Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, в обґрунтування якого зазначив, що наказом ДП «Чернівецький лісгосп» від 31.10.2019р. №201-к, виданим відповідачем [PERSON] , який на той час обіймав посаду директора підприємства, згідно наказу №240-к Державного агентства лісових ресурсів України, було звільнено [PERSON] з посади лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп» за прогули без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. В подальшому рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 13.02.2020р. у справі №714/1050/19, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 25.06.2020 р., позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, скасовано наказ директора ДП «Чернівецький лісгосп» №201-к від 31.10.2019 року [PERSON] про звільнення [PERSON] з посади лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп», поновлено [PERSON] на посаді лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп» з 27 вересня 2019 року та стягнено з ДП «Чернівецький лісгосп» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2019 року по 13 лютого 2020 року в сумі 35737 грн. 92 коп. Вказане рішення суду позивачем виконано. ДП «Чернівецький лісгосп» є державним підприємством лісової галузі України, засновником та координатором діяльності якого є Державне агентство лісових ресурсів України, що підтверджується витягом є ЄДР. У випадку, якщо керівник підприємства, установи,організації видав наказ про звільнення працівника, який судом визнаний незаконним і працівнику сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу та на момент виникнення питання про стягнення шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, у зв`язку з оплатою працівникові за час вимушеного прогулу, продовжує перебувати на цій посаді, такий позов до суду подає адміністрація органу управління, якому дане підприємство підпорядковане. Оскільки [PERSON] звільнений з посади директора ДП «Чернівецький лісгосп», адміністрація ДП «Чернівецький лісгосп» отримав доручення Державного агентства лісових ресурсів України про вжиття заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству у зв`язку з незаконним звільненням з роботи працівника [PERSON] . Позивач зазначає, що внаслідок видачі відповідачем наказу про звільнення, який у подальшому був скасований судом, ДП «Чернівецький лісгосп» понесло матеріальні збитки в сумі 35737 грн. 92 коп. за виплату [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином у відповідача наявний обов`язок відшкодувати позивачу завдану позивачу шкоду в повному обсязі На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь шкоду, завдану внаслідок незаконного звільнення працівника у сумі 35737,92 грн. Ухвалою судді від 02.06.2021 року у справі відкрито провадження. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді від 02.09.2021 року підготовче провадження по справі закрито, призначений розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно наказу заступника голови Державного агентства лісових ресурсів України №240-к від 13.05.2019 року [PERSON] призначено за контрактом на посаду директора Державного підприємства «Чернівецький лісгосп». Наказом директора ДП «Чернівецький лісгосп» від 31.10.2019р. №201-к, [PERSON] звільнено [PERSON] з посади лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп» за прогули без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 13.02.2020р. скасовано наказ директора ДП «Чернівецький лісгосп» №201-к від 31.10.2019 року [PERSON] про звільнення [PERSON] з посади лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп», поновлено [PERSON] на посаді лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп» з 27 вересня 2019 року та стягнено з ДП «Чернівецький лісгосп» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2019 року по 13 лютого 2020 року в сумі 35737 грн. 92 коп. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 25.06.2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Згідно довідки головного бухгалтера ДП «Чернівецький лісгосп» у липні 2020 року згідно наказу №54-к від 06.07.2020 року на виконання рішення суду від 13.02.2020 року [PERSON] нараховано середній заробіток за період вимушеного прогулу з 27.09.2019 року по 13.02.3030 року у сумі 35737,92 грн. Згідно наказу голови Державного агентства лісових ресурсів України №570-к від 04.09.2020 року на посаду директора Державного підприємства «Чернівецький лісгосп» призначено нового директора [PERSON] . Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, своїх чи законних інтересів. Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 130 КЗпП України працiвники несуть матерiальну вiдповiдальнiсть за шкоду, заподiяну пiдприємству, установi, органiзацiї внаслiдок порушення покладених на них трудових обов`язкiв. При покладеннi матерiальної вiдповiдальностi права i законнi iнтереси працiвникiв гарантуються шляхом встановлення вiдповiдальностi тiльки за пряму дiйсну шкоду, лише в межах i порядку, передбачених законодавством, i за умови, коли така шкода заподiяна пiдприємству, установi, органiзацiї винними протиправними дiями (бездiяльнiстю) працiвника. Ця вiдповiдальнiсть, як правило, обмежується певною частиною заробiтку працiвника i не повинна перевищувати повного розмiру заподiяної шкоди, за винятком випадкiв, передбачених законодавством. За наявностi зазначених пiдстав i умов матерiальна вiдповiдальнiсть може бути покладена незалежно вiд притягнення працiвника до дисциплiнарної, адмiнiстративної чи кримiнальної вiдповiдальностi. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, уставної, організації, у випадках, коли, зокрема, службова особа винна у незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працiвниками в розмiрi, що не перевищує середнього мiсячного заробiтку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керiвниками пiдприємств, установ, органiзацiй та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку пiдлеглостi органу шляхом вiдрахування iз заробiтної плати працiвника. У рештi випадкiв покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у мiстi, мiського чи мiськрайонного суду. За приписами ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звiльненнi або переведеннi працiвника на iншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподiяну пiдприємству, установi, органiзацiї у зв`язку з оплатою працiвниковi часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звiльнення чи переведення здiйснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рiшення суду про поновлення на роботi. Отже у чинному законодавстві поряд із поняттям матеріальної відповідальності визначена категорія цивільно-майнової відповідальності. Тотожні на перший погляд поняття за правовою природою істотно відрізняються одне від одного. Матеріальна відповідальність є інститутом трудового права. Умови, підстави, обсяг та порядок її застосування закріплено КЗпП. Майнова відповідальність є цивільно-правовою категорією, правове забезпечення застосування якої здійснюється ЦК України, тому вона не поширюється на трудові відносини. Галузева належність матеріальної відповідальності до трудового права визначається характером правопорушення. Таким чином за трудовим законодавством суб`єктом матеріальної відповідальності може бути лише працівник, який знаходиться в трудових відносинах з підприємством, установою, організацією і заподіяв матеріальну шкоду внаслідок невиконання чи неналежного виконання трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором. Як вбачається з матеріалів справи, на момент пред`явлення позову 13.05.2021 року [PERSON] був звільнений та не виконував обов`язки директора ДП «Чернівецький лісгосп», не перебуває у трудових відносинах з роботодавцем, Державним агентством лісових ресурсів України, а тому останній не є суб`єктом матеріально відповідальності у даних правовідносинах. За таких підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed