overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 12 квітня 2003 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в листопаді 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 12 квітня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №236. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в листопаді 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2010 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в вересні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судове засідання позивач не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. При цьому позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1192. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в вересні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 1991 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені 17 грудня 2011 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, сповіщена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 1991 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1527. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини 17 грудня 2011 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Доказів щодо зворотного суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 18 квітня 2008 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в травні місяці 2014 року внаслідок того, що відповідачка порушувала подружню вірність. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 18 квітня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №248. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в травні 2014 року внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 18 липня 1997 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в червні місяці 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 18 липня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис №470. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини у червні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені на початку серпня місяця 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2870. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини на початку серпня місяця 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 1984 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені весною 2010 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 1984 року у Палаці реєстрації шлюбів і новонароджених у м. Києві, актовий запис №1293. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини весною 2010 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2002 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені 12 листопада 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, сповіщена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2002 року у Різуненківській сільській раді Коломацького району Харківської області, актовий запис №09. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини 12 листопада 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2008 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені 29 грудня 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка позов визнала, просила розірвати шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2008 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №2068. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини 29 грудня 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності; проживають за різними адресами. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивачка висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 2004 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судове засідання позивач не з'явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 2004 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №2188. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини у березні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved