Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення процентів за договором позики, інфляційних збитків та 3% річних за прострочення грошового зобовязання в сумі 104650,96 грн. У підтвердження позовних вимог зазначив, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2011 року, яке набрало чинності 14 лютого 2011 року, по цивільній справі № 2-2321/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики позовні вимоги були задоволені, в тому числі з [PERSON] на користь позивача стягнення суми боргу у розмірі 39700 гривень та понесені витрати по справі у розмірі 120 грн., а всього 39820,00 грн. На підставі виконавчого провадження відповідачу був наданий строк добровільного виконання рішення суду, але виконувати рішення він відмовився та на сьогодні не сплатив позивачу суми боргу. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань перед позивачем за період з 14 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року заборгованість перед позивачем становить 104650,96 грн., яка складається з: - інфляційних збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 58335,18 грн.; - три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення у сумі 8731,82 грн.; - проценти від суми позики з розрахунку облікової ставки НБУ за користування коштами за час прострочення у сумі 37583,96 грн. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2011 року, яке набрало законної сили 14 лютого 2011 року, з відповідача по справі на користь позивача стягнуто борг за договором позики у розмірі 39700 гривень та понесені витрати по справі у розмірі 120 грн., а всього 39820,00 грн. На теперішній час рішення суду не виконано. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу.\~ Згідно до ст 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань перед позивачем за період з 14 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року відповідач має сплатити позивачу інфляційні збитки у сумі 58335,18 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 8731,82 грн. Отже позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку договору позики чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Про що ж зазначено у Постанові [PERSON] Верховного суду у справі № 444/9510/12 від 28.03.2018 року. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial