Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просить визнати недійсним положення п.26 договору оренди землі, укладеного 04.02.2015 року між ним та Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522587600:02:000:2141, площею 17,0640 га, яка розташована на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, в частині заборони на відчуження цієї земельної ділянки до закінчення строку дії договору та її приватизації головою та членами фермерського господарства. Позов обґрунтовано тим, що сторонами укладено та зареєстровано вказаний договір відносно земельної ділянки, яка належить до земель сільськогосподарського призначення. Предметом договору є передання [PERSON] на строк 7 років вказаної земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Після укладення договору було створено юридичну особу - Фермерське господарство «Станинця Володимира Івановича», членами якого стали члени сім`ї позивача: його пасинок - [PERSON] , брат - [PERSON] та дружина - [PERSON] 13.12.2018 року члени фермерського господарства, з метою реалізації права на приватизацію земельних ділянок членами фермерських господарств, звернулись до Первозванівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земельної ділянки, що перебуває в користуванні позивача на підставі вищезазначеного договору оренди землі. Відповідачем вказані заяви задоволені. В подальшому відповідач відмовляється вчиняти подальші дії для передачі земельних ділянок у власність членам фермерського господарства на тій підставі, що п.26 договору оренди землі сторонами договору встановлено обмеження на орендовану земельну ділянку у виді заборони її продажу або інше відчуження протягом строку дії договору, а також у виді заборони на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі частки (паю). Після звернення до відповідача щодо виключення спірних пунктів з договору оренди землі від 04.02.2015 року шляхом укладення додаткової угоди, відповідач згоди не надав. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду про визнання вказаних пунктів договору недійсними, оскільки вони не відповідають закону, і визнання їх недійсними не вплине на дійсність договору в цілому. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Пушкарьов А.Є. позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, пояснив, що положення пункту 26 договору оренди землі від 04.02.2015 року суперечить вимогам ст.13 Закону України «Про фермерське господарство». Представник Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області - адвокат Попов Р.О. у відзиві на позов вимоги позовної заяви заперечив, пояснив, що договір від 04.05.2015 року не суперечить вимогам норм законодавства, в ньому передбачені всі істотні умови, передбачені законом, про що зазначає і позивач. Зважаючи, що сторони в момент підписання договору досягли згоди з усіх його умов, визнання окремих пунктів такого договору недійсними в подальшому є недопустимим. В судовому засіданні представник Первозванівської сільської ради пояснив, що на даний час розпорядником земельної ділянки з кадастровим номером 3522587600:02:000:2141 є Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області. Згідно умов договору встановлено обмеження на відчуження та приватизацію вказаної земельної ділянки. Зміна умов договору в односторонньому порядку не допускається. Обмеження на використання земельної ділянки не порушує прав позивача, а наявне у голови та членів фермерського господарства право на приватизацію земельної ділянки зі складу земельної ділянки переданої господарству в оренду, не зобов`язує орендодавця відчужити земельну ділянку і надати дозвіл на її приватизацію. Вважає позов необґрунтованим, просив відмовити в його задоволенні. Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов вказав, що з обумовлених сторонами умов договору, сторони при його укладанні однозначно та чітко дійшли згоди з його умовами, в тому числі, щодо п.26 договору, що жодним чином не суперечить вимогам законодавства та не порушує права тих чи інших осіб. Умови договору визначались сторонами на власний розсуд та погоджені ними. Договір оренди землі від 04.02.2015 року, укладений за наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільного волевиявлення та внутрішній волі обох сторін, з метою передачі земельної ділянки, яка знаходиться на території Федорівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, площею 17,0640 га для ведення фермерського господарства, в платне користування за орендну плату. Жодних невідповідностей вимогам законодавства в змісті договору, зокрема в пункті 26 договору, не вбачається. Позивач протягом всього строку дії договору не звертався до Головного управління з висловленням своєї позиції щодо пункту 26 договору або пропозицією внесення до його змісту змін для усунення суперечностей. У зв`язку з чим, представник зазначеного відповідача вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, просив відмовити в його задоволенні. Судом встановлено, що 04.02.2015 року управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області (орендодавець) та [PERSON] (орендар) уклали договір оренди землі, згідно умов якого орендар прийняв в строкове - на 7 років, платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 17,0640 га, з кадастровим номером 3522587600:02:000:2141 із земель запасу державної власності, що перебувають у державній власності на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. До договору додано акт встановлення та погодження в натурі меж, акт приймання - передачі об`єкта оренди, схема розміщення земельної ділянки. Договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 18.02.2015 року, про що у вказаному Державному реєстрі вчинено запис № 8782503, після чого договір набрав чинності (а.с.9-16). Отже, оспорюваний договір оренди земельної ділянки укладений у письмовій формі та пройшов відповідну державну реєстрацію. При цьому сторони договору в п.26, встановили наступні обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки: - заборону на продаж або інше відчуження земельної ділянки протягом строку дії договору оренди землі; - заборону на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованої на території відповідної ради; - орендодавець без попередньої згоди орендаря не має право обтяжувати (обмежувати) земельну ділянку, що передається в оренду. Обтяження орендодавцем земельної ділянки не є підставою для зміни припинення або розірвання даного Договору; - передача права оренди земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду (капіталу) права оренди земельної ділянки за даним договором не допускається в силу положень статті 8-1 Закону України «Про оренду землі». Пунктом 21 договору передбачено, що після припинення дії договору орендар у триденний термін повертає орендовану земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. 04.03.2015 року Кіровоградським районним управлінням юстиції зареєстровано статут фермерського господарства «Станинця Володимира Івановича», 03.07.2018 року затверджено нову редакцію статуту, з якого вбачається, що засновником і головою вказаного фермерського господарства є [PERSON] , членами фермерського господарства є члени сім`ї та родичі засновника: [PERSON] (пасинок), [PERSON] (рідний брат), [PERSON] (дружина брата). Метою діяльності підприємства є отримання прибутку шляхом виробництва сільськогосподарської продукції, її переробки, реалізації та здійснення інших видів діяльності. Землі фермерського господарства складаються із земель, що належать йому на праві власності, які належать членам фермерського господарства, а також земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (а.с.17-28). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 14.11.2018 року [PERSON] , як голова фермерського господарства «Станинця Володимира Івановича» надав згоду на вилучення за рахунок земельної ділянки площею 17,0640 га, кадастровий номер 3522587600:02:000:2141, земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) для виділення та передачі безоплатно у власність громадянам України - членам фермерського господарства ( [PERSON] », зокрема, але не виключно: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.29) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 13.12.2018 року звернулись до сільського голови Первозванівської сільської ради, із заявами, в яких просили надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) колишнього КСП «Золотий Колос» Федорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за адресою: с.Миколаївські Сади, Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.33-38). Рішеннями тринадцятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №№ 592, 593, 594 від 25.01.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам ФГ «Станинця Володимира Івановича» на території Первозванівської сільської ради с.Миколаївські Сади», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано дозволи на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) у власність для ведення фермерського господарства, загальною площею 17,0640 га, кадастровий номер 3522587600:02:000:2141 із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває у користуванні на умовах договору оренди у ФГ «Станинця Володимира Івановича» від 04.02.2015 року за адресою: с.Миколаївські Сади Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.39-41). Рішенням п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 676 від 05.04.2019 року скасовані рішення №№ 592, 593, 594 від 25.01.2019 року (а.с.42). Із заяви № 379, поданої 19.02.2019 року, вбачається, що у зв`язку зі зміною власника (розпорядника) земель сільськогосподарського призначення та зміни орендодавця з Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області на Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] звернувся до сільського голови Первозванівської сільської ради з проханням внести зміни в договір оренди землі, зареєстрований 18.02.2015 року за № 8782503, зокрема змінити пункт 26 договору. До вказаної заяви долучив додаткову угоду до договору оренди землі від 04.02.2015 року (державна реєстрація від 18.02.2015 року за №8782503), в якій серед іншого, запропонував пункт 26 договору викласти в наступній редакції: «На орендовану земельну ділянку встановлені наступні обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: - заборона на продаж земельної ділянки протягом строку дії договору оренди землі; - відсутня заборона на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованої на території відповідної ради; - орендодавець без попередньої згоди орендаря не має право обтяжувати (обмежувати) земельну ділянку, що передається в оренду. Обтяження орендодавцем земельної ділянки не є підставою для зміни припинення або розірвання даного Договору; - передача права оренди земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду (капіталу) права оренди земельної ділянки за даним договором не допускається в силу положень статті 8-1 Закону України «Про оренду землі» (а.с.43-44). Після отримання заяви № 379 від 19.02.2019 року Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області листом № 06-24/598 від 08.05.2019 року повідомила [PERSON] , що рішенням сесії сільської ради від 05.04.2019 року було відмовлено у внесенні змін до договору оренди землі від 04.02.2015 року шляхом укладення додаткової угоди у зв`язку з тим, що до окремих умов договору, яких стосуються зміни, у депутатів Первозванівської сільської ради наявні заперечення. Запропоновано розглянути протокол розбіжностей і укласти додаткову угоду з урахуванням положень, викладених у протоколі розбіжностей. В протоколі розбіжностей Первозванівська сільська рада пункт 26 пропонувала залишити в редакції договору оренди землі від 04.05.2015 року, номер запису про інше речове право: 8782503 (а.с.45-46). Статтями 13, 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Право власності на землю гарантується. У відповідності до приписів ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ст.92 Конституції України передбачено, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Згідно з ч.1, ч.2 ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави . Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 року, з наступними змінами та доповненнями. У відповідності до ст.2 Закону № 161-XIV відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності. Зобов`язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі. Умови договору є обов`язковими до виконання сторонами. Відповідно до ст.13 Закону № 161-XIV, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону № 161-XIV, в редакції станом на час укладання та державної реєстрації договору оренди землі від 04.02.2015 року орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. На час укладення договору оренди землі 04.02.2015 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522587600:02:000:2141, яка перебувала у державній власності, повноваженнями щодо передання цієї земельної ділянки в користування, в тому числі в оренду, мав територіальний орган Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин - управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області, відповідно до ст.ст.122, 123, 124, 125 ЗК України, в редакції станом на час укладання договору. Земельна ділянка з кадастровим номером 3522587600:02:000:2141, розташована в межах с.Миколаївські Сади біля с.Федорівка, що входять до складу Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, повноваження якої розповсюджуються на вказану земельну ділянку в силу приписів ст.12 ЗК України. Правомірність укладення зі [PERSON] договору оренди землі Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області у 2015 році та наявність повноважень Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, як розпорядника цієї земельної ділянки на даний час, сторонами не оспорюється. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла на час укладання договору , істотними умовами договору оренди землі: є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Предметом доказування у вказаних спірних правовідносинах, зокрема, є факт невідповідності окремих положень пункту 26 вищевказаного договору вимогам ст.13 Закону України «Про фермерське господарство», а саме: встановлення сторонами договору обмежень на відчуження земельної ділянки протягом строку дії договору оренди землі та заборони приватизації земельної ділянки головою та членами фермерського господарства, в оренду якому вона передана. Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, відображених у її постановах від 16.05.2018 у справі № 337/2535/2017, від 12.12.2018 у справі № 826/8687/16, від 10.04.2019 у справі № 826/3620/17 спір матиме приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимоги, встановленої ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Виходячи з викладеного, правочин, як вольова дія, являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та двосторонніми. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Зі змісту договору вбачається, що [PERSON] та орендодавець домовились, що земельна ділянка передається в оренду з одночасним встановленням обмежень по її відчуженню та приватизації, а орендар взяв на себе обов`язки виконувати щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження), в обсязі передбаченому законами та договором (п.31), а також повернути вказану земельну ділянку після закінчення строку дії договору (п.21). Позивачем та його представником не надано доказів на спростування презумпції правомірності правочину - договору оренди землі від 04.02.2015 року, під час його укладання і погодження всіх без винятку умов договору, в тому числі і положень пункту 26, які є предметом даного спору, так само не спростовано, що сторони вказаного договору під час його укладання діяли добровільно, на власний розсуд і переслідували законну мету, тому суд приходить до висновку, що волевиявлення сторін правочину на момент його укладання було вільним та відповідало їх внутрішній волі. Крім того, з протоколу розбіжностей вбачається, що орендодавець, не погодив зміну положень пункту 26 щодо можливості відчуження земельної ділянки та її приватизації до завершення строку дії договору, тим самим виявив заінтересованість в поверненні у своє розпорядження, як власнику належної йому земельної ділянки. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Аналогічні приписи містяться у ст.32 ЗК України. Згідно з ч.1 ст.111 ЗК України обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження. Як встановлено судом сторони договору оренди землі від 04.02.2015 року скористались своїм правом та встановили договором вищенаведене обтяження відносно земельної ділянки, що узгоджується з приписами ст.15 Закону «Про оренду землі» щодо включення до договору інших умов. Вимогами ч.2 ст.25 ЗК України встановлено обов`язок орендаря виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі. Отже, оспорюванні положення п.26 договору, які містять обмеження (обтяження) щодо заборони відчуження земельної ділянки протягом строку дії договору та її приватизації головою фермерського господарства та членами господарства не суперечать вимогам Закону та повинні виконуватись сторонами договору. Відповідно до ст.116 ЗК України, яка визначає підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Оскільки договір оренди землі укладений 04.02.2015 року, пройшов державну реєстрацію 18.02.2015 року, з урахуванням п.8 договору, яким встановлено що він укладений на сім років, починаючи з дати його реєстрації, тому його умови, в тому числі положення пункту 26 є чинними та обов`язковими для виконання сторонами договору. Також суд зазначає, що з даним позовом до суду звернувся [PERSON] , однак він безпосередньо не звертався до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області із заявою про затвердження йому проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки як голові ФГ «Станинця Володимира Івановича». Відповідні заяви подані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проте вони за захистом захистом своїх прав чи свобод до суду не звертались. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної в постанові від 15.08.2019 року по справі № 1340/4630/18 відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Таким чином, стороною позивача не спростовано презумпцію правомірності правочину та не доведено, що оспорюванні положення пункту 26 договору оренди землі від 04.02.2015 року, номер запису в державному реєстрі речових прав № 33846547 від 18.02.2015 року, порушують права орендаря в межах строку дії договору, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.13, 14, ,41, 92 Конституції України, ст.ст.203, 321, 373, 627, 792 ЦК України, ст.ст. 25, 116, 111 ЗК України, ст.ст.13, 15 Закону України «Про оренду землі».

Outcome: dismissed