Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в порядку регресу. В позовній заяві зазначив, що 31 жовтня 2014 року з вини відповідача по вул.Червонофлотській, 8 у м.Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося пошкодження транспортного засобу «Джилі», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] На час вказаної дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4838768, за яким була застрахована цивільна відповідальність відповідача в ПрАТ «СК «Провідна». За наведеним договором сума страхового відшкодування склала 2574,61 грн., які в повному обсязі виплачені потерпілій особі. Але відповідач всупереч вимогам п.33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика у встановлені законом строки про настання ДТП. Тому позивач просив стягнути на його користь з відповідача вказану суму в порядку регресу. Судові витрати також просив покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні також зазначив, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за останньою відомою адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року о 13-15 год., гр. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2105, державний номерний знак [NUMBER], по вул.Червонофлотській в м. Полтаві, не впевнившись в безпеці свого маневру, скоїв зіткнення з автомобілем «Джилі МК», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду. Внаслідок пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON], порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.. Вказані обставини встановлені постановою Київського районного суду м.Полтави від 28 листопада 2014 року, яка набрала законної сили 09 грудня 2014 року (а.с.16). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 ст.61 ЦПК України також передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому не підлягає доказуванню той факт, що 31 жовтня 2014 року ДТП по вул. Червонофлотській, навпроти будинку №8 в м. Полтаві сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] та з його вини. На час даної дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом №АС/4838768 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07 лютого 2014 року (а.с.21). Виконуючи свої зобов'язання за договором страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, позивачем потерпілій особі 03 серпня 2015 року виплачено страхове відшкодування у розмірі 2574,61 грн. (а.с.22) Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту г) ст.38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Пунктом 33.1.4. ст. 33 наведеного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Оскільки винний в ДТП водій [PERSON] не повідомив страховика про подію у строки, визначені у статті 33 цього Закону, страховик ПрАТ «СК «Провідна» має право на стягнення з відповідача сплаченого ним страхового відшкодування в порядку регресу. Тому позов підлягає до задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2574,61 грн. в порядку регресу та 1378 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3952,61 грн.

Outcome: approved