Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у спірній квартирі він зареєстрований з і проживає з 1971 року. Разом з ним зареєстровані але протягом тривалого часу не проживають відповідачі. Вони не приймають жодної участі в утриманні квартири, на теперішній час місце їх фактичного проживання встановити неможливо. Намірів повертатися у помешкання ніхто із відповідачів не висловлював, перешкод у користуванні квартирою відповідачам ніхто не чинить. З відповідачами позивач не спілкується, їх речей у квартирі немає. Додає, що самостійно сплачує усі витрати на утримання квартири, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих у житлі мешканців. Вважає, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у реалізації належних йому прав, а також стає причиною нових обтяжливих фінансових боргів по утриманню майна. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 27.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Додав, що його сестра [PERSON] виїхала в Німеччину. Стосунків з нею не підтримує. Просить позов задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позовні вимоги задоволити. Відповідачі у судове засідання не з`явився. Відзиву на позов не подали. Про місце, час та дату повідомлялися у встановленому порядку(а.с.19, 43-45, 37,49, 50, 53-55). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про повідомлення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за позовом [PERSON] до відповідачів були розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України 23.09.2020 року (а.с.35,36,49,50), з дотриманням передбачених законодавством строків. Третя особа Львівська міська рада, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.58), не скористалася своїми правами як учасника справи на подання пояснень третьої особи. Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, враховуючи, що позивач у судовому засіданні не заперечив проти заочного розгляду справи, а відповідачі не подавали відзиву на позов, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши вступне слово позивача, пояснення свідків, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] належить до державного житлового фонду та у ній зареєстровано 4 осіб, зокрема позивач та відповідачі. Вказані обставини підтверджуються довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №4422 від 23.07.2020, виданої Львівським комунальним підприємством «Сигнівка» (а.с.6). З акту від 24.07.2020 року, складеного комісією в складі майстрів ЛКП «Сигнівка», у присутності сусідів, вбачається, що відповідачі - сестри позивача [PERSON] , [PERSON] та племінниця [PERSON] не проживають за даною адресою більше шести місяців (а.с.8). Із змісту відповіді Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області за №Оп-300/ск/38/01-2020 від 07.08.2020 встановлено, що за письмовою заявою позивача проводилася перевірка факту не проживання відповідачів більше шести місяців за адресою [ADDRESS] . В ході проведеної перевірки здійснювалося спілкування з мешканцями цього будинку, які підтвердили факт не проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою проживання позивача (а.с.10). Довідкою ЛКП «Залізничнетеплоенерго» №10/1049 від 17.08.2020, виданою позивачу, підтверджується наявність заборгованості за надані комунальні послуги за адресою [ADDRESS] , факт часткової оплати (а.с.11). У відомостях ЛКП «Сигнівка» від 14.08.2020 (а.с.12,13) про нарахування та оплату послуг, виданими [PERSON] , зафіксовано факти заборгованості та сплачені суми. Суд критично ставиться до попереджень ЛКП «Нове», оскільки такі містять інформацію станом на 2011 рік. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт не проживання відповідачів за даною адресою приблизно 15-20 років. Додав, що проживає у сусідній з відповідачем квартирі №9 та за останні шість місяців до дня подання позову відповідачів не бачив. Їх речей також не зауважував. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт не проживання відповідачів за даною адресою. Вважає їх відсутніми близько 15 років. Останні шість місяців їх не бачив, вважає, що такі не проживають за адресою [ADDRESS] . Проживає за вказаною адресою у квартирі №2 . За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч.1 ст.64 Житлового кодексу УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача, згідно приписів ч.2 ст.64 Житлового кодексу УРСР належать дружина наймача, їх діти і батьки, а також може бути визнано інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст.71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 Постанови № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідачі не проживають за вказаною адресою понад шість місяців та не надали відомостей щодо поважності причин відсутності, а відтак вважаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved