overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого 7 квітня 1984 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 175.Дітей від шлюбу не має. Зазначив,що внаслідок постійних непорозумінь вони більше року проживають окремо,ніяких стосунків не підтримують.За станом здоров'я він не може виїхати в м.Одеса,щоб розірвати шлюб за місцем проживання відповідача,яка відмовляється розірвати шлюб в органах РАГС.За таких обставин вважає,що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може,просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився,направив заяву про розгляд справи в його відсутність,позовні вимоги підтримав в повному обсязі,не заперечував щодо зочного розгляду справи,понесені ним судові витрати просив з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з'явилася,повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання,про причини неявки суд не повідомила,заяв про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу в її відсутність заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні,сторони тривалий час проживають окремо,не підтримують ніяких стосунків. Враховуючи,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу,суд вважає встановленим,що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо,заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті права,тому задовольняє позов та розриває шлюб між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України суд визначає відповідачу прізвище,яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу,що розривається - [PERSON]. Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на його користь понесені ним судові витрати при подачі позову в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого виконавчим комітетом Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області 10 березня 2005 року.Від шлюбу мають сина - [PERSON],[INFO]. Внаслідок постійних сварок вони з квітня 2012 року проживають окремо,ніяких стосунків не підтримують.Ввважає,що шлюб розпався остаточно та поновлений бути не може. Просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі,обґрунтувавши його наведеними В судові засідання відповідач не з'явився,будучи належним чином повідомлений про час і місця розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання,про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України,на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається, якщо судом буде встановлено,подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності,взаємоповаги, взаєморозуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що між сторонами втрачено взаєморозуміння,збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо,т.я. сторони тривалий час проживають окремо,ніяких стосунків не підтримують. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надана заява про присвоєння їй прізвища,яке вона мала до державної реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України,суд надає позивачу прізвище,яке вона мала до реєстрації шлюбу,що розривається - [PERSON]. Задовольняючи позов суд з врахуванням клопотання позивача не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати при подачі позову - судовий збір в сумі 243 грн.70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції 12 червня 2005 року за актовим записом № 544. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO] протязі останніх років сторони не находять взаєморозуміння,з 2014 року ніяких стосунків не підтримують.За таких обставин позивач вважає,що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі обґрунтувавши їх наведеними в позові обставинами, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав,проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами на протязі декількох років не має взаєморозуміння, виникають постійні суперечки. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надана заява про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого Мостівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області 16 лютого 2008 року за актовим записом № 1.Від шлюбу дітей не мають.Внаслідок постійних сварок вони з вересня 2014 року проживають окремо,ніяких стосунків не підтримують.Ввважає,що шлюб розпався остаточно та поновлений бути не може.Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАГС. Просив розірвати шлюб. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися,направили заяву про розгляд справи в їх відсутність,позовні вимоги підтримали в повному обсязі,не заперечували щодо розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з'явилася,будучи належним чином повідомлений про час і місця розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання,про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України,на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається, якщо судом буде встановлено,подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності,взаємоповаги, взаєморозуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що між сторонами втрачено взаєморозуміння,збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо,т.я. сторони тривалий час проживають окремо,ніяких стосунків не підтримують. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про одруження відповідачем при державній реєстрації шлюбу прізвище не змінувалося. Відповідно до ст.113 СК України,суд надає позивачу прізвище,яке вона мала до реєстрації шлюбу,що розривається - [PERSON]. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати при подачі позову - судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадянського стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області 12 вересня 1998 року за актовим записом № 61. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON],[INFO]. Вони не підтримують подружні відносини,проживають окремо.Між ними втрачено почуття взаємодовіри та поваги один до одного. За таких обставин позивач вважає,що сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може. Просила шлюб розірвати,після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася,направила заяву про розгляд справи в її відсутність,позов підтримала повністю,судові витрати з відповідача просила на її користь не стягувати. Відповідач в судове засідання не зявився,направив заяву про розгляд справи в його відсутність,позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається,якщо судом буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні,сторони тривалий час не підтримують ніяких подружніх стосунків, між ними втрачено почуття взаємодовіри та поваги один до одного. Враховуючи,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо,після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті права. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надана заява про присвоєння їй прізвища,яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, позивачу присвоїти прізвище,яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу,що розривається - [PERSON]. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 487 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив,що рішенням Андрушівського районного суду від 25 липня 2005 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем та визначено місце проживання їх сина - [PERSON], [INFO],разом з відповідачем.На даний час син сам виявив бажання проживати з нею та з червня 2015 року постійно проживає з нею. Просила визначити місце проживання сина з нею. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю,обґрунтувавши їх наведеними в позовній заяві обставинами, додала, що сину нею створені всі умови для проживання : він має окрему кімнату,забезпечений одягом та всім необхідним,йому недалеко відвідувати школу.Вона з часу проживання у неї сина цікавиться його навчання,відвідує школу. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали,пояснили,що відповідач раніше зловживала спиртними напоями та в даний час теж інколи зловживає спиртними напоями.Вважали,що проживання сина у матері погано відобразиться на його фізичному та психічному здоров'ї. Представники органу опіки та піклування вважали за доцільне позов задовольнити,оскільки ніяких перешкод для проживання сина з матір'ю в даний час не має. Вислухавши пояснення сторін,допитавши неповнолітнього [PERSON].який пояснив,що в даний час бажає проживати разом з матір'ю,але не виключає можливості з часом його проживання у батька,дослідивши матеріали справи,суд прийшов до висновку,що позов задоволенню не підлягає. При вирішенні спору суд виходить з наступних міркувань : Спірні правовідносини регулюються ч.2 ст.29 ЦК України, ч.3 ст.160 СК України. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України фізична особа,яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Судом встановлено,що неповнолітній [PERSON] на час розгляду справи має вік більш ніж чотирнадцять років.Таким чином суд прийшов до висновку,що позовні вимоги про визначення конкретного місця проживання неповнолітнього [PERSON],тобто разом з позивачем,обмежують його право вільно обирати собі місце проживання,тому суд відмовляє в їх задоволенні за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначила,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого 17 липня 2010 року виконкомом Старокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області за актовим записом № 9. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Зазначила,що внаслідок постійних сварок вони проживають окремо,ніяких стосунків не підтримують. За таких обставин вважає,що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може.Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАГС. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю,вважає неможливим збереження сім'ї. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні,сторони тривалий час проживають окремо,не підтримують ніяких стосунків,після наданого судом строку на примирення не поновили шлюбні відносини. Враховуючи,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу,суд вважає встановленим,що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо,заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті права,тому задовольняє позов та розриває шлюб між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України суд визначає позивачу прізвище,яке вона мала до державної реєстрації шлюбу,що розривається - [PERSON] . Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом заяву до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач посилається на те, що рішенням Христинівського районного суду від 4 грудня 2003 року у справі №2-802/2003 із [PERSON] стягнуто аліменти на користь його матері [PERSON] на його утримання в розмірі ? частки всіх видів його доходів, але не менше ? прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. На даний час йому виповнилось вісімнадцять років і аліменти на його утримання вже не стягуються, однак він продовжую навчатись у Вінницькому національному технічному університеті, факультету електроенергетики та електромеханіки. Навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, що півроку сплачує за проживання в гуртожитку 1 480 грн. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач працює електриком в моторвагонному ДЕПО РПЧ-6, отримує заробітну плату у зв'язку з чим має змогу утримувати його. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. В попереднє судове засідання відповідач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення виходячи з наступного: У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Оскільки син сторін, який досяг повноліття продовжує навчання, а батько матеріальної допомоги не надає, хоча згідно ст. 199 СК України батьки зобовязанні утримувати повнолітню дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між ним та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначив, що 22 червня 2013 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, що породжують в сімї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на їх взаємовідносини. Шлюбні відносини припинили та спільно як сімя не проживають з січня 2017 року. Спільне подружнє життя суперечить його інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просив суд, шлюб укладений між ним та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 22 червня 2013 року, актовий запис № 61 розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 22 червня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КЕ № 106080 від 22.06.2013 року, актовий запис № 61 (а.с.10). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають у різних населених пунктах, спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрату взаємоповаги, що породжує в сімї непорозуміння та конфлікти. Син проживає разом з матірю. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 55 Сімейного кодексу України вказує на обовязок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу суду не надала, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved