Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 18 червня 2011 року уклав шлюб з [PERSON], актовий запис №401. Від спільного шлюбу народилось двоє неповнолітніх дітей, донька [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Його теперішня дружина звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Рішення суду позов задоволено та стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 року до досягнення повноліття дітей. Крмі того дружина не працює, а знаходиться у відпустці по догляду за молодшою донькою. Працює в ВАТ ММК ім. Ілліча, електромонтером. Розмір загальних відрахувань з заробітної плати складає 58,33%, що перевищує розмір половини прибутку. Крім того позивач у позові зазначає, що сімейні обставини змінилися і сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, розмір аліментів, які сплачує на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини є значними, оскільки матеріальне положення значно погіршилося, не залишається коштів для проживання та на задоволення самих необхідних життєвих потреб, тому просить зменшити розмір аліментів які стягуються на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не прибула, надала заяву у якій просила розглядати справу у її відсутність, також зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, просить суд врахувати, що позивач протягом 7 років дитиною не цікавиться, допомоги та участь у вихованні не надає, вихованням дитини вона займається самостійно, сторонньої допомоги немає, працює кожен день, щоб утримувати сімю, тому вимушена наймати няню, вартість послуг якої складає близько 1000 гривень на місяць. Няня забирає дитину зі школи та відводить на танці 250 грн./місяць, школу мистецтв 140 грн/місяць, збір у школі кожний місяць 50 грн. та обід в школі на групі продовженого дня. Проживає на квартирі яку винаймає за 1200 грн./місяць + 50% опалення та лічильники. При цьому дитина потребує постійного збалансованого харчування та покупку одягу, оскільки швидко росте, також потребує культурного розвитку, що додатково затратно. Влітку дитина буде знаходитися у літньому таборі 1000 грн./місяць. Позивач проживає з дитиною однією сімєю та надає допомогу у вихованні, утриманні дітей, а також у побутових питаннях, також допомогу надають бабусі та дідусі. При зменшенні розміру аліментів, положення дитини значно погіршиться, за літній табір та няню заплатити не зможе. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідив матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя (справа №2-2450/2010 від 31.03.2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2010 року до повноліття дитини. На підставі зазначеного рішення суду 16 квітня 2010 року було видано виконавчий лист. Також Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.02.2017 року (справа №263/2248/17, провадження №2/263/952/2017) стягнуто з [PERSON], 23.12.1986 р.к. ІПН [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів прибутку, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 року та до повноліття дітей. Враховуючи ту обставину, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], змінилося сімейне становище позивача та на даний час на утриманні позивача перебуває вже троє неповнолітніх дітей від різних шлюбів на яких сплачуються аліменти загалом у розмірі 7/12 частини доходу щомісячно, що перевищує 50 % доходу позивача, враховуючи, що відповідач у своїх запереченнях проти позову загалом посилається на те, що у разі зменшення розміру аліментів значно погіршиться матеріальне положення дитини, саме в тому, що не зможе у майбутньому заплатити на табір в літку та послуги няні, однак підтверджувальних документів щодо користування послугами няні та їх необхідності суду не надано та судом не можуть враховуватися витрати, які можуть бути у майбутньому, зокрема такі як сплата за літній табір, при цьому відповідач не позбавлений можливості звертатися із позовом про стягнення з батька дитини додаткових витрат на дитиину відповідно до вимог СК України, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved