overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Первомайської ЦРЛ та просить суд стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за не використану відпустку тривалістю 15 календарних днів, посилаючись на наступне: З 11 лютого 2013 року по 30 вересня 2013 року [PERSON] працював в Комунальному закладі охорони здоров`я Первомайської ЦРЛ на посаді водія першого класу,що підтверджується копією трудової книжки 30 вересня 2013 року позивача було звільнено на підставі п.5 ст. 36 КЗпП (переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду) по переводу до Комунального закладу охорони здоров`я Первомайський центр первинної медико-санітарної допомоги. В день звільнення повний розрахунок з ним проведений не був, а саме: не виплачено компенсацію за невикористану відпустку. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: З 11 лютого 2013 року по 30 вересня 2013 року [PERSON] працював в Комунальному закладі охорони здоров`я Первомайської ЦРЛ на посаді водія першого класу,що підтверджується копією трудової книжки Згідно наказу №184-ос від 30 вересня 2013 року позивача було звільнено у зв`язку з переведенням до КЗОЗ «Первомайський центр первинної медико-санітарної допомоги» відповідно до п.5ст.36 КЗпП України,що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5). Згідно довідки КЗОЗ Первомайська центральна районна лікарня від 31.12.2014 року тривалість невикористаної відпустки [PERSON] становить 15 календарних днів,сума грошової компенсації складає-791,29грн.(а.с.6,7) Відповідно ч.1 ст. 83 КЗпП у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівника, які мають дітей. Згідно ч.3 ст. 83 КЗпП у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, грошова компенсація за невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов. Враховуючи визнання позовних вимог відповідачем відповідно до ст. 174 ЦПК України та відсутність порушень прав та законних інтересів інших осіб, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача КЗОЗ Первомайської ЦРЛ. на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 243,60грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Первомайської ЦРЛ та просить суд стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за не використану відпустку тривалістю 40 календарних днів, посилаючись на наступне: З 21 жовтня 1991 року по 30 вересня 2013 року [PERSON] працював в Комунальному закладі охорони здоров`я Первомайської ЦРЛ на посаді лікаря загальної практики -сімейного лікаря відділення загальної практики сімейної медицини, що підтверджується копією трудової книжки. 30 вересня 2013 року позивача було звільнено на підставі п.5 ст. 36 КЗпП (переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду) по переводу до Комунального закладу охорони здоров`я Первомайський центр первинної медико-санітарної допомоги. В день звільнення повний розрахунок з ним проведений не був, а саме: не виплачено компенсацію за невикористану відпустку. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: З 21 жовтня 1991 року по 30 вересня 2013 року [PERSON] працював в Комунальному закладі охорони здоров`я Первомайської ЦРЛ на посаді лікаря загальної практики -сімейного лікаря відділення загальної практики сімейної медицини, що підтверджується копією трудової книжки Згідно наказу №184-ос від 30 вересня 2013 року позивача було звільнено у зв`язку з переведенням до КЗОЗ «Первомайський центр первинної медико-санітарної допомоги» відповідно до п.5ст.36 КЗпП України,що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 10). Згідно довідки КЗОЗ Первомайська центральна районна лікарня від 24.12.2014 року тривалість невикористаної відпустки [PERSON] становить 40 календарних днів,сума грошової компенсації складає-5835,53грн.(а.с.3,4) Відповідно ч.1 ст. 83 КЗпП у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівника, які мають дітей. Згідно ч.3 ст. 83 КЗпП у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, грошова компенсація за невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов. Враховуючи визнання позовних вимог відповідачем відповідно до ст. 174 ЦПК України та відсутність порушень прав та законних інтересів інших осіб, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача КЗОЗ Первомайської ЦРЛ. на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 243,60грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 01 січня 2004 року Петро-Михайліською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, серії [NUMBER] , актовий запис 02. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.10.1986 року, позивач по справі [PERSON] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Батько позивачки [PERSON] також помер. При одруженні, позивачка змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,2239га, розташованої на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за Державним актом на право приватної власності на землю виданого 19 травня 2003 року на ім`я [PERSON] Вільнянською районною державною адмінстрацією Запорізької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №357. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач по справі. Представником позивача до суду подано заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Представником відповідача до суду подано заяву про визнання позову та розгляд цивільної справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини За встановлених обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, в якому просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті рідного брата [PERSON], який помер 22.08.1998 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється спадкоємцем після померлого та відповідно до положень ст. 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, поховав померлого, користується його майном, однак не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки відсутнє свідоцтво про право на спадщину, так як після відкриття спадщини він не звертався до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, але вказує, що це не вимагалося діючим на той час законодавством. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], помер 22.08.1998 року. Спадкоємцем після померлого є його рідний брат [PERSON], [INFO]. Положеннями частин 1 та 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з вимогами вказаної норми, чинної на час смерті [PERSON], позивач [PERSON] своїми діями по розпорядженню та управлінню майном покійного брата дійсно прийняв спадщину після його смерті, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, земельну ділянку, що розташована на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,7377 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданим 20.02.2004 року, вказуючи, що земельна ділянка належала [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач являється спадкоємцем після померлої та прийняв спадщину, однак не може оформити право власності на вказану земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на землю був втрачений. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем після померлої [PERSON] та прийняв спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори. З повідомлення наданого відділом Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області вбачається, що [PERSON] мала у власності земельну ділянку розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,7377 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданим 20.02.2004 року. В судовому засіданні встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю, яким посвідчене право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку, яка входить до спадкового майна померлої, був втрачений, у зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати право власності на дану земельну ділянку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, земельну ділянку, що розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,71 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024344 виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 24.02.2004 року, вказуючи, що земельна ділянка належала [PERSON], який помер 16.12.2009 року. Позивач являється спадкоємцем після померлого та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлого на цю ділянку був втрачений. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем після померлого [PERSON] та прийняв спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори. З повідомлення наданого відділом Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області вбачається, що [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 024344, що розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області розміром 1,71 га. В судовому засіданні встановлено, що державний акт, яким посвідчене право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, яка входить до спадкового майна померлого, був втрачений, у зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, земельну ділянку, що розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,98 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024347 виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 27.02.2004 року, вказуючи, що земельна ділянка належала [PERSON], яка померла 13.10.2013 року. Позивач являється спадкоємцем після померлої та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлої на цю ділянку був втрачений. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем після померлої [PERSON] та прийняв спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори. З повідомлення наданого відділом Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області вбачається, що [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 024347, що розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області розміром 1,98 га. В судовому засіданні встановлено, що державний акт, яким посвідчене право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, яка входить до спадкового майна померлої, був втрачений, у зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Підзахаричівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що належачо померлому [INFO] , [PERSON] . Всього майна на загальну суму 53401грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , що підтверджується ксерокопією паспорта громадянина України /а.с.16/. [INFO] помер [PERSON] , з яким позивачка перебувала в фактичних шлюбних відносинах, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №04 /а.с.5/. Як видно з матеріалів справи, а саме з інвентарної справи за життя покійний [PERSON] мав у власності майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] .Всього майна на загальну суму 53401грн. /а.с.9-13/. Відповідно до ст.1264 ч.1 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.. Судом встановлено, що [PERSON] своєчасно вступила в управління та розпорядження спадковим майном на протязі шести місяців, даний факт підтверджується довідкою Підзахаричівської сільської ради від 08.02.2017р. за № 162 /а.с.26/, інших спадкоємців згідно закону немає. Той факт, що позивачка дійсно перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і проживали однією сім`єю з 1994 року по [INFO] , підтверджується рішенням Путильського районного суду від 06.07.2010 року/а.с.6/. Згідно припису ч.3 ст.1261 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також як видно з матеріалів справи [PERSON] звернулася з заявою до Путильської нотаріальної контори про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви державний нотаріус Кокарєва Н.М. постановою від 14 лютого 2017 року за №44/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальної дії /а.с7/. Дана відмова обґрунтована тим, що немає правовстановлюючих документів. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що, судом встановлено, що позивач який є спадкоємцем за законом фактично прийняв спадщину, але при цьому не може зареєструвати спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, внаслідок чого порушуються цивільні права та інтереси спадкоємця (позивача), суд вважає, що необхідно відновити порушенні права та інтереси шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved