Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСБ» про стягнення матеріальної шкоди від дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого вказав, що 03 квітня 2015 р. о 10.40 год. по вул.Толбухіна в м.Димитров Донецької області, водій автобуса БАЗ А079.14 державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] - [PERSON], в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу між транспортними засобами та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував позивач. В результаті ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. За даним фактом ДТП у відношенні [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. На підставі постанови Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 24.04.2015 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно з висновками експертного дослідження № 14 від 21.04.2015 року розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП склав 15266,47 грн. Ані водієм автобусу [PERSON], ані власником [PERSON] матеріальна шкода спричинена позивачу ДТП не відшкодовувалась. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була не застрахована. [PERSON] знаходився в трудових відносинах з ТОВ «ПСБ», яке в свою чергу орендувало автобус БАЗ А079.14 державний номерний знак [NUMBER] у його власника [PERSON] Вважає, що діями відповідачів [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСБ» йому спричинена матеріальна шкода спричинена дорожньо-транспортною пригодою в сумі 15226,47 грн., яку просив стягнути з них на свою користь у солідарному порядку. Крім того, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. та сплачений ним судовий збір в сумі 551,20 грн. Позивач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі за участі представника [PERSON], на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач письмово протягом трьох діб до страхової компанії не звертався, оскільки оригінал страхового полісу позивачу надано не було, власником автобусу [PERSON] була надана тільки його копія. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що, як йому пояснив працівник міліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, штраф за недотримання дистанції це формальність. Він сплачує штраф, а поліс покриває ремонт автомобіля [PERSON]. При скоєнні ДТП у нього був свідок, який бачив, як автомобіль [PERSON] його обігнав та різко загальмував. Цей свідок був записаний у протокол. Протокол про адміністративне правопорушення розглядався у суді, він його підписував. Рішення суду про те, що він винен у ДТП, він не оскаржував, тому що, як пояснив працівник міліції, весь ремонт лягає на страхову компанію. Ніяких зауважень до протоколу він не зазначав. Автобус належав [PERSON] Під час скоєння ДТП він перебував на іспитовому терміні у ТОВ «ПСБ», почав працювати до цього ДТП за 3-5 днів, працював саме на цьому автобусі. Біля нього керівника стажування не було. Після ДТП він ще працював у ТОВ «ПСБ» приблизно місяць. Після закінчення іспитового строку його на роботу не взяли. При виході на маршрут його оглядав медик ТОВ «ПСБ», а механік цього підприємства оглядав автобус. Йому видали шляховий лист, документи на маршрут, документи на автобус: техпаспорт, страховий полюс, ліцензії та техогляд. Документи на маршрут: книга обліку квитків, схема руху та інше. Техпаспорт та страховий поліс були в оригіналі. Він не може сказати, ким був застрахований автобус, тому що у страховому полісі він дивився тільки на дати, що він не прострочений. Він вважає, що страхує роботодавець і тому саме він повинен був повідомляти у страхову компанію про факт ДТП. У нього на час ДТП на його думку, був маршрут № 8, але точно не памятає. Взагалі на час іспитового строку він працював на 6 та 8 маршруті. Представник відповідача ТОВ «ПСБ» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що їх робітником [PERSON] була допущена стратегічна помилка, оскільки якщо він знав, що його вини у ДТП немає, то не треба було підписувати все. За великим рахунком, це вина позивача. Як би [PERSON] свою вину не визнав, то все було б навпаки. Вони розуміють, що своєчасно не оскаржили та не проконтролювали весь процес. Це була їх помилка, яка призвела до таких наслідків. Вона підтверджує, що [PERSON] їх працівник та знаходився з ними у трудових відносинах. ТОВ «ПСБ» не звертався до страхової компанії, тому що ніхто нічого не вимагав. Оригінал страхового поліса, зі слів [PERSON] знаходиться у [PERSON] ТОВ «ПСБ» застрахувало цей автобус. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що у його сина [PERSON] був договір оренди автобуса з ТОВ «ПСБ». Його син до наймання водія ніякого відношення не мав. Всі вказівки щодо експлуатації автобуса повинен був робити ТОВ «ПСБ». Він не страхував свій автобус, страхувало його ТОВ «ПСБ». До нього приїжджав помічник адвоката і він давав йому копію страхового полісу. Ксерокопія страхового полісу, що є зараз у матеріалах, не відповідає тій, що він дав помічнику адвоката. Оригіналу полісу зараз немає. Йому подзвонили з ТОВ «ПСБ», щоб він дав ксерокопію полісу, питали у нього, як вирішили щодо відшкодування, він відповів, що автобус на лінії, а з приводу відшкодування шкоди «девятки» - це буде робити страхова компанія. Про те, що поліс не чинний, він дізнався з документів та позовної заяви. На страховому полісі, який він дав помічнику адвоката, не було прізвища імя та по-батькові його сина та адреси. 14.11.2015 р. його син продав автобус людині з м.Одеса. Представник третьої особи МТСБУ до судового засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що згідно з постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2015 року відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Даною постановою встановлено, що 03 квітня 2015 р. о 10.40 год. по вул.Толбухіна в м.Димитров Донецької області, водій автобуса БАЗ А079.14 державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу між транспортними засобами та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON] В результаті ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. (а.с. 11). Власником транспортного засобу БАЗ А079.14 державний номерний знак [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON] (а.с. 61). 13 серпня 2013 року був укладений договір оренди транспортного засобу, згідно з яким [PERSON] надає ТОВ «ПСБ» в особі його директора [PERSON] у тимчасове володіння та користування транспортний засіб БАЗ А079.14 державний номерний знак [NUMBER] строком на 5 років (а.с. 58-59). Згідно з наказами по підприємству ТОВ «ПСБ», [PERSON] був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів з 01 квітня 2015 року зі стажуванням 30 годин до 05 квітня 2015 року, та 03 квітня 2015 року був звільнений у звязку з невідповідністю займаній посаді (а.с. 56, 57). Згідно з висновком експертного дослідження № 14 від 07.04.2015 року, вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], на момент проведення такого дослідження складає 15226,47 грн. (а.с.13-31). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою статті 1187 Цивільного кодексу України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України \~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Враховуючи вимоги даної статті, суд вважає, що матеріальну шкоду в сумі 15226,47 грн., спричинену позивачу дорожньо-транспортною пригодою, необхідно стягнути з відповідача ТОВ «ПСБ», відмовивши позивачу у задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди з відповідачів [PERSON] та [PERSON], оскільки ТОВ «ПСБ» на підставі договору оренди володіло транспортним засобом та несе відповідальність за завдану їх працівником шкоду під час виконання ним своїх трудових обовязків. Крім того, суд не приймає у якості доказу копію страхового полісу, оскільки суду не був наданий оригінал, а у самій копії відсутній підпис страхувальника та печатка, якщо цей поліс укладався з ТОВ «ПСБ». Частиною першою ст.88 ЦПК України закріплено, що стороні, на користь якої винесено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням вимог даної статті, суд вважає, що з відповідача ТОВ «ПСБ» на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. та судовий збір в сумі 551,20 грн. (а.с. 1, 38, 39-41). На підставі вищенаведеного, ст.ст.23, 1166, 1172, 1187, 1216, 1217, 1218 ЦК України,

Outcome: partial