Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги обслуговування машиномісця № [ADDRESS] за період з червня 2015 по квітень 2018 включно у розмірі 10005,53 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 381,15 грн., та втрат від інфляції у сумі 1474,86 грн. В подальшому позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги обслуговування машиномісця № [ADDRESS] за період з червня 2015 по вересень 2019 включно у розмірі 17235,81 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 975,06 грн., та втрат від інфляції у сумі 3173,65 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13.07.2011 на підставі додаткового договору позивач прийняв в управління підземний паркінг, що розташований за адресою: [ADDRESS] (поштова адреса - [ADDRESS]). Зазначений паркінг обладнано відповідно до вимог Державних будівельних норм України «Споруди транспорту, автостоянки і гаражі для легкових автомобілів ДБР В.2.3.-15:2007». Для обслуговування паркінгу та утримання його в належному стані позивачем було укладено договори з постачальниками електроенергії, води, теплопостачання, здійснюється пропускний і внутрішній режим, постійна охорона автостоянки, внаслідок чого було складено калькуляцію вартості утримання одного машиномісця, яка склала 291,34 грн. на місяць. Відповідач є власником машиномісця № [ADDRESS] , на підставі відповідного договору купівлі-продажу машиномісця. Позивач звертався до відповідача з пропозиціями укласти договір на технічне обслуговування підземної автостоянки, однак відповідач від укладання зазначеного договору відмовився. Відповідач регулярно користується послугами позивача, однак не оплачує їх у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка обрахована за період з червня 2015 по квітень 2018 та станом на 22.05.2018 складає 10005,53 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 975,06 грн., втрати від інфляції в сумі 3173,65 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2018 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (суддя [PERSON]). У зв`язку із відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019 було визначено головуючого суддю Дибу О.В. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що між нею та позивачем не укладено відповідного договору на технічне обслуговування машиномісця, вартість обслуговування погоджена між ними не була. На пропозицію укласти договір відповідач направив позивачу листа, в якому просив надати належним чином завірені копії укладених договорів для підготовки протоколу розбіжностей по договору на обслуговування, оскільки вважав вартість обслуговування значно завищеною, проте відповідь на свого листа він так і не отримав. Вважає факт укладення позивачем господарських договорів з організаціями щодо надання послуг недостатньою підставою для стягнення з нього боргу. Вказав, що подані позивачем акти виконаних робіт не підписані самим відповідачем, тобто виконані роботи не прийняті, до них не додано копій відповідних договорів, що унеможливлює встановлення об`єму наданих послуг. Щодо стягнення з нього трьох відсотків річних та інфляційних втрат зазначив, що до наявних у нього з позивачем правовідносин не застосовується ст.625 ЦК України, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору №10 від 14.04.2010 на забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , укладеного між ТОВ «ОБІО» (балансоутримувач) та ТОВ «Управ-Дом» (управитель), забезпечено введення в постійну експлуатацію, постачання комунальних послуг, утримання, технічне та санітарне обслуговування житлового фонду, нежитлових приміщень, інших споруд, прибудинкової території, внутрішньобудинкових інженерних мереж, поточного ремонту та надання інших послуг (а.с.9-10). За змістом п.2.2 договору управитель зобов`язався укласти договори на утримання та обслуговування житлового комплексу підприємствами житлово-комунального господарства, здійснювати збір від власників нежитлових приміщень та споруд плати за частину у спільних витратах по утриманню будинку, плати за комунальні послуги. Відповідно до п.3.2 договору управитель має право, зокрема, отримувати від споживачів плату за надані житлового-комунальні послуги в порядку, визначеному законодавством України та в розмірі, визначеному відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього договору. Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахункова вартість послуг по утриманню та обслуговуванню житлового комплексу визначається згідно кошторису (додаток №1 до даного договору), що визначений за діючими нормами, цінами та тарифами, які використовуються при розрахунках за утримання та обслуговування житлового та нежитлового фонду). На підставі додаткового договору №2 від 13.07.2011 до договору №10 на забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] позивач прийняв в управління підземний паркінг, що розташований за вказаною адресою (а.с.11). Згідно укладеного додаткового договору №3 від 31.12.2011 до договору №10 на забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] продовжено термін дії договору №10 до 31.12.2013 включно та обумовлено, що дія даного договору автоматично продовжується на один календарний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору не повідомить другу сторону у письмовій формі про бажання розірвати даний договір (а.с.12). Розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації №305 від 19.05.2010 об`єкту нерухомого майна - житлово-офісному комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями для обслуговування населення, поліклінікою та підземною автостоянкою за будівельною адресою [ADDRESS] , присвоєно поштову адресу [ADDRESS] (а.с.14). Згідно сертифіката відповідності серія КВ №000108, виданого 07.04.2010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, та сертифіката відповідності серія КВ №16411014109, виданого 12.07.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта - житлово-офісному комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями для обслуговування населення, поліклінікою та підземною автостоянкою (а.с.13,15). Розпорядженням Київського міського голови №125/1 від 19.02.2016 [ADDRESS] (а.с.16-17). Для обслуговування паркінгу, утримання його у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів) позивач уклав відповідні договори з підрядними організаціями щодо постачання електроенергії, води, теплопостачання та інших послуг по обслуговуванню вказаної підземної автостоянки (а.с.30-93). Зі змісту позовної заяви убачається, що вартість послуг по утриманню одного машиномісця підземного паркінгу складає 291,34 грн. на місяць. Водночас відповідно до таблиці нарахування та оплати послуг, наданих за технічне обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) починаючи з 05.06.2015, а також з урахуванням уточненого розрахунку ціни позову (а.с.152), щомісячні нарахування за період з червня 2015 року по вересень 2019 року коливалися від 260,50 грн. до 468,60 грн. (а.с.94), у зв`язку з чим за вказаний період нараховано до сплати 19235,81 грн. З урахуванням даних наведених у вищевказаній таблиці загальний розмір заборгованості за вирахуванням сплачених відповідачем коштів в розмірі 2000 грн. склав суму в розмірі 17235,81 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.152). Як убачається з матеріалів справи, відповідач є власником машиномісця № [ADDRESS] площею 18,6 кв.м. підземного паркінгу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 3623 від 05.06.2015, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.8). Позивачем на адресу відповідача направлено лист №25 від 19.01.2016, яким відповідача повідомлено про наявність у нього заборгованості за користування належним йому паркомісцем в розмірі 2039,38 грн., запропоновано укласти договір на обслуговування зазначеного паркомісця та надано для цього два екземпляри вказаного договору від 05.06.2015 (а.с. 18). Вказані пропозиції позивача відповідач своїм листом відхилив, вказав, що заборгованість була сплачена в розмірі 2000 грн., а з редакцією договору він не погоджується та має намір скласти протокол розбіжностей, у зв`язку з чим просив надіслати належним чином завірені копії договорів позивача з підрядними організаціями (а.с.20). 15.08.2016 на адресу відповідача позивачем направлено лист про наявність заборгованості за спожиті комунальні послуги в розмірі 6991,07 грн. та повторно запропоновано укласти договір на обслуговування підземної автостоянки (паркінгу). Відповідач проігнорував пропозицію позивача, продовжує безоплатно користуватись наданими позивачем послугами з обслуговування належного йому паркомісця, проте не оплачує їх. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 28.11.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.179), 28.11.2014 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, згідно з ч.2 ст. 11 ЦК України, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до вимог ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умову визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Посилання відповідача про відсутність у нього обов`язку оплати послуг наданих позивачем внаслідок відсутності відповідного укладеного договору між сторонами не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність укладеного договору не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати наданих послуг. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за утримання майна є законними та підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 17235,81 грн. Разом з тим, враховуючи, що положення ст. 625 ЦК України не розповсюджуються на відносини між сторонами, тому будь-яких підстав для стягнення з відповідача трьох відсотків річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат не убачається. Аналогічні висновки суду містяться в постановах Верховного Суду у справах №756/11450/15-ц від 08.11.2018 та №756/11308/15 від 14.11.2018 за позовами ТОВ «Управ-Дом» до інших власників ідентичних паркомісць. За таким обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial