Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 27 вересня 2019 року відносно нього, інспектором роти № 2, взводу № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції [PERSON] була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення щодо визнання позивача винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Під час винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності , інспектор [PERSON] та капрал поліції [PERSON] ввели себе зухвало по відношенню до позивача. Така поведінка призвела до гіпертонічного кризу . Вважаючи поведінку працівників патрульної поліції протиправною , він звернувся із скаргою до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції в якій просив провести службову перевірку по факту порушення неналежного виконання службових обов`язків інспектора [PERSON] та капрала поліції [PERSON] та вжити заходів щодо притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. На що, 15.10.2019 року отримав відповідь на скаргу в якій зазначено, що працівники патрульної поліції діяли в межах чинного законодавства та постанова винесена з дотриманням та у повній відповідальності до норм матеріального і процесуального права. Не погоджуючись із постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, [PERSON] звернувся з адміністративним позовом до Черкаського районного суду, який рішенням від 03 жовтня 2019 року його позов задоволив та скасував постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 352639 від 27.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у справі закрив. Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 250 000 грн. та яка полягає у тому, незаконну притягненні до адміністративної відповідальності, та протиправної поведінки відповідачів внаслідок якої у нього стався погіршився стан здоров`я та стався гіпертонічний криз. У відзиві на позов представник відповідача управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції позов не визнав з тих підстав, що позивачем не доведено обставини, що вказують на завдання йому моральної шкоди, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями поліцейських та погіршенням його здоров`я, та не наведено доказів в обгрунтування розміру моральної шкоди, яку позивач визначив - 250 000 грн. Поліцейські діяли на підставі і в межах наданих повноважень та у спосіб визначений Законом. Просив у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позов представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області позов не визнав з тих підстав, що Головне управління жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не перебуває у правовідносини з ним, моральної шкоди не завдало, у зв`язку з чим не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших юридичних та фізичних осіб. На момент звернення позивача із позовною заявою до суду договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування між відповідачем та Головним управлінням не укладено. Крім того, відповідач відсутній у мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів на 2020 рік. У відповідача відсутній обов`язок перед позивачем щодо обов`язкового відшкодування моральної шкоди. Вважає, що позивачем не доведено факт завдання йому моральної шкоди. Сума моральної шкоди в розмірі 250 000,00 грн. не підтверджена жодними документами та розрахунками і визначена самостійно позивачем. Крім того, сума моральної шкоди в розмірі 250 000,00 грн. є занадто надмірною та значно перевищує суму накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Просив у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 грудня 2019 року на 09-00 год. в порядку загального провадження. 26 грудня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 січня 2020 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2020 року виключено з числа третіх Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та залучено останнього до участі в справі в якості співвідповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили суд стягнути з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, шляхом списання коштів з рахунків даної установи на користь [PERSON] , в якості відшкодування моральної шкоди, грошові кошти в розмірі 250 000 грн. Представник відповідача управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Котух М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що не дивлячись на скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дії працівників поліції не були визнані протиправними. Крім того, моральна шкода позивачу не була заподіяна, а ту обставину, що у позивача виник гіпертонічний криз спростовуються тією обставиною, що що на час складання постанови про адміністративне правопорушення позивач перебував на стаціонарному лікуванні, йому було призначено цілий ряд медикаментів. Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області в судове засіданні скерував заяву в якій просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві. Треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 вересня 2019 року інспектором роти № 2, взводу № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції [PERSON] винесено постанову серії НК № 352639 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення, за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2019 року позов [PERSON] до інспектора роти № 2 взводу № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області [PERSON] про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задоволено. Скасовано постанову НК № 352639 від 27.08.2019 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у справі закрито. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода, завдана фізичні особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України У пункті 3 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Положенням статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності, суть якого кого відповідно до частини третьої ст.12 ЦПК України полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на заперечення проти позову, представник Управління патрульної поліції в Черкаській області посилається на відсутність доказів заподіяння моральної шкоди позивачу, якими підтверджуються душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього та незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності. Відповідно до Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2019 року позов [PERSON] до інспектора роти № 2 взводу № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області [PERSON] про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задоволено. Скасовано постанову НК № 352639 від 27.08.2019 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Провадження у справі закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Підставою для відшкодування шкоди у даній цивільній справі є встановлення чинним рішенням суду порушення законного порядку притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності, внаслідок чого йому були завдані душевні страждання, у цьому випадку застосовуються визначені статтею 174 ЦК України загальні підстави цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану посадовою або службовою особою органу державної влади, та положення статті 1167 ЦК України. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18) зазначено, що: «статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. На підставі пункту 2 частини першої статті 1 цього Закону в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше)». Суд, вважає, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи були понесені особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 10 січня 2019 року в справі № 532/1243/16-ц (провадження № 61-34251св18), від 26 лютого 2020 року в справі № 142/143/17 (провадження № 61-5739св19). За наведених обставин суд відхиляє заперечення відповідачів щодо не доведення позивачем заподіяння йому моральної шкоди та ненадання доказів щодо протиправної поведінки поліцейських при притягненні його до адміністративної відповідальності. При цьому, суд також враховує і ту обставину, що згідно з виписки з історії хвороби позивача № 07514 Комунального закладу «Черкаська обласна лікарня» в період з 19.08.2019 року по 30.08.2019 року він перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному лікувальному закладі. Тобто, на час складання постанови проходив лікування за направленням Черкаської районної лікарні. А тому посилання як на обґрунтування визначення розміру моральної шкоди 250 000 тис. грн. на погіршення його стану здоров`я 27.08.2019 року внаслідок гіпертонічного кризу, не може слугувати беззаперечною обставиною визначення саме такого розміру шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає до стягнення, суд враховує обставини справа, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку про визначення розміру моральної шкоди 3000 грн.

Outcome: approved