Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що 05.11.2005 року він з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, вони неодноразово припиняли фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства, чергові та численні спроби налагодження та примирення не змінили ситуації в їх родині на кращу, що в кінцевому результаті призвело до остаточного рішення подальшого окремого проживання та фактичного припинення між ними шлюбних відносин та спільного ведення господарства. Кожен з них має діаметрально погляди на шлюб, ведення побуту та виховання дітей. Між ним постійно виникають напруження у спілкуванні та розбіжності у життєвих поглядах та побутових питаннях, що відображається й на психологічному стані їх дітей. З метою збереження взаємної поваги один до одного та дружніх відносин заради дітей вони остаточно припинили спільне проживання та наразі тривалий час проживають окремо. Майнових спорів не має, після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір`ю. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливо і суперечить їх інтересам та їх дітей, просить суд даний шлюб розірвати. Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 10.07.2019 року справа передана судді Гриню Н.Г. Ухвалою суду від 01.08.2019 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Від позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Прізвище просить залишити без змін. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05.11.2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №40 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9, 10). Як вказував позивач, що не оспорював відповідач, діти проживають разом з [PERSON] та спору про поділ майна не має. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть, у зв`язку із різними поглядами на шлюб, сім`ю, ведення побуту та виховання дітей. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач - не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам та їх дітей, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу, зареєстрованого між ним та [PERSON] 05.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №40. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд вважає за доцільне залишити без змін. З огляду на відсутність вимог позивача про компенсацію понесених ним судових витрат,

Outcome: approved