Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем був укладений договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8382269750ГМ/2017-04 від 20.04.2017 року, відповідно до умов якого банк відкрив кредитну лінію для проведення останнім операцій з використання картки лімітом у розмірі не більше 4000,00 грн. на строк до 31.03.2020 року, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 40%. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 02.03.2020 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 11519,61 грн., з яких 3996,89 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом за кредитом; 4393,91 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом; 264,61 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість; 1282,62 грн. - пеня нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 300,15 грн. 3% річних на прострочену заборгованість за основним боргом; 165,07 грн. - 3% річних на прострочену заборгованість за процентами; 815,41 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за основним бором; 300,95 грн. - інфляційне збільшення боргу за процентами. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем був укладений договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8382269750ГМ/2017-04 від 20.04.2017 року, відповідно до умов якого банк відкрив кредитну лінію для проведення останнім операцій з використання картки лімітом у розмірі не більше 4000,00 грн. на строк до 31.03.2020 року, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 40%. Позичальник зобов`язався щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем, у якій клієнт зобов`язаний погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом, у зв`язку з припиненням кредитної лінії. Враховуючи наявність порушень умов п.п. 7.2.15 кредитного договору, банк скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту в повному обсязі, у зв`язку з чим банк направив відповідачу претензію від 18.08.2017 року за №040-29-1/3347 з вимогою в строк до 31.08.2017 року здійснити повне погашення зазначеної заборгованості за кредитної лінією в сумі 3996,89 грн. та нарахованими процентами в сумі 255,44 грн. Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами та свої зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту від 20.04.2017 року №8382269750ГМ/2017-04 належним чином не виконав. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 02.03.2020 року становить 11519,61 грн., з яких 3996,89 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом за кредитом; 4393,91 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом; 264,61 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість; 1282,62 грн. - пеня нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 300,15 грн. 3% річних на прострочену заборгованість за основним боргом; 165,07 грн. - 3% річних на прострочену заборгованість за процентами; 815,41 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за основним бором; 300,95 грн. - інфляційне збільшення боргу за процентами. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору №8382269750ГМ/2017-04 від 20.04.2017 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 11519,61 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved