 31.08.2011 року [PERSON] 31.08.2011 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.01.20 І 5 року має заборгованість - 12522,60 гри., яка складається з наступного: - 4456,69 грн. - заборгованість за кредитом; - 5493,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1500,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 572,50 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1078 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала, чим порушено ст.ст. 526, 1054 ЦК України та умови Договору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved