Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості в сумі 25310,78 грн та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 21 лютого 2018 року між Закритим акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір №100982194801, згідно якого їй надано кредит у сумі 17404,70 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Таким чином, станом на 23 липня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 25310,78 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25 жовтня 2019 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому зазначила, що вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що позовна заява не містить документального обґрунтованого розрахунку заборгованості, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, а тому не погоджується із розміром заборгованості. Крім того, позовна заява, на її думку, не містить доказів направлення відповідачу досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості. Також вказує, що 16 червня 2019 року нею отримано винесену приватним виконавцем постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30 травня 2019 року, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 23777,66 грн. Тому, на даний час з відповідача здійснюється стягнення 20% щомісячно із заробітної плати для погашення заборгованості. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 21 лютого 2018 року відповідач звернулася до позивача із заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №100982194801, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 13600 грн на загальні споживчі цілі на строк 24 місяці зі сплатою відсотків 0,01% річних та комісією на обслуговування кредитної заборгованості 3,99%. Кредитні кошти, відповідно до по 7 даної заяви, були перераховані на банківський рахунок відповідача (а.с.7-38). Відповідно до п.5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 10 червня 2017 року), затвердженої рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол №653 від 30 травня 2017 року, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти. Згідно п.5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Пунктом 6.1 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що сторони несуть відповідальність, передбачену умовами цього договору та чинним законодавством України за невиконання, неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених договором. Частиною 5 Розділу ІІ публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено порядок та розмір сплати клієнтом штрафів. Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 08 серпня 2019 року має заборгованість перед банком у розмірі 25310,78 грн, яка складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6862,22 грн; - прострочена заборгованість за комісією - 7596,96 грн; - прострочена заборгованість за процентами - 0,67 грн; - строкова заборгованість за сумою кредиту - 3875,92 грн; - строкова заборгованість за комісією - 175 грн; - строкова заборгованість за процентами - 0,01 грн; - неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 6800 грн. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Разом з цим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії, яка нарахована позивачем у розмірі 7771,96 грн (7596,96 грн прострочена заборгованість за комісією та 175 грн строкова заборгованість за комісією), суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 7771,96 грн. При вирішенні інших позовних вимог, суд враховує, що публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, редакція якої діє з 10 червня 2017 року, відповідач розуміла та була ознайомлена з умовами кредитного договору, погодилася з ними, підписуючи заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. З часу підписання відповідачем зазначеної публічної пропозиції вона не змінювалася, а сама заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №100982194801 містить відомості про розмір отриманого кредиту, його цілі, строк видачі кредиту, розмір процентної ставки та порядок повернення кредиту. Отже, враховуючи вищевикладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 17538,82 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6862,22 грн; прострочена заборгованість за процентами - 0,67 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 3875,92 грн; строкова заборгованість за процентами - 0,01 грн; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 6800 грн. Твердження представник відповідача з приводу того, що позивачем не надано доказів відсутності порушення прав позичальника під час укладенні кредитного договору шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з банком судом до уваги не приймаються з огляду на наступне. Відповідно до вимог чинного законодавства договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (частина перша статті 634 ЦК України). Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначив банк. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником відповідача належних та допустимих доказів наявності порушення прав відповідача під час укладення кредитного договору шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з банком суду не надано. Доводи представника відповідача з приводу того, що позивачем не надано суду доказів направлення відповідачу досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості суд до уваги не бере та відхиляє, оскільки законом не передбачено обов`язкового порядку досудового врегулювання подібних спорів, а право на звернення до суду є конституційним правом кожної особи. Також судом до уваги не приймаються доводи представника відповідача щодо того, що додані до позову документи не містять документального обґрунтованого розрахунку заборгованості, не надання позивачем суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, у зв`язку з цим відповідач не погоджується із розміром заборгованості, та з приводу того, що відповідачем отримано винесену приватним виконавцем постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30 травня 2019 року, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 23777,66 грн, що також впливає на розмір заборгованості, судом до уваги не приймається з огляду на наступне. Представник відповідача та відповідач своїми процесуальними правами розпорядилися на власний розсуд та клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення чи інших доказів суду не заявляли. Належних та допустимих доказів погашення кредиту, у тому числі й шляхом погашення заборгованості в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості суду не надано. Також суду не надано доказів якої саме заборгованості відповідача перед позивачем стосується постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30 травня 2019 року, в рамках виконавчого провадження №590064903 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 23777,66 грн, будь-яких клопотань з даного приводу відповідачем та її представником також не заявлялося, а тому суд позбавлений можливості упевнитися, що спірна заборгованість має менший розмір чи відсутня. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1331,14 грн. (1921*17538,82/25310,78).

Outcome: partial