overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS]. В вказаному будинку проживає з 1998року. У 2009р. в будинку зареєструвалася та проживала до реєстрації шлюбу дочка позивачки [PERSON]. Після реєстрації шлюбу у 2011році донька поїхала до м. Луганськ, де зараз і проживає. Позивач вважає, що відповідачка втратила своє право користування будинком. В судове засідання позивачка не з'явилася, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка до суду не з'явилася, повідомлялася про слухання справи вчасно та належним чином - оголошенням в газеті «Рідне Прибужжя»№17 (3409) від 28.04.2016р. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (копію договору купівлі-продажу будинку від 16.04.2015р., техпаспорт на будинок за реєстровим №647), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] [PERSON] більше року не проживає у вказаному житловому будинку з 2011 року, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідачка добровільно залишила будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] у спільній частковій власності з матір`ю [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] після смерті батька позивача - [PERSON] [INFO] р. За життя батько зареєстрував місце проживання брата [PERSON] в цьому будинку, проте він з 2014р. не проживає у ньому. Речей відповідача у будинку немає, комунальні послуги він не сплачує, ніякої участі в утриманні житла не приймає. На даний момент позивач має намір продати будинок, через реєстрацію у ньому відповідача це неможливо. В судове засідання позивач не з`явилася, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином -оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Третя особа до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право на спадщину від 19.06.2019р., витяг з державного реєстру речових прав №170948063, №171361095, акт про встановлення факту не проживання від 03.07.2019р., довідка про склад сім`ї від 02.07.2019р. ) суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач у спільній частковій власності з матір`ю [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрована відповідачка, яка є колишньою дружиною позивача та з 2016р. не проживає у вказаному будинку. Відповідачка не проживає у будинку, комунальних платежів не сплачує, вона виїхала за кордон і проживає там. В судове засідання позивач не з`явився, в позові вказано про прохання слухати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши матеріали справи (копію договору дарування від 11.01.2012р., інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №198727795, акт про встановлення факту не проживання від 04.02.2010р., копію рішення суду від 10.12.2019р., довідку про склад сім`ї №5601), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідачка добровільно залишила будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрований відповідач, який є сином позивача та з 2016р. не проживає у вказаному будинку. Відповідач не проживає у будинку,будь-яких його особистих речей у будинку немає, комунальних платежів не сплачує. В судове засідання позивач не з`явилася, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши матеріали справи (копію договору купівлі-продажу, довідку про склад сім`ї від 17.10.2019р., будинкову книгу, акт про встановлення факту не проживання від 18.10.2019р.), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрована відповідач, яка є падчеркою заявника. Відповідач з березня 2019 року не проживає у будинку, комунальних платежів не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає, особистих речей відповідача у будинку немає. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності на житло, копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідку про зареєстрованих у житловому приміщені, акт про встановлення факту непроживання відповідача), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком, шлюб з ним розірвано ще у 2006році та з травня 2019р. він не проживає у будинку. Відповідач не проживає у будинку, комунальних платежів не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає, особистих речей відповідача немає у будинку. В судове засідання позивач не з`явилася, в позові вказано про прохання слухати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. Дослідивши матеріали справи (копію рішення від 10.07.2006р., витяг про реєстрацію права власності №11478286, копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , акт про встановлення факту не проживання від 03.07.2020р., довідка про склад сім`ї від 02.07.2020р.), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрований відповідач, який є сином позивача. Відповідач ніколи не проживав у будинку та не проживає на даний час, комунальних платежів не сплачує, участі у втриманні будинку не приймає, особистих речей відповідача немає у будинку. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши матеріали справи (інформація з державного реєстру речових прав №228301496, довідку від 13.10.2020р., акт про встановлення факту не проживання від 13.10.2020р., копію договору купівлі-продажу від 05.09.2007р., витяг з державного реєстру правочинів №4554312, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст..72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що позивачка є власником квартири в будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрований відповідач, який є сином заявниці. Відповідач з березня 2010 року не проживає у будинку, комунальних платежів не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає, особистих речей відповідача у будинку немає. В судове засідання позивач не з`явилася, до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності на житло, довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні, копію технічного паспорта на квартиру, акт про встановлення факту не проживання від 16.12.2020 року), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири в будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив квартиру в будинку [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначив, що є власником однокімнатної квартири [ADDRESS]. У вказаній квартиру була прописана колишня дружина позивача. У вересні 2011 року шлюб між ними було розірвано, відносини припинено та вони не проживали спільно з серпня 2008 року. Відповідачка 7,5 років не проживає у вказані квартирі. Позивач самостійно сплачує всі комунальні платежі, здійснює ремонт житла. Відповідачу було направлено лист-вимогу про добровільне зняття з реєстрації, проте це проігноровано. Позивач вважає, що відповідачка втратила своє право користування будинком. В судове засідання представник позивача не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка до суду не з'явилася, повідомлялася про слухання справи вчасно та належним чином - телефонограмою. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності від 16.01.2012р., витяг про державну реєстрацію прав №32872751, копію будинкової книги, копію рішення від 21.09.2011р., вимогу про зняття з реєстрації від 20.10.2014р., акт про встановлення факту не проживання), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] більше року не проживає у вказаному житловому будинку з серпня 2008 року, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідачка добровільно залишила квартиру [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та відповідачем 23 серпня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. по реєстру № 4195 належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована відповідачка, що порушує його права на розпорядження належним йому майном, а тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі витягу з договору на представництво інтересів будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. за реєстровим № 4195 від 23 серпня 2017 року слідує, що [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки КП «ЖЕК№1» № 1074 від 11 вересня 2017 року слідує, що: [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] по теперішній час. Із спірної квартири відповідач виїхала добровільно, одразу після продажу квартири. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України слідує, що: «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном». Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України слідує, що: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Пунктом 1 частиною 1 статті 346 ЦК України визначено, що: «Право власності припиняється у раз і відчуження власником свого майна». Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] продала спірну квартиру та не проживає в ній, добровільно виїхала після продажу вказаної квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved