Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є матір'ю дитини, та рішенням Шарипівського міського суду Красноярського краю Російської Федерації від 25 березня 2013 року позбавлена батьківських прав відносно нього. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради №371 від 11 червня 2013 року, позивача по справі призначено опікуном над малолітнім [PERSON] Матеріального становища позивача не вистачає для утримання дитини, а відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання в добровільному порядку. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання дитини до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] мешкає на території Російської Федерації, тому Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області згідно з умовами Мінської Конвенції від 22.01.1993 року звернувся із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду, яке 24 грудня 2013 року повернуто до суду без виконання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю дитини [PERSON], [INFO], та рішенням Шарипівського міського суду Красноярського краю Російської Федерації від 25 березня 2013 року позбавлена батьківських прав відносно нього. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради №371 від 11 червня 2013 року, позивача по справі призначено опікуном над малолітнім [PERSON], визначено місце проживання останнього разом з опікуном. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню з дня надходження позовної заяви до суду, тобто з 08 серпня 2013 року.

Outcome: approved