Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання договору дарування, посилаючись на те, що 09.08.1994р. [PERSON] отримав ордер на жиле приміщення за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло. 26.12.2014р. між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб. Перший рік їхнього подружнього життя все складалось добре: жінка дбала про нього, допомагала у побуті, ретельно виконувала сімейні обов'язки. Однак, 29.08.2015р. за сніданком відповідачка запропонувала випити трохи горілки, позивач не відмовився. Так посидівши за столом біля години дружина раптом сказала, що він має зараз, терміново оформити на неї договір дарування. На той момент він перебував у нетверезому стані, відчував головокружіння і майже нічого не розумів. Цього ж дня вони були у нотаріуса. Читати текст договору дарування позивач фізично не міг та й нотаріус цього не пропонувала, тому він поставив підпис де це було необхідно, не замислюючись, які будуть наслідки. За короткий проміжок часу, після оформлення договору дарування, позивач почав помічати, що дружина почала гірше до нього відноситись, вже відмовлялась готувати їсти, перестала приділяти увагу і взагалі втратила інтерес. У червні 2016р. [PERSON] повідомила позивача, що має намір розлучитись. Крім того, заявила, що їй набридло жити разом з ним і тому він має звільнити помешкання якомога швидше, адже вона є тепер господаркою квартири на підставі договору дарування. Відповідачка заволоділа майном шляхом обману і зловживанням довіри позивача до неї. Він не міг вчасно оцінити і зрозуміти обман з боку дружини. [PERSON] планує продати вищевказану квартиру і питання щодо того, що позивач залишиться без даху над головою її не цікавить. На даний момент позивач продовжує проживати в своїй квартирі, адже іншого житла не має. Дружина позивача планує подавати на розлучення та, що він має піти геть і не заважати їй влаштовувати особисте життя. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі та зазначила, що відповідачка регулярно вчиняє насилля, б'є, виганяє з квартири позивача. З вересня місяця [PERSON] проживає в інших людей. В серпні місяці відповідачка сильно побила позивача, викликали поліцію. За наслідками побиття проводилась експертиза. Відповідачка проти позову заперечувала та пояснила, що останнім часом [PERSON] п'є та застосовує до неї насилля. В серпні місяці він побив її та вибив зуби. Узв'язку із побиттям дочка відповідачки викликала поліцію. Але побої вона не знімала. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М. в судове засідання не з'явилася , про день та час слухання справи повідомлена належним чином.Надала до суду письмові пояснення в яких заначила, що заперечує проти вказаної позовної заяви в повному обсязі та вважає позовні вимоги позивача повністю безпідставними та необгрунтованими. Всі доводи позивача про те, що він 29.08.2015р. на момент укладення договору дарування квартири, перебував у нетверезому стані і не усвідомлював значення своїх дій, є неправдивими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М. перед укладенням договору дарування 29.08.2015р. ознайомила сторін з вимогами цивільного законодавства щодо порядку укладення договору дарування квартири, роз'яснила правові наслідки укладення, а також ознайомила з вимогами щодо недійсності цього правочину. Крім того, на момент укладення вищевказаного договору позивач та відповідач перебували при здоровому розумі, ясній пам'яті, діяли добровільно, розуміли значення своїх дій, умови правочину, правові наслідки укладання договору для кожної із сторін, в них були відсутні заперечення щодо умов правочину. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. У відповідності до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом . 09 серпня 1994р. [PERSON] було видано ордер № 76480 серії Б на квартиру [ADDRESS]. /а.с.7/ Розпорядженням органу приватизації № 1297 від 23.12.1996р. прохання позивача було задоволено та передано квартиру [ADDRESS] йому у приватну власність./а.с.8/ 26 грудня 2014р. згідно свідоцтва про шлюб видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві позивач та відповідачка одружилися./а.с.9/ 29 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування квартири [ADDRESS], даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М. /а.с.10-12/ За даним договором позивач подарував , а відповідачка прийняла в дар спірну квартиру . Згідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи , спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків . Відповідно п.1 глави 4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р.№ 296/5 дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. У відповідності до ст.44 Закону України «Про нотаріат» під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Відповідно до ст.717 ЦК України , за договором дарування одна сторона передає другій стороні безоплатно майно у власність . При цьому дарувальник не має права вимагати від обдарованої особи зустрічних дій майнового або немайнового характеру . В статті 727 ЦК України передбачені підстави розірвання договору дарування на вимогу дарувальника , а саме : дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей.Якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить історичну, наукову, культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов'язаний повернути дарунок у натурі. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п. 19 постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Суд не приймає до уваги, посилання позивача на те, що на момент укладання договору дарування квартири перебував у нетверезому стані і повністю не усвідомлював значення своїх дій, а тому даний правочин не може бути дійсним, оскільки приватним нотаріусом Халявкою Н.М. перед укладенням договору 29 серпня 2015р. роз'яснено сторонам правові наслідки укладення договору та ознайомлено з вимогами щодо недійсності правочину, що підтверджується підписами на даному договорі./п.п.13,14 Договору/ Крім цього, відповідно до п.5 договору дарування від 29 серпня 2015р. дарувальник, тобто позивач стверджує, що дарування здійснюється ним без будь-яких погроз, примусу чи насильства, як фізичного, так і морального…… На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків встановлених ст..61 цього Кодексу . Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог [PERSON] На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed