Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості та зазначив, що 26.06.2009 року між Публічним акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого на теперішній час є ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Кройц» був укладений кредитний договір №2, згідно із умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3 368 900,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Кройц» за даним договором є укладений від 26.06.2009 року між ЗАТ «Донгорбанк» та [PERSON] договір застави обладнання № 02/2. У зв'язку із невиконанням ТОВ «Кройц» грошових зобов'язань у встановлений строк «ПАТ «ПУМБ» просить суд, звернути стягнення на предмет застави, який належить [PERSON] на праві приватної власності в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Кройц» перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором №2 від 26.06.2009 р. яка станом на 11.12.2013 р. становить 7 403 038,83 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, оскільки вважають, що позовна давність для звернення стягнення на предмет застави сплинула та банк не повідомляв [PERSON], як заставодавця, про несплату кредиту. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що 26.06.2009 року між ЗАТ «Донгорбанк» та ТОВ «Кройц» був укладений кредитний договір №2, згідно із умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3 368 900,00 грн. (а.с.15), правонаступником всіх прав та зобов'язань якого на теперішній час є ПАТ «ПУМБ» (а.с.32,33). Проценти за користування кредитом за строковою заборгованістю в період з 26.06.2009 р. по 31.12.2009 р. нараховуються за ставкою у розмірі 17% та починаючи з 01.01.2010 р. у розмірі 22% річних. Проценти за безпідставне користування кредитом за простроченою заборгованістю в період з 26.06.2009 р. по 31.12.2009 р. нараховуються у розмірі 22% та починаючи з 01.01.2010 р. у розмірі 27%. Остаточна дата повернення кредиту 25.06.2011р.(а.с.15). На забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Кройц», за даним договором був укладений від 26.06.2009 року між ЗАТ «Донгорбанк» та [PERSON] договір застави обладнання № 02/2. Об'єктом обтяження за даним договором є: 1. Машина літьєва інжекціонна Demag 320 DC, Німеччина, 2000 р. (Інв. № КзГ108) 2. Прес-форма для 701 типу штаб. ящиків, Німеччина (Інв. № КзГ109) 3. Прес-форма для 702 типу штаб. ящиків, Німеччина (Інв. № КзГ110) 4. Прес-форма для 703 типу штаб. ящиків, Німеччина (Інв. № КзГ111) 5. Прес-форма для виробництва виробу «планка» для кріплення ящиків, Німеччина (Інв. № КзГ112) 6. Охолоджувач Glimaveneta, Італія, 2000 р. (Інв. № КзГ113) 7. Токарний станок 16К20, 1984 р. (Інв. № ПзГ294) 8. Токарний станок ИЖ 250 ИТВМФ1, 1990 р. (Інв. № ПзГ297) 9. Фрезерний станок Воkое, тип МА 2-180, Німеччина, 1977 р. (Інв. № ПзГ295) 10. Фрезерний станок Niigata, модель 2 UMB, Японія, 1975 р. (Інв. № ПзГ301) 11. Плоскошліфувальний станок TOS, Чехія, тип BRN-20A, 1984 р, (Інв. № ПзГ296) 12. Універсальний круглошліфувальний станок TOS Hostivar, тип В4001500, Чехія, 1986 р.н. інв. № ПзГ415) 13. Копресор Mahle, 1997 р., зав. № 152988 (Інв. № ПзГ298) 14. Сверлільний станок Alzmetall, тип AB4SV, Німеччина, 1992 р. (Інв. № ПзГ414) 15. Пескоструйний автомат, АКН-103, зав. № А-1712 (Інв.№ ПзГ426) 16. Піла для резки метала НСН Reimmann&Co, 1970 р. (Інв. № ПзГ305) 17. Сварочний полуавтомат Migo-mat, Німеччина, 2004 р. (Інв. № ПзГ307) 18. Пліта монтажна сварочна, 1979 р. (Інв. № ПзГ310) Вартість предмету застави за згодою сторін складає 1 308 781,00 гривень (а.с.22). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника процентів на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання процентів встановлюється договором. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язана була здійснювати погашення заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів. Проте, взяте на себе грошове зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. Згідно розрахунку заборгованості станом на 11.12.2013 р., заборгованість ТОВ «Кройц» за кредитним договором №2 від 26.06.2009 р., складає - 7 403 038,83 грн., з яких: - 3 368 900,00 - заборгованість за сумою кредиту; - 3 626 228,63 - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 407 910,20 - заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати відсотків за користуванням кредитом (а.с.8). Відповідно до ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Так, після укладення кредитний договір набув обов'язкової сили для сторін та повинен виконуватися ними відповідно до умов договору. Відповідно ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і (термін). В силу застави згідно зі статтею 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Оскільки позичальником належним чином не виконувалися зобов'язання за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідачка стосовно пропущення позивачем строків позовної давності з наступних підстав: Статтями 256, 257 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У зв'язку із невиконанням боржником ТОВ «Кройц» зобов'язань за кредитним договором, у січні 2011 року банком було подано позов до Господарського суду Донецької області про стягнення заборгованості. 14.03.2011 року було прийнято рішення Господарського суду, яким позов ПАТ «Донгорбанк» задоволено у повному обсязі. Вказане рішення суду відповідачем в апеляційній інстанції не оскаржувалося та відповідно набуло законної сили. Також вказане рішення Господарського суду на теперішній час не виконано, заборгованість за кредитом не погашено, що не заперечувала відповідачка у судовому засіданні, тому ПАТ «ПУМБ», як кредитор та заставодержатель майна, використало своє право та звернулося до Жовтневого районного суду м. Маріуполя із позовом про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України - зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» боржник, особа, яка має виконати на користь обтяжувана забезпечене обтяженням зобов'язання, або майновий поручитель за таким зобов'язанням; особа, у володінні якої знаходиться майно, що належить обтяжувану; особа, яка має виконати на користь обтяжувана зобов'язання за договором, на підставі якого виникло договірне обтяження; особа, яка відступила право вимоги, що є предметом обтяження. Таким чином, згідно із укладеним 26.06.2009 року між ЗАТ «Донгорбанк» та [PERSON] договором застави обладнання № 02/2 від 26.06.2009 року та у розумінні Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» [PERSON] є боржником. Згідно ст. 264 Цивільного кодексу України - позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Тому у зв'язку із прийняттям 14.03.2011 року рішення Господарського суду Донецької про стягнення заборгованості з одного із боржників - ТОВ «Кройц», перебіг позовної давності щодо звернення з позовом про звернення стягнення на заставне майно до [PERSON], як заставодавця та іншого боржника було перервано. Відповідний позов банку до [PERSON] було подано 29.01.2014 року, тобто у 3-х річний строк. Відповідно до вимог ст. 590 ЦК України - заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 589 ЦК України встановлено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України (Постанова від 04.09.2013 року) - наявність судового рішення про стягнення з Позичальника заборгованості за Кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку/заставу майно. Тому суд задовольняє вимоги позивача та звертає стягнення на предмет вищевказаної застави. Крім того, з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню витрати понесені при звернені до суду на сплату судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Outcome: approved