Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] як позичальником 14 листопада 2012 року був укладений кредитний договір №R53100354624В про надання останньому кредиту в розмірі 50000 гривень зі строком повернення до 14 листопада 2015 року включно та сплатою 36% річних за його користування відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Банк свої зобов'язання відповідно до умов договору виконав, перерахувавши 14 листопада 2012 року суму кредиту на картковий рахунок позичальника, а відповідач після отримання кредитних коштів свої зобов'язання укладеним між сторонами договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 22 липня 2013 року заборгованість відповідача перед банком складає 58480 гривень 04 копійки, з яких заборгованість за кредитом в розмірі 47771 гривня 37 копійок, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 6925 гривень 37 копійок, пеня по кредиту за період з 19 грудня 2012 року по 21 липня 2013 року в сумі 1637 гривень 18 копійок, пеня по відсотках за користування кредитом за період з 19 грудня 2012 року по 21 липня 2013 року в сумі 2146 гривень 12 копійок. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по сплаті чергових платежів по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, змушені звернутися до суду з даним позовом про стягнення заборгованості, відсотків та пені за договором, оскільки сторонами зобов'язання за договором повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, в тому числі і достроково повернення всього кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позовні підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що відповідач не виконував зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим банк прийняв рішення щодо дострокового стягнення з відповідача всієї заборгованості за кредитом, відсотками та пені за порушення зобов'язань по щомісячній сплаті кредиту, відсотків та інших передбачених договором платежів. Крім того, посилається на часткове повернення отриманих кредитних коштів, а також на відсутність його вини у простроченні виплати періодичних платежів, оскільки протягом 2012-2013 років втратив врожай внаслідок природних явищ (град та посуха), а саме тому не мав коштів для погашення кредиту, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.38-39). В судовому засіданні 04 лютого 2014 року відповідач [PERSON] та його представник позов визнав в повному обсязі та пояснили, що дійсно було прострочено виконання зобов'язань по кредитному договору №R53100354624В від 14 листопада 2012 року, оскільки відповідач, який є головою фермерського господарства, протягом 2012-2013 років втратив врожай внаслідок природних явищ (град та посуха), в зв'язку з чим у нього склалося тяжке матеріальне становище і він не мав можливості сплачувати щомісячні платежі по поверненню кредиту. Розрахунки позивача стосовно сум заборгованості по сплаті кредиту, відсотків та нарахуванню пені ними не оспорюється. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.10,11,57,60 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір (договір овердрафту), укладений між сторонами згідно положень ст.ст. 1049,1054,1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «ВТБ банк» як позикодавцем та [PERSON] як позичальником 14 листопада 2012 року був укладений кредитний договір №R53100354624В про надання останньому кредиту в розмірі 50000 гривень з граничним строком повернення 14 листопада 2015 року та сплатою 36% річних за його користування (а.с.5-8), відповідно до якого відповідач зобов'язався щомісячно відповідно до графіка (а.с.9) повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг здійснювати ануїтентні платежі, що направляються на виконання зобов'язань по цьому договору: повернення суми кредиту і сплати процентів, які розраховуються таким чином, що в кінці строку дії договору за умови виконання зобов'язань позичальником заборгованість повністю повертається. Позивач виконав умови кредитного договору в повному обсязі та надав відповідачу суму кредиту в розмірі 50000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером №29870 від 14 листопада 2012 року (а.с.10). Відповідно до наданих відповідачем квитанцій від 14 листопада 2012 року на суму 79 гривень, від 05 лютого 2013 року на суму 10 гривень, від 15 березня 2013 року на суму 900 гривень та 2 643 гривні (а.с.40-41), відповідач здійснив часткове повернення отриманої суми кредиту, при цьому з наданих документів вбачається, що повернення кредитних коштів та сплата процентів за користування кредитом здійснювалась відповідачем в порушення умов кредитного договору, що підтверджується і наданим позивачем витягу з особових рахунків по спірному кредиту (а.с.49-84). Згідно пунктів 4.10 - 4.11 кредитного договору за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за договором розмір платежів збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов цього договору, а у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, ця сума погашає в першу чергу прострочені проценти, в другу чергу сплачуються строкові проценти за користування кредитом та комісійна винагорода, в третю чергу - прострочена заборгованість за кредитом, а в четверту - строкова заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 4.12 кредитного договору банк має право змінювати черговість виконання зобов'язань позичальника за цим договором та про зміну черговості повідомляє позичальника шляхом надання письмового повідомлення (а.с.6), а відповідно до п.5.2.2 вимагати здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення відповідного повідомлення, що кореспондується із зобов'язанням позичальника, відповідно до п. 5.3.6. кредитного договору, здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги (а.с.7). 01 липня 2013 року позивач звернувся до відповідача з претензією (а.с.11), в якій просив вирішити питання в досудовому порядку та здійснити погашення прострочених кредитних платежів, а також повідомив про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами сторону їх зменшення та вимагав негайного виконання порушеного зобов'язання, сплати заборгованості протягом 30 календарних днів від дати відправлення цієї претензії. Відповідно до наданих позивачем виписок по особовому рахунку [PERSON] за період з 14 листопада 2012 року по 09 січня 2014 року про рух коштів по кредитному договору №R53100354624В (а.с.49-84), а також відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.13), який не оспорювався в судовому засіданні відповідачем та його представником, станом на 22 липня 2013 року заборгованість відповідача по спірному кредиту становить 58480 гривень 04 копійки, з яких заборгованість за кредитом - 47771 гривня 37 копійок, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 6925 гривень 37 копійок, які суд вважає необхідним стягнути з відповідача. Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язання, включаючи день погашення. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки (штрафу, пені), якою відповідно до ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з наданим розрахунком заборгованості (а.с.13) станом на 22 липня 2013 року банком нарахована пеня по кредиту за період з 19 грудня 2012 року по 21 липня 2013 року в сумі 1 637 гривень 18 копійок та пеня по відсотках за користування кредитом за період з 19 грудня 2012 року по 21 липня 2013 року в сумі 2 146 гривень 12 копійок, які суд вважає необхідним стягнути з відповідача, яким було допущено порушення виконання зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №R53100354624В від 14 листопада 2012 року станом на 22 липня 2013 року в сумі 58480 гривень 04 копійки, з яких заборгованість становить за кредитом -47771 гривня 37 копійок, по сплаті відсотків за користування кредитом - 6925 гривень 37 копійок, пеня по кредиту - 1637 гривень 18 копійок, пеня по відсотках за користування кредитом - 2146 гривень 12 копійок. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved