Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Тихівської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, розташовані за адресою [ADDRESS] . Згідно заповіту, посвідченого 22 листопад 2013 року у Тихівській сільській раді Великоберезнянського району позивачка є єдиним спадкоємцем відносно померлої [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті матері, так-як на момент її смерті вона постійно проживала разом з нею, оскільки така була похилого віку, багато хворіла та потребувала догляду. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок позивач звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у оформленні такої через відсутність правовстановлюючого документу на зазначений будинок. Враховуючи наведене, позивачка просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 січня 2020 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Також встановлено, що згідно довідки Тихівської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області№184 від 24 липня 2020 року, [PERSON] , яка померла [INFO] була головою дворогосподарства в [ADDRESS]. Спадкоємець по заповіту - донька померлої [PERSON] на момент смерті проживала разом з нею та здійснювала за нею догляд. Зі складеного померлою [PERSON] заповіту від 22 листопада 2013 року, посвідченого секретарем Тихівської сільської ради, вбачається, що така все належний їй майно, і все те, що буде належати їй на день смерті за законом і на що матиме право заповіла своїй доньці - [PERSON] , 1964 року народження. Разом з цим встановлено, що [PERSON] зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Чурей Т.М. №22/01-16 від 13 липня 2020 року, позивачці було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачкою слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved