Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову посилався на те, що 24.11.2011 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти в сумі 24 640,00 гривень та зобовязався повернути позивачу кошти в строк до 24.11.2014 року. Згідно умов п.п. 3.2.1., 3.2.2. договору позики від 24.11.2011 року встановлений графік повернення грошових коштів, визначений в Додатку №1, але не пізніше 30-го числа кожного місяця, на картковий рахунок №26257070725001. На підтвердження передачі позивачем грошових коштів у сумі 24 640,00 гривень, відповідачем [PERSON] власноруч складено розписку від 24.11.2011 року. [PERSON] акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» №2294/03-4.1. від 10.12.2015 року повідомлено, що на картковий рахунок [PERSON] №26253501511454 в період з 24.11.2011 року по 10.11.2015 року від [PERSON] були здійснені зарахування на загальну суму 9 150 гривень. Відповідач [PERSON] зобов'язаня за договором позики від 24.11.2011 року не виконав, на неодноразові звернення та вимоги позивача, щодо добровільної оплати боргу не відповідає, тому позивач просив суд стягнути суми боргу за договором позики від 24.11.2011 року, яка складається з: сума боргу 15 490,00 гривень, інфляційні витрати за весь період прострочки 7 357,75 гривень, 3% річних від простроченої суми 555,09 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив слухати справу у його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №26 (1725) від 14.04.2016 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно п.п. 1.1., 1.2., якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність 24640,00 гривень та зобовязався повернути позивачу позику у тій сумі та в тому порядку, що встановлені договором позики в строк до 24.11.2014 року. Згідно умов п.п. 3.2.1., 3.2.2. договору позики від 24.11.2011 року встановлений графік повернення грошових коштів, визначений в Додатку №1, але не пізніше 30-го числа кожного місяця, на картковий рахунок №26253501511454. На підтвердження передачі позивачем грошових коштів у сумі 24 640,00 гривень, відповідачем [PERSON] власноруч складено розписку від 24.11.2011 року. [PERSON] акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» № 2294/03-4.1. від 10.12.2015 року повідомлено, що на картковий рахунок [PERSON] №26253501511454 в період з 24.11.2011 року по 10.11.2015 року від відповідача [PERSON] були здійснені зарахування на загальну суму 9150 гривень. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідальність за порушення грошового зобовязання регламентується ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки відповідач своїх зобовязань за договором позики від 24.11.2011 року не виконав, борг в повному обсязі не повернув, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики від 24.11.2011 року - 23402,84 гривень, з яких: сума боргу 15490,00 гривень, розмір відсотків річних від суми позики за період з 25.11.2014 року по 03.02.2016 року 555,09 гривень, збитки з урахуванням індексу інфляції за період з 25.11.2014 року по 03.02.2016 року 7357,75 гривень, а також судові витрати у сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved