Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що на території Дніпровського району м. Херсона за адресою [ADDRESS] проживала малолітня дитини [PERSON], [INFO], мати якої [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, з 02.08.2016 року. До служби у справах дітей надійшло повідомлення від КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня» ім. О.С.Лучанського щодо неналежного виконання батьківських обовязків [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] Відповідач [PERSON] написала заяву про влаштування доньки до Херсонського обласного будинку дитини у звязку з неможливістю лікування та особисто віддала дитину працівнику служби у справах дітей. На сьогоднішній день малолітня дитина [PERSON] продовжує перебувати в Херсонському обласному будинку дитини, де знаходиться на повному державному утриманні. За інформацією адміністрації Херсонського обласного будинку дитини ніхто з рідних або близьких дівчинки її не відвідував та не надавав будь-якої допомоги для догляду та розвитку дівчинки. У звязку з викладеним просять відібрати без позбавлення батьківських прав від [PERSON] та [PERSON] малолітню дитину [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] та [PERSON] з кожного аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного дитячого закладу або особи, яка виховуватиме дітей. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги в частині 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 50 відсотків, у звязку із зміною законодавства, в решті вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №210291, виданого 03.11.2015 року батьками [PERSON], [INFO], зазначені батько [PERSON], мати [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні 03.11.2015 року зроблено актовий запис № 610, що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00017009864 від 18.08.2016 року внесені зміни до відомостей актового запису, а саме прізвище дитини «Висоцька» змінено на «Лавнікевич» та прізвище батька дитини «Висоцький» змінено на «Лавнікевич», у звязку з чим, відповідно видано повторно свідоцтво про народження дитини [PERSON], де батьком зазначено [PERSON]. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 02.08.2016 року, складеним виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради службою у справах дітей за місцем проживання дитини [PERSON], яка проживає разом з матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS], стан утримання будинку незадовільний, в будинку брудно, ванна кімната наповнена брудними речами, запах тютюну, ліжко дитини брудне. Мати дитини боїться свого цивільного чоловіка, залишає дитину саму вдома, належним чином не дбає про дитину, вчасно не проходить медичні огляди. З витягу з протоколу № 09 від 10.08.2016 року засідання комісії з питань захисту прав дитини вбачається, що [PERSON] власноруч написала заяву про влаштування доньки [PERSON] до Херсонського обласного будинку дитини у звязку з неможливістю лікування дитини та особисто віддала доньку працівнику служби у справах дітей, що також підтверджується заявою [PERSON] від 02.08.2016 року, в якій вона просить влаштувати дитину до дитячого будинку та актом про передачу малолітньої дитини від 02.08.2016 року. За результатами розгляду засідання комісії було прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради звернутися до Херсонського міського суду з позовною заявою про відібрання малолітньої [PERSON] у матері [PERSON]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 12.08.2016 року № 194 вирішено відібрати у [PERSON] малолітню доньку [PERSON], [INFO], та влаштовано дитину до комунального закладу «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради на повне державне забезпечення. Згідно висновку соціального центру матері та дитини Херсонської міської ради на [PERSON], остання перебувала у центрі з 18.12.2015 року по 21.03.2016 року у звязку зі складним матеріальним становищем та відсутністю житла. [PERSON] надано індивідуальні консультації щодо розвитку навичок догляду за дитиною, саморегуляції емоційного стану, проведено роботу щодо розяснення основних норм виховання дитини. Виконано ряд методик з матірю дитини, проведено психокорекцію та психопрофілактику станів. З листа КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С.Лучанського» від 17.08.2016 року № 1.4.-1422 вбачається, що [PERSON], [INFO], була доставлена до дитячого відділення 02.08.2016 року. Ніхто з батьків з 02.08.2016 року по 12.08.2016 року не зявився до дитини, її станом ніхто не цікавився. Знаходження даної дитини в сімї стає загрозою здоровю та життю дитини першого року життя. Відповідно до висновку виконкому Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 19.08.2016 року № 2-49/1522 вважають доцільним відібрати без позбавлення батьківських прав від [PERSON] та [PERSON] малолітню дитину [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] та [PERSON] з кожного аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного дитячого закладу, або особи, яка виховуватиме дитину. Згідно відповіді закладу де перебуває дитина від 04.08.2016р, батько жодного разу дитину не відвідував, мати з жовтня 2016р. відвідує щотижнево, однак вбачається, що мати не вміє ані спілкуватись з дитиною ані доглядати за дитиною. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до п.п.2-5 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, між іншим ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування повязаної із захистом прав дитини» якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батькам, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобовязано вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідачів на утримання своєї доньки також підлягають задоволенню відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, так як при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню своєї малолітньої дитини, у звязку з чим суд вважає, що є всі підстави для відібрання дитини від батьків, але без їх позбавлення батьківських прав, а також слід стягнути аліменти, тому заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved