Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначаючи, що йому на праві власності належить житловий будинок № 12-а, розташований по вулиці Перемоги в селі Вікторівка Приазовського району Запорізької області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 листопада 2001 року Дунаєвською сільською радою Приазовського району Запорізької області на ім'я позивача. З 23 вересня 2004 року у належному йому будинку був зареєстрований його син [PERSON], з 16 березня 2006 року зареєстрована його донька [PERSON]В, з 19 лютого 2008 року дружина сина [PERSON]. З червня 2014 року відповідачі виїхали з належного йому будинку. Тому, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 12-а, розташованого по вулиці Перемоги в селі Вікторівка Приазовського району Запорізької області. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує /а.с. 33/. Відповідачі в судові засідання, призначені на 19 квітня 2016 року, 04 травня 2016 року, не зявилися по невідомій суду причині, про час та дату судових засідань були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду /а.с. 34, 35, 36, 38, 39, 40/, причину неявки в судові засідання не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі суду не надали, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим заочно розглянути справу у їх відсутність. На підставі абз. 4, абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України у такому випадку відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20 листопада 2001 року Дунаєвською сільською радою Приазовського району Запорізької області, власником будинку № 12-а по вулиці Перемоги в селі Вікторівка Приазовського району Запорізької області є [PERSON] (а.с. 8), про що також свідчить технічний паспорт на житловий будинок /а.с. 9-11/. Згідно витягу з домової книги житлового будинку № 12-а по вулиці Перемоги в селі Вікторівка Приазовського району Запорізької області, з 23 вересня 2004 року зареєстроване проживання [PERSON], [INFO] (а.с. 13-14), з 16 березня 2006 року зареєстроване проживання [PERSON], [INFO] (а.с. 15-16), з 19 лютого 2008 року зареєстроване проживання [PERSON], [INFO] (а.с. 17-18). Як вбачається з довідок адресно - довідкового бюро Приазовського РС УДМС в Запорізькій області від 08 квітня 2016 року, [PERSON], [INFO], була зареєстрована з 16 березня 2006 року за адресою: Запорізька область Приазовський район с. Вікторівка вулиця Перемоги, б. 12-а, (а.с.25); [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 23 вересня 2004 року за адресою: Запорізька область Приазовський район с. Вікторівка вулиця Перемоги, б. 12-а, (а.с. 26); [PERSON], [INFO], була зареєстрована з 19 лютого 2008 року за адресою: Запорізька область Приазовський район с. Вікторівка вулиця Перемоги, б. 12-а, (а.с.27). Відповідно до акту обстеження житлового будинку за № 257 від 01 квітня 2016 року /а.с. 19/ відповідачі по справі зареєстровані за адресою: [INFO], б. 12-а, але з червня 2014 року не проживають за місцем реєстрації. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в [INFO] понад один рік без поважних причин, тому їх варто визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved