Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з належного йому будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до говору дарування від 08.05.2002 року він є власником 12/25 житлового будинку [ADDRESS] . Вказане майно було йому подаровано його батьком, [PERSON] . Під час оформлення договору купівлі продажу з метою реалізації вказаного будинку позивач дізнався про те, що на належне йому майно накладено арешт на підставі ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.06.1981 року. Вказаний арешт був накладений під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ домоволодіння, рішенням суду від 11.08.1981 року домоволодіння [ADDRESS] поділено між [PERSON] , якій виділено 13/25 частки будинку та [PERSON] , яким отримано 12/25 частки вказаного домоволодіння. Матеріали вказаної цивільної справи знищено. Відомості про накладення арешту відомі позивачу з інформаційного довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного просить суд зняти арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області по справі №2-688/81 на належні йому 12/25 частки домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ухвали суду від 26.05.2020 року по справі відкрито провадження у справі за правилами\~глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судові повідомлення, які направлялись відповідачам, вручено адресатам та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.\~\~\~\~\~\~ Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відзив від відповідача в особі Першої маріупольської державної нотаріальної контори до суду не надходив. Відповідач в особі Другої маріупольської державної нотаріальної контори надіслав на адресу суду заяву, в якій просив не викликати представника в судове засідання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.\~У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8\~ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог\~ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Перешкод для розгляду справи немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] згідно договору дарування від 08.05.2002 року подарував належні йому 12/25 домоволодіння [ADDRESS] позивачу [PERSON] (а. с. 6) \~ \~ \~ \~Вказаний договір зареєстровано 17.10.2002 року за №28798. \~ \~ \~ \~З інформаційної довідки вбачається, що 07.03.2006 року Першою маріупольською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження на домоволодіння [ADDRESS] на підставі ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.06.1981 року (а. с. 7-8) \~ \~ \~ \~Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області по цивільній справі №2-688/1981 від 11.08.1981 року проведено розділ домоволодіння [ADDRESS] (а. с. 9) Вказаним рішенням [PERSON] отримала 13/25 частки домоволодіння, [PERSON] отримав 12/25 частки домоволодіння. (а. с. 15-21) Вказані 12/25 частки домоволодіння [PERSON] згідно договору купівлі продажу від 12.07.1993 року продав [PERSON] . З відповіді голови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.09.2017 року встановлено, що цивільна справа №2-688/81 утилізована в зв`язку із закінченням терміну зберігання, існує лише оригінал рішення, тому встановити наявність ухвали про накладення арешту не має можливості (а. с. 10) Першою маріупольською державною нотаріальною конторою повідомлено, що відомості про заборону щодо домоволодіння [ADDRESS] внесені на підставі записів про заборону з паперових носіїв (а. с. 12) Інших справ, де брали би участь в якості сторін [PERSON] та [PERSON] , за період 1980-1983 роки Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області не розглядались (а. с. 13) За змістом норм ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту» з майна роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В судовому засіданні встановлено правомірність набуття [PERSON] права власності на нерухоме майно, доведено, що арешт було накладено під час розгляду цивільної справи як захід забезпечення позовних вимог, який не був скасований, вказане майно було набуто ним від іншого власника, який також володів ним правомірно, в зв`язку із чим суд вважає, що скасування арешту є єдиним способом захисту права позивача на користування та розпорядження належним йому майном в вигляді 12/25 частки будинку [ADDRESS] . В позовній заяві [PERSON] просить скасувати арешт з домоволодіння [ADDRESS] в цілому, однак з матеріалів справи вбачається, що позивачу належить 12/25 частки вказаного нерухомого майна, тому суд задовольняє позов частково. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial