Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. У своєму позові позивач вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.10.2013 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 5\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі. Відповідач по справі своїх зобовязань не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., а також 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п.2.1.1.5.4 Умов за незгодою зі зміною Правил або тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п.1.1.3.2.4 Умов банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком частки в разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань. Станом на 02.08.2016 року у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 12352,06 грн., яка складається з наступного: - 4962,79 грн. тіло кредиту; - 1631,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 564,38 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 12352,06 грн. та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву про задоволення позову та про розгляд справи у відсутності представника позивача, Відповідач у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, в якій вказав, що у нього було вкрадено гроші з кредитної картки. У звязку з цим він звернувся до поліції ще у 2015 році. Він неодноразово звертався до поліції, але досудове слідство триває. Просить у позові відмовити і розглянути справу у його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягає з наступних підстав. Із кредитного договору б/н від 29.10.2013 року вбачається, що [PERSON] отримав кредит в розмірі 5\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Із розрахунку заборгованості, який надано позивачем, вбачається, що у [PERSON] станом на 02.08.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~352,06 грн. Із звернень [PERSON] до ПАТ КБ « ПриватБанк» від 17.09.2015 р., від 29.12.2015 р. вбачається, що він повідомляє банк про те, що з його кредитних карток вкрадено гроші і за цим фактом порушено кримінальну справу. Із відповіді слідчого Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП від 15.11.2016 року № К-428/43/4 заявнику [PERSON] вбачається, що в слідчому відділенні Заводського ВП знаходиться кримінальне провадження під № 12015080030002117 від 07.09.2015 р. за фактом вчинення крадіжки грошових коштів. На даний момент дане кримінальне провадження знаходиться на стадії розслідування, однак підозра ніякій особі предявлена не була. Відповідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що заборгованість у [PERSON] утворилась не з його вини, а внаслідок вчинення невідомою особою крадіжки грошових коштів з карткових рахунків [PERSON]. Із відповідей ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що їм відомо про вчинення крадіжки грошових коштів з карткових рахунків [PERSON]. Із довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 11.11.2016 року про рух грошових коштів по карткових рахунках [PERSON] вбачається, що отримувач грошових коштів 03.09.2015 року з карткового рахунку [PERSON] є [PERSON]. Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому, суд приходе до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» не знайшов свої докази та обґрунтування і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed