Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 02 серпня 1998 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою і проживав з нею разом до жовтня 2019 року. Від даного шлюбу сторони мають чотирьох дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося з особистих причин. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2019 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач просить суд розірвати зареєстрований шлюб з відповідачкою, а також стягнути з останньої судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Крім того просив строк на примирення не надавати, а також у разі неявки відповідачки у судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, також не подала відзив, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у Торговицькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, про що вчинено актовий запис № 3 /а.с.7/. За період спільного проживання сторони мають четверо дітей сина [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.8,9,10,11/. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Разом з тим суд констатує, що відповідачка в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки до суду, що саме по собі вказує, що вона не бажає зберегти шлюб (примиритися) та проживати в гармонії з позивачем. Враховуючи вмотивоване та зважуючи на положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі чоловіка (позивача у справі), після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті немайнові права позивача та відповідачки, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. На підставі викладеного та

Outcome: approved