Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі до 2017 року. Мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2018, з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання дітей у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.04.2018, до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначає, що фактично з дня видачі судового наказу, син [PERSON] , проживає разом із ним та знаходиться на повному його утриманні. Син зареєстрований разом із ним. В зв`язку з тим, що син зареєстрований та проживає разом із ним, та знаходиться на його повному забезпечення, в зв`язку з чим просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на корить відповідачки до 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 03 липня 2017 року, шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.07.2017. Судом встановлено, що сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2018, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2018 року, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] зазначає у позові, що фактично з дня видачі судового наказу, син [PERSON] , проживає разом із ним та знаходиться на повному його утриманні. Син зареєстрований разом із ним. З інформаційної довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданої Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 03.03.2018 та від 19.06.2019, вбачається що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . З Акту обстеження умов проживання від 05.07.2019 № С-126, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] . 1980 р.н. батько, [PERSON] , 2002 року народження син. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 4\~ст.273 ЦПК України\~передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідачем не спростовані доводи позивача про факт проживання сина разом з ним, не надано належних та достатніх доказів для доведення протилежного. Оскільки судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком фактично з часу видачі судом судового наказу від 29.05.2018 та перебуває на його матеріальному утриманні, а тому відпали законні підстави для примусового стягнення з батька на користь матері, з якою дитина припинила проживати, аліментів на утримання сина, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

Outcome: approved