Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Комфі Трейд» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 32729 грн. 60 коп. посилаючись на те, що відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року, його 25 березня 2016 року було допущено до роботи у відповідача на посаді керівника групи продаж по кредитам та додатковим продуктам магазина «Комфі», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Московський, 257. Внаслідок незаконного недопущення його до робочого місця він знаходився у вимушеному прогулі з 22 серпня 2915 року до 25 березня 2016 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду із судовою повісткою, звернувся до суду з клопотанням про відкладання розгляду справи у звязку із його участю в іншому судовому засіданні, в задоволенні якого судом було відмовлено і причини неявки представника відповідача було визнано неповажними. Вислухав представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Позивач [PERSON] працює у відповідача з 2008 року. Остання займана ним посада - керівник групи продажу по кредитам та додатковим продуктам. На підставі наказу про надання відпустки № 07/09-01-о від 07 вересня 2012 року позивачу було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку строком з 07 вересня 2012 року по 14 серпня 2015 року. По закінченню відпустки, 15 серпня 2015 року позивач намагався вийти на своє робоче місце, проте йому було заборонено доступ до приміщень працівниками охорони відповідача, оскільки його посаду було скорочено. Того ж дня позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відпустки за власний рахунок строком з 15 серпня 2015 року по 22 серпня 2015 року, однак після 22 серпня 2015 року його також не було допущено до робочого місця. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 14 грудня 2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року, було задоволено позов [PERSON] про поновлення на роботі, і зобовязано ТОВ «Комфі Трейд» допустити позивача до робочого місця та виконання ним трудових обовязків керівника групи продаж по кредитам та додатковим продуктам у приміщенні магазину відповідача за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 257. (а.с. 3-7). 25 березня 2016 року рішення суду було виконано і позивача допущено до його робочого місця. Таким чином, з вини відповідача позивач знаходився у вимушеному прогулі з 23 серпня 2015 року по 24 березня 2016 року включно, що становить 7 місяців 1 день. Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (За надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці (керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. На підставі довідки ТОВ «Комфі Трейд» № КТрОООО1188 від 17 серпня 2015 року, судом встановлено, що за останні два повні календарні місяці до виходу позивача у відпустку по догляду за дитиною, а саме: за липень та серпень 2012 року, заробітна плата позивача становила, відповідно, 4637 грн. 61 коп. та 7080 грн. 85 коп., що загалом становить 11718 грн. 46 коп. (а.с. 9). Таким чином, середньомісячний заробіток позивача становив 11718 грн. 46 коп. : 2 = 5859 грн. 23 коп. Загальний розмір середнього заробітку позивача за увесь час вимушеного прогулу становить 5859 грн. 23 коп. х 7 місяців 1день = 5859, 23 грн. х 7 + 5859,23 : 30 = 41209,92 грн. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі наведених доказів та вимог закону, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2015 року по 24 березня 2016 року включно в межах заявлених позовних вимог в розмірі 32729 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 235 КЗпП України, суд

Outcome: approved