Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щомісячно з кожного аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів їх заробітку пожиттєво, починаючи від дня пред'явлення позову, а також стягнути солідарно з відповідачів фактично понесені додаткові витрати на оплату лікування в розмірі 7201,35 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1968 року по 18.08.1992 року він перебував у шлюбі з [PERSON], від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Зазначив, що він не був позбавлений батьківських прав та не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків. Після розірвання шлюбу, позивач залишив відповідачам квартиру [ADDRESS], яку отримав працюючи на заводі ім. Корольова, власного житла чи іншого нерухомого майна він не має. Також зазначив, що сплачував аліменти на їх утримання. На даний час стан його здоров'я погіршився, оскільки у 1992 році йому в квартирі під час сну була завдана щелепно-лицьова травма, наслідки якої проявляються понині. В 2005 році позивач переніс інсульт, а тому йому встановлено діагноз : стан після перенесеного спонтанного субарахноідального крововиливу з подальшим оперативним втручанням, артеріальний аневризм, що потребує регулярних витрат на лікування. Крім того, позивач фактично проживає в квартирі [ADDRESS], яка належить родичам його дружини. На оплату комунальних послуг вони витрачають близько 800-900 грн. на місяць. Решту коштів витрачають на продукти та речі першої необхідності, проте пенсії не вистачає на забезпечення власних мінімальних життєвих потреб та повноцінного лікування, а влаштуватися на роботу не може, оскільки є непрацездатний за віком та інвалідом 3 групи. Відповідачі не надають йому жодної матеріальної допомоги на утримання, хоча можуть її надати та знають, що останній потребує такої допомоги. Також зазначив, що йому було діагностовано перезрілу катаракту лівого ока, у зв'язку з чим була необхідність у хірургічному втручанні для відновлення зору. Позивачу було проведено факоемульсифікацію катаракти з імплантацією інтроокулярної лінзи на лівому оці (встановлення штучного кришталика). Вартість проведеної операції становила 5000,00 грн. Крім того, на придбання ліків для лікування та реабілітації було витрачено 2201,35 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з наведених у ньому підстав та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він є інвалідом 3 групи, має ряд захворювань, а також переніс операцію по протезуванню правого тазостегневого суглоба. Вартість операції становила 55000,00 грн., які йому довелось взяти в борг у батька жінки та зазначені гроші необхідно повертати. Також зазначив, що має на утриманні двох дітей, дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства, потребує сторонньої допомоги та догляду. Крім цього, у його теперішньої дружини є донька - [PERSON], [INFO], яка є студентом на контрактній формі навчання у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна», яка також знаходиться на утриманні відповідача. Єдиним джерелом прибутку в його сім'ї є пенсія у розмірі 3522,53 грн. Пояснив, що його дружина доглядає за батьком інвалідом 2 групи, який після перенесеного інсульту не може самостійно дбати про себе. Кошти також йдуть на покупку ліків та проходження обстежень батьком жінки. Таким чином, у ситуації, яка склалася в його сім'ї, виплата аліментів батьку, який ніколи не цікавився і не цікавиться життям відповідача та його родини, не приймав участь у вихованні, значно погіршить їх матеріальне становище. З урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], який є учнем 1 класу, та кожного місяця відповідач робить благодійні внески на розрахунковий рахунок школи в розмірі 200,00 грн. Також зазначив, що має кредитні зобов'язання у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з урахуванням чого, просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти позовної заяви посилаючись на те, що позивач не проживав разом з відповідачами та не утримував їх, ухилявся від своїх батьківських обов'язків та не спілкувався зі своїми дітьми, аліменти сплачував лише протягом 6 місяців, а весь інший час ухилявся від цього обов'язку. Також зазначили, що [PERSON] є малозабезпеченою особою, розмір її доходу становить 1267,00 грн. на місяць. Має на утриманні тяжко хвору дитину. Натомість позивач є забезпеченою особою, має гарний дохід та нерухоме майно. Також його теперішня дружина має нерухомість та отримує пенсію. На підставі викладеного, просили відмовити у задоволенні позовної заяви. Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого вони мають трьох дітей : сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Позивач просив стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з кожного щомісячно аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів їх заробітку (доходу) пожиттєво починаючи з дня пред'явлення позову, посилаючись на погіршення стану його здоровя та матеріального стану, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Слід зазначити, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначитися від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встановлено, що позивач проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] за адресою : [ADDRESS], що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Дарницький - 5» від 03.03.2015 року №07. Позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком у розмірі 1356,44 грн., що підтверджується довідками Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України від 10.05.2017 року №6344 та №6345. Дружина позивача [PERSON] також перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком у розмірі 2709,56 грн., що підтверджується довідками Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України від 10.05.2017 року №6355 та №6356. [PERSON] є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії [NUMBER]. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3752 від 29.09.2016 року, позивачу проведено факоемульсифікацію (мікрохірургічний метод видалення катаракти) катаракти з імплантацією ІОЛ на лівому оці. В 2005 році [PERSON] переніс спонтанний субарахгоїдальний крововилив, що підтверджується випискою з історії хвороби №8234 Клінічної лікарні №3. Дружина позивача [PERSON] знаходилась на обстеженні та лікуванні у відділенні інституту нейрохірургії з 26.05.2008 по 03.06.2008 року з діагнозом аденоми гіпофізу, що підтверджується випискою з історії хвороби №3337 від 03.06.2008 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі матеріальної допомоги на утримання батька не надають, що не заперечувалось ними в судовому засіданні, при цьому суд вважає за доцільне стосовно матеріального та сімейного стану відповідачів [PERSON] та [PERSON] зазначити наступне. Відповідач [PERSON] має на утриманні сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]., який на даний час є учнем 1 класу. Встановлено, що кожного місяця відповідачем на рахунок Благодійної організації «Благодійний фонд «Україна ХХІ століття» вноситься благодійний внесок в розмірі 200,00 грн., що підтверджується квитанціями про оплату №13, 28, 35, 245 ( а.с.147, 148, 149, 150). Відповідно до виписки по картці/рахунку від 06.02.2017 року №LVNC-MVD7-C0AO-RQAB [PERSON] має кредитні зобов'язання перед ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач [PERSON], відповідно до довідки Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 09.12.2016 року за №42599/11 в державному реєстрі застрахованих осіб не рахується. Крім того, має на утриманні доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем [PERSON] та її матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕД №9047 від 02.12.2016 року №7224. Також, відповідач [PERSON], заперечуючи проти вимог позивача посилалась на те, що єдиним джерелом доходу в сім'ї є пенсія матері, що становить 1274,00 грн., що підтверджується довідкою Правобережного об'єднаного УПФУ в м. Києві та позивач належним чином не виконував своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Встановлено, що рішенням народного суду Жовтневого району м. Києва з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітної плати до повноліття сина [PERSON], а потім по 1/3 частині зі всіх видів його заробітку до повноліття сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до довідки від 24.10.2016 року №90/47 виданої керівником ВАТ «Меридіан» ім. С.П.Корольова, встановлено, що аліменти на користь [PERSON] з [PERSON] стягувались з його заробітної плати за період з жовтня 1981 року по червень 1982 року. Також, відповідно до довідки ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 24.10.2016 року №2612/5/5/02-16 з [PERSON] за період роботи на підприємстві з 15 травня 1989 року по 19 січня 2006 року аліменти утримувалися з вересня 1992 року по травень 1993 року. Враховуючи викладене та те що позивач виконував, але не в повній мірі, свої батьківські обов'язки та обов'язки по сплаті аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей, враховуючи матеріальний стан відповідачів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог відносно зазначених відповідачів, а саме стягнення з них аліментів на утримання батька в розмірі 1/10 частини від їх доходів з кожного. Стосовно вимог позивача про стягнення з сина [PERSON] аліментів на його утримання, судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку Головного управління ПФУ в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років в розмірі 3522,53 грн., що підтверджується довідкою головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 29.11.2016 року №472. Відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 06.12.2016 року №7226/Ч/26-58-08-01-22 [PERSON] на обліку в Державній податковій інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві як фізична особа - підприємець не перебуває. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2008 року відповідач уклав шлюб з [PERSON], у якої від першого шлюбу є донька [PERSON], [INFO] року народження, яка знаходиться на утриманні [PERSON] [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», що підтверджується договором про навчання №47915 від 10.08.2016 року, у якому визначено, що вартість освітньої послуги становить 42900,00 грн., а замовник може вносити плату готівкою один раз на семестр. Кожен семестр навчання оплачується в розмірі 7150,00 грн. Також позивач має на утриманні доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Донька [PERSON] - визнана інвалідом дитинства безстроково та з 06.06.2013 року їй призначена 1-Б група інвалідності, потребує стороннього догляду, нагляду та допомоги, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії [NUMBER]. Також встановлено, що відповідач [PERSON] отримав захворювання у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме наслідки перенесеної нейроінфекції з незначним порушенням функції, вегето-судинною нестійкістю, грудний радикуліт без порушення функції, хронічний холіцистит в стадії ремісії, катарально-ерозивний бульбіт, сольовий діатез, що підтверджується свідоцтвом про хворобу від 15.09.2006 року №390 виданим начальником військово-лікарської комісії. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №12513 травматологічного відділення Центрального госпіталя Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] ендопротезований правий кульшовий суглоб (2013) з приводу коксартрозу, рекомендована ходьба на милицях та призначена медикаментозна терапія. Зазначена операція відповідно до рахунку-фактури №181 від 28.11.2013 року коштувала відповідачу 55000,00 грн., яку він відповідно до розписки (а.с.114) отримав у борг від батька дружини [PERSON] Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обов'язок неповнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги ( ст.202 СК України), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК України). Беручи до уваги те, що єдиним джерелом прибутку в сім'ї [PERSON] є його пенсія, враховуючи стан його здоров'я, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів, оскільки стягнення з нього аліментів на користь батька суттєво вплине на матеріальний стан його родини. Також позивач просив стягнути з відповідачів понесені додаткові витрати на оплату лікування в розмірі 7201,35 грн, на що слід зазначити наступне. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При вирішенні спору суд бере до уваги те, що сам факт непрацездатності батька не зумовлює у відповідачів обов'язку надання йому утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідчення такої потреби є отримання батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно чинного законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність - 1074,00 грн. Оскільки розмір пенсії позивача становить 1356,00 грн., що перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, а доходи відповідачів є невеликими, то підстав для стягнення на користь позивача додаткових витрат як на особу, яка потребує додаткової матеріальної допомоги, не вбачається. Також позивач просив стягнути з відповідачів на його користь аліменти довічно, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 204 Сімейного кодексу України передбачено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Слід звернути увагу на максимальний строк (три роки) присудження аліментів, в разі встановлення судом факту ухилення батьків від виконання своїх обов'язків. Цей строк обумовлений відсутністю законодавчо закріпленого обов'язку у дітей щодо довічного утримання батьків, які не виконували своїх батьківських обов'язків. Разом з тим, при наявності виняткових умов, таких як, високий матеріальний рівень дітей, чистосердечне розкаяння батьків (батька, матері), законодавець передбачив можливість присудження таких аліментів. Як встановлено з матеріалів справи, позивач не виконував належним чином своїх батьківських обов'язків та сплачував аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей не весь час, а лише з жовтня 1981 року по червень 1982 року та з вересня 1992 року по травень 1993 року. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе присудити аліменти на користь позивача на три роки. При цьому, це не позбавляє права позивача на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів після спливу зазначеного строку. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного суд, приходить до висновку про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 551,20 грн. з кожного.

Outcome: partial