Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Халимонівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі, які розташовані в с.Халимонове Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Вишневій,24, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вищевказане домоволодіння відноситься до типу «робочих дворів» і належало померлій 30.06.2015 року матері позивача [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв позивач. Однак, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння, позивач не моє можливості належним чином зареєструвати свої права на спірну нерухомість, тому за захистом своїх прав звернувся до суду. Учасники справи в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити; представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, відзиву на позов у встановлені судом строки не подав. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 30.06.2015 року померла [PERSON], яка на момент смерті проживала в домоволодінні, яке розташоване в с.Халимонове Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Вишневій,24 разом з позивачем, який є сином померлої, та його родиною (а.с.3,11,12). Станом на 15.04.1991 року вказане домоволодіння мало статус робочого двору, головою якого була [PERSON] (а.с.13). Відповідно до довідки, виданої 05.12.2017 року Прилуцьким МБТІ, станом на 31.12.2012 року право власності на об»єкт нерухомості житловий будинок, розташований в с.Халимонове Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Вишневій (Жовтневій),24 не зареєстроване (а.с.10). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 12.02.2018 року № 305/01-16, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 07.09.2015 року за заявою про прийняття спадщини [PERSON]; в справі наявний заповіт на все майно на ім»я [PERSON], якому видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки (а.с.34, 35). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, [PERSON] за життя не зареєструвала своє право власності на спірну нерухомість, що наразі позбавляє позивача оформити свої права на житловий будинок, який він успадкував після смерті матері (а.с.11). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У відповідності до ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. З огляду на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] та в установленому законом порядку прийняв спадщину, тому його вимоги про визнання права власності на успадковану нерухомість підлягають задоволенню, оскільки в померлої [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані в с.Халимонове Бахмацького району Чернігівської області, по вул. Вишневій,24, що наразі перешкоджає позивачу в реалізації його прав на вищевказане спадкове майно. На підставі викладеного та ст.ст.13, 41 Конституції України, ст.ст. 1217, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 265, 351, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved