Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить зобов'язати слідчого з особливо важливих справ першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури в Одеській області старшого радника юстиції Попова Сергія Миколайовича публічно вибачитись перед ним при свідках за приниження його честі та гідності за розповсюдження відомостей, які не відповідаю дійсності; стягнути зі слідчого з особливо важливих справ першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури в Одеській області старшого радника юстиції Попова Сергія Миколайовича на його користь 100000 гривень у відшкодування моральної шкоди за приниження його честі та гідності за розповсюдження відомостей, які не відповідають дійсності, а також стягнути суму понесених судових витрат. При цьому посилається на те, що 14 червня 2016 року його дружина, [PERSON], відповідно до отриманої поштової повістки прибула до слідчого в ОВС першого слідчого відділу Прокуратури Одеської області Попова С.М., з метою дати свідчення по кримінальній справі провадження № 42016160000000307 від 21.04.2016 року та кримінальній справі провадження № 42016160000000315 від 22.04.2016 року. Оскільки [PERSON] є громадянкою Республіки Молдова та не володіє ні української, а ні російської мовою, він супроводжував дружину в якості перекладача. Слідчий Попов С.М. з самого першого моменту їхньої зустрічі у вестибюлі слідчого управління вів себе вкрай нешанобливо по відношенню до нього та його дружини. Розмовляв з ними роздратовано, грубо й зневажливо. Постійно перебивав, всім своїм виглядом висловлюючи недовіру всьому тому, що говорила дружина. На завершення їхньої зустрічі слідчим був написаний рапорт, в якому він у вкрай принизливій і образливій формі заявляє: «всі заяви [PERSON], які знаходяться в розслідувані мною кримінальних провадженнях № 42016160000000307 та № 42016160000000315 писалися самим [PERSON], а [PERSON] тільки ТУПО їх підписувала» «... в ході спілкування з [PERSON], я помітив ознаки психічного розладу в його поведінці, як і в поведінці [PERSON]» Ті ж самі висновки відповідач виклав в постанові про закриття кримінального провадження від 21.07.2016 «вході спілкування з [PERSON] у нього проглядаються ознаки психічного розладу стану здоров'я» Неправомірними діями відповідача принижена його честь, а також йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач принизив його перед іншими людьми та поширив не достовірні відомості стосовно нього. Завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 100000 гривень. У зв'язку з викладеним він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Також від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позов. Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнав вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Також від третьої особи до суду надійшли письмові заперечення на позов. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що слідчим з особливо важливих справ першого слідчого відділу прокуратури Одеської області Поповим С.М. проводилось досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 42016160000000307 від 21.04.2016 р. та № 42016160000000315 від 22.04.2016 року, які були розпочаті за заявами [PERSON] та [PERSON], які 07.07.2016 р. об'єднані в одне провадження за № 42016160000000307. В ході проведення досудового слідства слідчим Поповим С.М. 14.06.2016 року допитано в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Під час вказаних слідчих дій позивач влаштував конфліктну ситуацію: кричав, відмовлявся відповідати на питання слідчого, вибігав з кабінету. Після проведення допиту, 14.06.2016 року, відповідачем було складено рапорт на ім'я начальника слідчого управління прокуратури області Кушніра П.П., у якому він висловив свою думку про можливу наявність у [PERSON] психічного розладу. До рапорту було додано відеокасету малого формату з відеозаписом бесіди з [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) За результатами досудового розслідування Слідчим з особливо важливих справ першого слідчого відділу управління Прокуратури в Одеській області старшим радником юстиції Поповим С.М. було прийнято постанову про закриття кримінального провадження від 21.07.2016 року в якій він виклав підстави та мотиви прийняття цього рішення, а також виклав свою особисту думку, що при спілкуванні з [PERSON] проглядаються ознаки психічного розладу стану здоров'я. (а.с. 9 - 10) Відповідно до ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи, а також ділової репутації фізичної - юридичної особи», не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Крім того, з урахуванням п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України при розгляді справ зазначеної категорії, суди повинні мати на увазі, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). За вищезазначених обставин суд вважає, що відомості зазначені відповідачем у рапорті від 14.06.2016 року, а також у постанові про закриття кримінального провадження від 21.07.2016 року стосовно того, що при спілкуванні з [PERSON] проглядаються ознаки психічного розладу стану здоров'я не є інформацією, яка порушує особисті немайнові права позивача та принижує його честь, гідність і ділову репутацію, а є оціночними судженнями відповідача, тому суд вважає, що підстав для задоволення позову не має.

Outcome: dismissed