Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», треті особи [PERSON], ПАТ «УкрСиббанк» про визнання удаваним правочину про розірвання кредитного договору шляхом прощення безнадійної кредитної заборгованості та визнання укладеною угоди про припинення кредитного зобов'язання передачею позичальником відступного. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.01.2008 року він уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договір №11283629000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу. За умовами вказаного договору ПАТ «УкрСиббанк» передав позивачу кредитні кошти в сумі 25858 дол. США 00 цнт. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 130582,90 грн. (сто тридцять тисяч п'ятсот вісімдесят дві гривні 90 коп.) за курсом Національного банку України на день укладення договору. Надання коштів за вказаним кредитним договором відповідало всім ознакам споживчого кредитування. З метою забезпечення виконання позивачем фінансових зобов'язань перед ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір поруки від 16.01.2008 року №173011 з [PERSON], а також передано в заставу транспортний засіб Opel Vectra, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. При цьому позивача не було попереджено в письмовій формі про можливість валютних ризиків під час надання кредиту в іноземній валюті та повернення кредитної заборгованості. 19.12.2011 року права вимоги перейшли від первісного кредитора ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк». ПАТ «Дельта Банк» було розглянуто питання щодо можливості припинення кредитного зобов'язання шляхом сплати позивачем єдиним платежем наперед узгодженої з відповідачем суми в розмірі 11000,00 дол. США (еквівалентна сумі 87923,00 грн.). При цьому списання безнадійної кредитної заборгованості сторонами не розглядалося, адже в заставі увесь час перебував транспортний засіб, за рахунок якого відповідач міг в судовому порядку задовольнити свої майнові вимоги, а також діяв договір поруки на всю суму кредитної заборгованості. Після передачі коштів відступних 09.07.2013 року позивачу було вручено повідомлення про те, що на підставі рішення Кредитного комітету АТ «Дельта Банк» № 41/26-2 від 13.06.2013 року та у відповідності до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, прийняте рішення щодо анулювання (прощення) частини заборгованості за кредитним договором №1283629000 від 16 січня 2008 року у сумі 191 825,37 грн.. 11.07.2013 року позивача було повідомлено про те, що Договір про надання кредиту №11283629000, укладений 16.01.2008 року між [PERSON] та первісним кредитором АТ «УкрСиббанк», права якого перейшли до АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 09.07.2013 року у зв'язку з повним виконанням зобов'язань за вказаним договором. Проте, фактично під анулюванням (прощенням) частини боргу в дійсності приховувався за правовою природою та змістом досягнутих нами домовленостей договір про припинення кредитних зобов'язань шляхом передачі відступного в грошовій формі одноразовим платежем. Жодних додаткових благ при цьому позивач не отримував. Вважає, що відповідач безпідставно переклав на позивача обов'язок щодо податкових зобов'язань за прощеною кредитною заборгованістю в сумі нарахувань 11000,00 дол. США (еквівалент у гривнях - 87923,00 грн.). Однак, в даному випадку погашення кредитної заборгованості відбувалося не шляхом списання АТ «Дельта Банк» безнадійної кредитної заборгованості (прощення боргу), а шляхом припинення кредитного зобов'язання передачею відступного в сумі 11000,00 дол. США (еквівалент у гривнях - 87923,00 грн.). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.01.2008 року [PERSON] уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договір №11283629000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу. За умовами вказаного договору ПАТ «УкрСиббанк» передав позивачу кредитні кошти в сумі 25858 дол. США 00 цнт. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 130582,90 грн. (сто тридцять тисяч п'ятсот вісімдесят дві гривні 90 коп.) за курсом Національного банку України на день укладення договору. З метою забезпечення виконання позивачем фінансових зобов'язань перед ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір поруки від 16.01.2008 року №173011 з [PERSON], а також передано в заставу транспортний засіб Opel Vectra, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. Суд приходить до висновку, що повернення грошових коштів позивачем було забезпечено вартістю транспортного засобу, який був переданий в заставу, а також договором поруки, що гарантувало повернення кредитних коштів з процентами у встановлені кредитним договором терміни. Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Цивільний кодекс України передбачає окремі способи, за допомогою яких сторони за згодою між собою можуть змінити або розірвати договір, зокрема, наданням замість виконання відступного. Згідно з ч. 1 ст. 600 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Національний банк України встановив Методику визначення безнадійною заборгованості за активними банківськими операціями та постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 №172, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.06.2011 за №722/19460, затвердив Порядок відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву. Згідно з положеннями Методики НБУ №172 визначена АТ «Дельта Банк» сума в розмірі 191 825,37 грн. не може бути віднесена до переліку безнадійної кредитної заборгованості та списаною (прощеною боржнику) за рахунок страхового резерву банку в разі наявності діючої банківської іпотеки та невирішеного судового спору щодо стягнення заборгованості з позичальника та поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Суд приходить до висновку, що в даному випадку погашення кредитної заборгованості відбулося не шляхом списання безнадійної кредитної заборгованості - прощенням боргу, а шляхом припинення кредитного зобов'язання передачею відповідачу відступного в сумі 11000 дол. США (еквівалент у гривнях - 87923,00 грн.). Виходячи зі змісту спірних правовідносин та вимог ст. 600 Цивільного кодексу України, можна стверджувати, що з переданням відступного припиняються всі зобов'язання по кредитному договору, включаючи і зобов'язання по сплаті нарахованої неустойки та пені. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання удаваним правочину про розірвання кредитного договору шляхом прощення безнадійної кредитної заборгованості та визнання укладеною угоди про припинення кредитного зобов'язання передачею позичальником відступного підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved