Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ЖБК «Станок-16», де просив припинити при нарахуванні плати за послугу з утримання будинку і прибудинкової території використання тарифу ( 2,70 грн./кв.м), який не затверджений органом місцевого самоврядування та зобов»язати відповідача застосовувати у розрахунках за послугу з утримання тариф 1,96 грн./кв.м, зобов»язати відповідача зробити перерахунок плати за послугу з утримання будинку і прибудинкової території за тарифом 1,96 грн./ кв.м, починаючи з 01.01.2014 року. В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив визнати незаконним і зобов»язати відповідача припинити нарахування плати за послугу з утримання будинку та прибудинкової території за тарифом 2,70 грн. Зобов»язати відповідача зробити перерахунок за 2014 рік, спрямувавши суму перерахунку в розмірі 402,48 грн. на покриття поточної заборгованості, визнати незаконним та припинити нарахування платежів за утримання будинку ( внески) та експлуатаційні витрати ( внески) за тарифом 2,70 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником квартири у багатоквартирному будинку ЖБК «Станок-16», згідно договору дарування, зареєстрованого у МБТІ 14.01.2005 р. за № 81/32658, але не є членом кооперативу. Відповідач, який є балансоутримувачем, власноруч здійснює експлуатацію і управління будинком, нараховує плату за утримання будинку та прибудинкової території. До 2014 року відповідач нараховував плату за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за тарифом 1,96 грн., встановлено у Розпорядженні КМДА від 31.08.2009 р. № 979. У 2014 р. відповідач почав нараховувати плату за утримання будинку і прибудинкової території із застосуванням тарифу 2,70 грн. (на 1 кв.м загальної площі квартири), що підтверджується рахунком за червень 2014 року. До 2014 року позивачу щомісячно нараховувалась плата за утримання у розмірі 88,85 з тарифом 1,96 грн., доказом чого є рахунок за липень 2011 р., що за рік складає 1066, 20 грн. У 2014 р. щомісячні нарахування склали 122,39 грн. за тарифом 2,70 грн., що складає 1468,68 грн. Відповідач має зменшити загальну нараховану плату за 2014 р. на суму 402,48 грн., спрямувавши її на покриття поточних платежів. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, де позов підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, направив суду заперечення, в задоволенні позову просив відмовити та просив стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., також надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» повноваження щодо встановлення тарифів на житлово- комунальні послуги надані органам місцевого самоврядування. Враховуючи положення вказаної статті, виконавчим органом Київської міської ради ( Київської міської держадміністрації) встановлюються тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території і для житлових будівельних кооперативів. У разі якщо утримання будинку і прибудинкової території здійснюється підприємством - виконавцем послуг утримання будинків і прибудинкових територій на підставі договору з ЖБК, то свої послуги підприємство повинно надавати за тарифами, встановленими органами місцевого самоврядування. Житло-будівельні кооперативи, які самостійно забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, визначають розмір витрат з утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням положень Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186, тобто із затверджених на загальних зборах розмірі внесків. Визначений загальними зборами житлово-будівельного кооперативу розмір внесків на утримання будинку і прибудинкової території не потребує затвердження чи погодження органами державної влади чи місцевого самоврядування. Відповідно до Примірного статуту житлово- будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186 житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому житлового будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Кошти житлово-будівельного кооперативу складаються з : внесків на проведення капітального ремонту житлового будинку (будинків); внесків на експлуатацію житлового будинку (будинків) і утримання придомової території; інших надходжень. Органами управління житлового-будівельного кооперативу і правління кооперативу є вищим органом управління кооперативу. Загальні збори приймають рішення про порядок експлуатації житлового будинку (будинків). Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником квартири [ADDRESS] а.с.55- копія договору дарування, посвідченого державним нотаріусом 14-ї Київської державної нотаріальної контори Пуртовою І.В. 15.12.2004 року). Відповідно до ст.. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Отже, позивач, навіть не будучи членом кооперативу повинен сплачувати витрати на утримання загального майна мешканців будинку у встановлений ним спосіб та розмір. Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1,96 грн., був встановлений з серпня 2009 р. розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради № 979 від 31.08.2009 р. Тариф на послуги будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 2,70 грн. був розрахований для кооперативу КП «Гловний інформаційно-обчислювальний центр» згідно з постановою КМУ №869 від 01.06.2011 Р. затверджений загальними зборами кооперативу та встановлений з 01 грудня 2013 р.(а.с 81-91). Крім того, відповідно до ст.. 16 ЦП України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідншення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З аналізу норм вищевказаної статті вбачається, що законом не передбачено такий спосіб захисту прав, який обрав позивач, а саме зобов»язання припинити нарахування за встановленим тарифом, крім того, на думку суду є необґрунтованими та недоведеними позовні вимоги щодо зобов»язання відповідача зробити перерахунок за 2014 рік, спрямувавши суму перерахунку в розмірі 402,48 грн. на покриття поточної заборгованості. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. Що стосується заяви представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» (чинною на час звернення) витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат на правову допомогу відповідачем суду надано договір про надання правової допомоги від 15 грудня 2014 року, укладений між адвокатом Кобилецьким В.В. та ЖБК «Станок-16», копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордера №8 від 10.02.2015 року та розрахунок витрат на правову допомогу ( а.с.65-67). Однак, з даного договору не вбачається, що адвокат зобов»язався надати правову допомогу та представляти інтереси відповідача ЖБК «Станок-16» саме по справі [PERSON] до ЖБК «Станок-16» про припинення нарахувань за встановленим тарифом, яка розглядається Подільським районним судом м.Києва. В договорі йде мова про те, що адвокат взяв на себе обов»язок представляти права та інтереси відповідача в господарському суді, інших органах державної влади та місцевого самоврядування з приводу вирішення справи за позовом [PERSON] до ЖБК «Станок-16» про визнання дій незаконними, про зменшення розміру плати, про зобов»язання вчинити дії. З квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 10.02.2015 року також не вбачається, що саме за надання правової допомоги по даній справі адвокату сплачено 2 000 грн., оскільки підстава для сплати є договір про надання правової допомоги від 15.12.2014 року, який передбачає надання адвокатом правової допомоги ЖБК «Станок-16» з різних питань та можливість представляти інтереси відповідача в різних установах, підприємствах, організаціях, судах та ін.., а не конкретно по даній справі. Не надано суду і акту прийому - передачі виконаних робіт адвокатом та доказів на підтвердження розрахунку витрат на правову допомогу. В зв»язку з викладеним суд не вбачає підстав для стягнення з позивача витрат на правову допомогу. На підставі викладеного, ст.. 16, 322 ЦК України,

Outcome: dismissed