Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Україна» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 14007,46 грн., витрат на проведення робіт щодо оцінки вартості пошкодження у розмірі 600 грн., пені у розмірі 253,28 грн. та 3 % річних у розмірі 17,26 грн., а всього - 14878 грн. Посилався на те, що належний йому автомобіль було пошкоджено в результаті ДТП 16.06.2015 року на перехресті пр. Маяковського - вул. Драйзера в м. Києві, винуватцем якого відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва визнано [PERSON], а відповідальність якого застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Україна». Стверджував, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду, завдану застрахованою особою, але фактично відмовився від виплати, чим порушив права позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення, а третя особа [PERSON] - не заперечував проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду свої письмові заперечення. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно постанови (а.с.12), довідки (а.с.13) та пояснень сторін, 16.06.2015 року о 19 год. 05 хв. на перехресті пр. Маяковського - вул. Драйзера в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керував мотоциклом [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Україна» з лімітом відповідальності 50000,00 грн. та франшизою 1000грн. (а.с.11). В результаті даної ДТП зазнав технічних пошкоджень автомобіль «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с.6-7). Зі звіту та калькуляції (а.с.17-26) вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] складає 14007,46 грн., а за проведення даного дослідження позивачем були понесені витрати у розмірі 600 грн. (а.с.16). 30.07..2015р. представник позивача звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування (а.с.38), але відповіді не отримав. Згідно ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених документів. У відповідності до п.12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, встановленої при укладанні договору. Враховуючи те, що відповідач своєчасно не виплатив позивачу страхове відшкодування, то з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в межах встановленого договором ліміту відповідальності з урахуванням суми франшизи, а саме 14007,46 грн. Згідно ст.37 Закону України «Про Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,за кожен день просточення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Оскільки відповідач допустив затримку страхового відшкодування на 15 днів за період з 28.10.2015р. по 12.11.2015р., то з останнього підлягає стягненню пеня в розмірі 253,28 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Страховик, згідно із ч.3 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. Враховуючи те, що відповідач допустив затримку виплати страхового відшкодування на 15 днів, то суд вважає за необхідне стягнути з останнього 3% річних за користування коштами в період з 28.10.2015р. по 12.11.2015р. в сумі 17,26 грн. Вирішуючи позов таким чином, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрат у розмірі 487,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved