Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей з дати звернення до суду та до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рідним батьком двох неповнолітніх дітей є відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Її матеріального становища не вистачає для утримання дітей, а відповідач не надає матеріальної допомоги в обсязі, який забезпечує нормальні умови життя і розвитку дітей. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання дітей до досягнення ними повноліття починаючи з дати подання заяви до суду, а також стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача за минулий час - листопад та грудень 2015 року. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково. В задоволенні вимог про стягнення аліментів за минулий час просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 4,5/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей та сторін, той факт, що діти мешкають разом із позивачем та потребують утримання. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав відомостей про наявність у нього на утриманні інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно ч. 2 ст. 183 СКУ, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З довідки про доходи відповідача від 13.02.2017р. вбачається, що з його заробітної плати проводилися відрахування на сплату аліментів: за листопад та грудень 2015 року, а також з січня по жовтень 2016 року. Як зазначав позивач у позовній заяві, та не заперечувалось відповідачем, у вказані аліменти відраховувались на користь позивача на підставі заяви відповідача за місцем його роботи. Зазначене спростовує твердження позивача про ухилення відповідача від сплати аліментів. Оскільки жодних відомостей про те, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів, а відповідач ухилявся від їх сплати, суду не надано, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial