Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за користування земельною ділянкою. У позовній заяві посилався на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.06.2018 р. (номер інформаційної довідки №126668902) за адресою: [ADDRESS] , розміщена нежитлова будівля загальною площею 607 м.кв., право власності на яку зареєстровано за відповідачем 12.08.2011 р. [PERSON] використовує земельну ділянку комунальної форми власності загальною площею 2006 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За весь час користування вищевказаною земельною ділянкою, правовстановлюючі документи на яку у [PERSON] відсутні, відповідач безпідставно зберігає у себе майно у вигляді орендної плати, яка мала бути сплачена за користування земельною ділянкою (ст. 1212 ЦКУ). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 04.12.2019 р. по справі №552/7403/18 позовну заяву Щербанівської сільської ради до [PERSON] про стягнення з останньої коштів в сумі 72739,93 грн. за користування земельною ділянкою в період з 01.06.2015 р. по 31.05.2018 р. задоволено. Київським районним судом м.Полтави встановлено, що [PERSON] , будучи фактичним користувачем земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок Щербанівської сільської ради, як власника цієї ділянки, зберегла у себе кошти, які мала заплатити за користування нею та зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі статті 1212 ЦК України. Станом на момент подачі позовної заяви до суду договір оренди між Щербанівською сільською радою та [PERSON] не укладено. Відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою комунальної форми власності без договору оренди, та зберігає у себе кошти, які мала заплатити за використання земельної ділянки в період з 01.06.2018 р. по 05.12.2019 р. на суму 80350,31 грн. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 80350,31 грн. за використання земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.06.2018 р. по 05.12.2019 р. Також просив стягнути з відповідача на його користь 1921,00 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 24 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.92). Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила. При цьому зазначила, що повністю не визнає пред`явлені позовні вимоги, заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю належними доказами. При цьому відповідач посилалась на практику Верховного Суду, зокрема постанову від 29 травня 2019 року у справі №922/955/18, постанову від 12 червня 2019 року у справі №922/902/18 . Також посилалась на те, що позивачем не надано доказів щодо земельної ділянки, право на яку перейшло до відповідача - набувача будівлі в порядку, встановленому ст. 120 ЗК України, а саме її площа, кадастровий номер, призначення; доказів існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки площею 0,2006 га за адресою: [ADDRESS] як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства; доказів використання саме відповідачем протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки за вказаною адресою; та не доведено обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів). На обґрунтування вимог позивачем вказується, що до позивача автоматично перейшло право оренди землі площею 0,2006 га, в обсязі та умовах встановлених в Договорі оренди від 18.04.2007 р., який укладений між Щербанівською сільською радою та попереднім власником нерухомого майна - ТОВ «ДК плюс». Вказані доводи позивача не заслуговують на увагу оскільки договір оренди від 18.04.2007 р. укладений між Щербанівською сільською радою та попереднім власником нерухомого майна ТОВ «ДК плюс» щодо оренди земельної ділянки площею 0,6507 га, кадастровий номер 5324087705:05:002:0096, а не земельної ділянки площею 0,2006 га. Площа земельної ділянки, вказана у договорі купівлі-продажу від 22.06.2011 р. також 0,6507 га, а не 0, 2006 га. Крім того, на вказаній ділянці було розташовано п`ять об`єктів нерухомого майна. [PERSON] , набула у власність лише один об`єкт - нежитлову будівлю гаража площею 607 кв.м., тому до неї не могло перейти право оренди на земельну ділянку площею 0,2006 га, на підставі Договору оренди від 18.04.2007 р. Земельна ділянка площею 0,2006 га за адресою: [ADDRESS] як об`єкт цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства сформована не була. У матеріалах справи відсутній витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, а решта письмових доказів є неналежними в розумінні ч.2 ст. 78 ЦПК України. Рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області проект землеустрою щодо відведення у власність або в користування [PERSON] спірної земельної ділянки не затверджувався, ділянка у власність або в користування їй не передавалась, межі ділянки нею в установленому порядку не погоджувалися. В матеріалах цивільної справи відсутні докази використання нею земельної ділянки площею 2006 квадратних метрів. Площа земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] самостійно визначена позивачем. Розрахунок суми 80350,31 грн. позивачем обґрунтовується доказами, які є недопустимими. Вказаний розрахунок є помилковим. Тому відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог Щербанівської сільської ради в повному обсязі. Позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів, викладених відповідачем у відзиві на позов. Зазначив, що площа земельної ділянки, на якій розміщений гараж відповідача є встановленою обставиною та доказуванню не підлягає. Твердження відповідача про те, що площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] 0,2006 га самостійно визначена позивачем, підлягає відхиленню, оскільки дана обставина встановлена постановою Полтавського апеляційного суду від 17.02.2020 р. по справі № 552/7403/18, та рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04.12.2019 р. у даній справі. Крім того, постановою Полтавського апеляційного суду від 17.02.2020 р. по справі № 552/7403/18 зазначено, що той факт, що ця земельна ділянка (площею 0,2006 га) не є сформованою у розумінні ст. 79-1 ЗК України, не має вирішального значення, так як для спірних правовідносин істотним є фактичне користування землею без належного оформлення права такого користування. 12.11.2019 р. (до винесення вищезазначених рішень по справі №552/7403/18) комісією Щербанівської сільської ради повторно проведено обстеження спірної земельної ділянки та також виявлено, що ситуація на даний час не змінилася, оскільки чотири землекористування, які виникли в результаті поділу земельної ділянки загальною площею 0,6507 га, що перебувала в оренді Приватного акціонерного товариства «ДК плюс», огороджені високим бетонним парканом, покритим зверху колючим дротом. Вся господарська площадка разом із розміщеними на земельних ділянках закладами торгівлі обладнана охоронною сигналізацією. Увійти на територію можна лише через одні ворота, які замикаються на ключ (акт обстеження земельної ділянки від 12.11.2019 р.), що також є підтвердженням того, що доступ територіальної громади до спірної земельної ділянки відсутній по сьогоднішній день. З урахуванням того, що спірна земельна ділянка розташована на закритій території, [PERSON] не надала суду доказів, на підставі, яких можна встановити, що вона користується виключно земельною ділянкою площею 627,4 кв.м., на якій розташований належний їй гараж, а іншу частину земельної ділянки, яка ним не зайнята, використовують інші власники нерухомого майна, розміщеного на місці земельної ділянки з кадастровим номером 5324087705:05:002:0096 площею 0,6507 га. Відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, на підтвердження того, що в період з 01.06.2018 р. по 05.12.2019 р. (новий період по новій справі № 552/20/20) площа земельної ділянки, на якій розташований гараж [PERSON] змінилася та становить інший розмір, ніж 0,2006 га, який встановлений рішеннями суду. Позивачем надано всі належні, допустимі та достовірні докази в обґрунтування здійсненого ним розрахунку неодержаних доходів на суму 80350,31 грн., оскільки земельна ділянка з кадастровим №5324087705:05:002:0096, на яку набули право користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 22.06.2011 р., сформована ще до 2004 року. Приватне акціонерне товариство «ДК плюс» (ЗАТ «ДК плюс») ще до 2004 р. на умовах оренди використовувало сформовану чинним на той час законодавством земельну ділянку площею 0,6507 га, внаслідок чого реалізовувалося право Щербанівської сільської ради на отримання орендної плати за наданий в користування об`єкт цивільних прав. В подальшому (після 2004 р.) даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5324087705:05:002:0096. Розрахунок стягуваної з відповідача суми є правильним та обґрунтованим, а доводи [PERSON] нормативно та документально не підтверджені, тому підлягають відхиленню. Розрахунок безпідставно збереженої відповідачем орендної плати за період з 01.06.2018 р. по 05.12.2019 р. здійснений з урахуванням відомостей про нормативну грошову оцінку земель, коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, коефіцієнту функціонального використання земель, а також середньої (базової) вартості земель населеного пункту в с. Розсошенці та становить 80350,31 грн. Зазначений розрахунок аналогічний розрахунку, здійсненому Щербанівською сільською радою в справі № 552/7403/18 про стягнення з [PERSON] коштів за попередній період, а саме з 01.01.2015 р. по 31.05.2018 р. Інші доводи відповідача, наведені у відзиві, на належних та допустимих доказах не ґрунтуються. Тому позивач просив відхилити заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. 3адовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала заперечення на відповідь на відзив, у яких повідомляла, що наведені позивачем пояснення та аргументи підлягають відхиленню в повному обсязі. Предметом позову у справі №552/7403/18 було стягнення коштів за період з 01.06.2015 по 31.05.2018 р. Тому рішеннями судів у вказаній справі встановлювались обставини, що мали місце у тій справі. Предмет позову у справі №552/20/20 - стягнення коштів за період з 01.06.2018 р. по 05.12.2019 р. У даному випадку також підлягає доведенню обґрунтованість розміру коштів. Розрахунок розміру коштів за користування земельною ділянкою проведений позивачем на підставі вигаданої ним формули, яка не встановлена та не затверджена жодним нормативним актом, а тому піддається сумніву з приводу його законності. Зазначений розрахунок є невірним та необґрунтованим, здійсненим таким чином, щоб значно завищити стягувану суму. Ухвалою суду від 08 травня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи за позовом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до [PERSON] про стягнення коштів за користування земельною ділянкою з повідомленням сторін (а.с.219). Також ухвалами суду від 08 травня 2020 року в даній справі відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про виклик свідка та встановлено строк для надання нею заперечень до 02 червня 2020 року (а.с.220, 221). Інші клопотання та заяви учасники справи суду не подавали. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22 червня 2011 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В., [PERSON] на праві власності належить гараж, що знаходиться в [ADDRESS] загальною площею 607 кв.м. (а.с.40-41). Право власності за відповідачем на вказане нерухоме майно зареєстровано 12 серпня 2011 року (а.с.28). Зазначені обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.06.2018 р. (номер інформаційної довідки №126668902), згідно якої за [PERSON] зареєстровано право власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Розпорядженням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 19 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць в населених пунктах Щербанівської сільської ради відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» назва вулиці Леніна змінена на вулицю Геологічну (а.с.43). Як встановлено рішенням Київського районного суду м.Полтави від 04 грудня 2019 року у цивільній справі №552/7403/18, яке набрало законної сили 17 лютого 2020 року, [PERSON] використовує земельну ділянку загальною площею 0,2006 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому в силу вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України є встановленою та не підлягає доказуванню та обставина, що відповідач без правовстановлюючих документів користується земельною ділянкою загальною площею 0,2006 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на якій розміщено належний їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22 червня 2011 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В., гараж загальною площею 607 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 03 жовтня 2019 року №48 затверджено склад комісії по визначенню неодержаних територіальною громадою доходів у сфері земельних відносин та затверджено Положення про комісію по визначенню неодержаних територіальною громадою доходів у сфері земельних відносин на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.44-46). 05 грудня 2019 року комісія по визначенню неодержаних територіальною громадою доходів у сфері земельних відносин встановила, що територіальній громаді внаслідок використання [PERSON] без правовстановлюючих документів земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з 01 червня 2018 року по 31 травня 2005 грудня 2019 року задано збитки в розмірі 80350,31 грн., про що складено акт №3, який в подальшому затверджений рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 10 грудня 2019 року №65 (а.с.47-48, 49). Згідно вказаного вище акту від 05 грудня 2019 року №3 згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 11 жовтня 2019 року середня (базова) вартість земель населеного пункту с.Розсошенці Полтавського району Полтавської області станом на 2019 р. становить 302,13 грн./м.кв. (а.с.49, 50). На звернення Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області листом від 15 жовтня 2019 року повідомило, що станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 року середня нормативно-грошова оцінка 1 кв.м. земель не сільськогосподарського призначення на території с Розсошенці Полтавського району Полтавської області становить 302,13 грн. (а.с.51). Згідно відомостей офіційного веб-сайту Держгеокадастру, що є загальнодоступною інформацією, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель в межах предмету судового дослідження становлять: 2018 р. - 1,0, 2019р. - 1,0. З урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки, розміщених на офіційному веб-сайті Держгеокадастру, середня (базова) вартість земель населеного пункту с.Розсошенці Полтавського району Полтавської області в 2018 році становила 302,13 грн./м.кв. (302,13 / 1,0 = 302,13), в 2019 році - 302,13 грн./м.кв. (302,13 / 1,0 = 302,13). Загальна сума збитків, завданих відповідачем за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] площею 0,2006 га в період з 01 червня 2018 року по 05 грудня 2019 року становить 80350,31 грн. (а.с.49). При цьому суд вважає правомірним застосування позивачем при розрахунку не отриманих коштів в період з 01 червня 2018 року по 16 липня 2018 року включно коефіцієнта, який характеризує функціональне призначення земельної ділянки, - 2,0, а з 17 липня 2018 року по 05 грудня 2019 року - коефіцієнта 3,0. Зазначене в повній мірі відповідає вимогам Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 р. за № 1647/29777, з послідуючими змінами. Вказаним нормативним актом передбачено, що для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0, а з 17 липня 2018 року такий коефіцієнт із значенням 3,0. Застосована позивачем при розрахунку неодержаних доходів у розмірі ставки орендної плати у розмірі 3% в повній мірі відповідає умовам договору оренди, на яких попередній користувач спірної земельної ділянки її використовував. Вказаний розмір орендної плати затверджений рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 17 липня 2008 року «Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки» (а.с.21). На підставі викладеного суд погоджується з розрахунком неодержаної позивачем плати за користування земельною ділянкою та відхиляє заперечення відповідача щодо такого розрахунку. Суд також відхиляє наведені відповідачем у відзиві альтернативні варіанти розрахунку коштів за користування нею земельною ділянкою під гаражем, оскільки при їх складенні відповідачем застосовано невірний коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (1,0 замість правильного 2,0, а з 17 липня 2018 року - 3,0), використана невірна нормативно-грошова оцінка 1 кв.м. земель не сільськогосподарського призначення населеного пункту с.Розсошенці Полтавського району Полтавської області станом на 01.01.2018 та станом на 01.01.2019 - 290,78 грн./м.кв. замість правильного - 302,13 грн./м.кв. Також вказані розрахунки відповідачем здійснені за земельну ділянку площею 627,4 кв.м та 1543 кв.м., зі застосуванням в третьому варіанті розміру орендної плати у розмірі 1%. Згідно ст.206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За змістом ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до правового висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23.05.2018 по справі №629/4628/16-ц (провадження 14-77 цс18), до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є кодикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. В частині першій та другій статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не оформила у передбаченому законом порядку право користування земельною ділянкою, на якій розташовано належний їй об`єкт нерухомості, та користувалась земельною ділянкою за відсутності правових підстав, не сплачуючи позивачу належні йому кошти. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , будучи фактичним користувачем земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок Щербанівської сільської ради, як власника цієї ділянки, зберегла у себе кошти, які мала заплатити за користування нею та зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України, а тому вимоги позивача є обґрунтованими. Доводи викладені відповідачем у відзиві на позов про безпідставність заявлених вимог не ґрунтуються на законі та не підтверджуються доказами у справі. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1921 грн. на відшкодування понесених ним судових витрат.

Outcome: approved