Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок (домоволодіння) від 20 квітня 1989 року, визнання за [PERSON] право власності на будинок з надвірними спорудами та побудовами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, який складається з: будинку житлового літ. «А-1», загальною площею 69,3 кв.м, житловою площею 40,8 кв.м, тамбуру літ. «а-1» площею 4,7 кв.м., сараю літ. «В» площею 15,3 кв.м., навісу літ. «в» площею 7,9 кв.м., погрібу з шійкою літ. «Г» площею 10, 8/9,4 кв.м., гаражу літ. «Д» площею 21,2 кв.м., літньої кухні літ. «Е» площею 24,5 кв.м., літньої кухні літ. «е» площею 11,8 кв.м., погрібу літ. «п/д Е» площею 7,2 кв.м., навісу літ «З» площею 22 кв.м., вбиральні літ. «Ж» площею 1 кв.м., № 1-11 споруди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час видачі свідоцтва про право власності від 20 квітня 1989 року допущено описку щодо прізвища особи, у відношенні якої воно видане і саме ця описка перешкодила їй, як спадкоємцю померлого отримати свідоцтво про право власності та порушило її право на спадкування за заповітом, оскільки нотаріусом Державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва. В судове засідання позивач не з'явилась, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третьої особи, в судове засідання не з'явились, згідно заяв, що надійшли до суду, просили розглядати справу за їх відсутності. При цьому відповідач визнав позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 28.10.1968 року [PERSON] народилась [INFO] року. Батьком зазначено [PERSON] /а.с.8/. Згідно ксерокопії паспорту та ідентифікаційного коду прізвище [PERSON] - [PERSON], ідентифікаційний номер - [NUMBER] /а.с.9/. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року /а.с.10/. Згідно довідки Виконавчого комітету Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 25.11.2013 року №2211, [PERSON], [INFO] зареєстрований і постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 1960 року по [INFO] року /а.с.11/. У відповідності до довідки Виконавчого комітету Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 25.11.2013 року №2212, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, яка належала [PERSON], розташована за адресою: [ADDRESS] в приватній власності не знаходиться /а.с.12/. Однак, згідно Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 20.04.1989 року, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Новомосковської ради народних депутатів №374 від 18.11.1987 року належить [PERSON] /а.с.15/. В той час, як згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 23.07.2008 року, власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 20.04.1989 року та зареєстрованого в БТІ за №6.1. Згідно заповіту [PERSON], [INFO] заповідач заповів житловий будинок з надвірними побудовами та присадибною земельною ділянкою, розташовані за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних долях /а.с.13/. 14.06.2013 року [PERSON] звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою №691 про прийняття спадщини - житлового будинку з надвірними побудовами та присадибною земельною ділянкою, розташованої за адресою: [ADDRESS] /а.с.35/. Листом від 22.11.2013 року Державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у виданні свідоцтва про право на спадщину через розбіжності у прізвищі спадкодавця та власника /а.с.14/. Таким чином вбачається наявність розбіжностей в прізвищі батька особи, що звернулась з позовом, що унеможливлює належну перереєстрацію права власності на нерухоме майно, та відповідно порушує права позивача на отримання спадщини. Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності вказаного Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 20.04.1989 року підтверджується тим, що решта анкетних даних заявника, а саме ім'я та по-батькові співпадають з дійсними, крім того, факт належності домоволодіння саме [PERSON] підтверджено наявними в справі документами - технічним паспортом, ксерокопією паспорту, довідкою виконавчого комітету та свідоцтвом про смерть, згідно яких саме дана особа проживала за адресою об`єкту нерухомості, щодо якого видано Свідоцтво. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Встановлення факту належності документу для позивача має юридичне значення, тому що дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини. Таким чином вбачається допущення помилки у прізвищі особи, щодо якої видано Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 20.04.1989 року, а саме - в Свідоцтві помилково вказано [PERSON] замість правильного [PERSON], через що наявні підстави для висновку, що Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 20.04.1989 року, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Новомосковської ради народних депутатів №374 від 18.11.1987 року належить [PERSON], внаслідок викладеного, позовні вимоги в цій частині позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про визнання за [PERSON] право власності на будинок з надвірними спорудами та побудовами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, суд зазначає наступне. Як зазначено вище, згідно заповіту [PERSON], [INFO] заповідач заповів житловий будинок з надвірними побудовами та присадибною земельною ділянкою, розташовані за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних долях. Заповіт посвідчено секретарем Виконавчого комітету Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за №934. 14.06.2013 року [PERSON], [INFO] звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявами №№ 682 та 683 про відмову від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 17.10.2008 року за реєстром №934 на користь [PERSON] /а.с.35, 36/. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 23.07.2008 року, власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 20.04.1989 року та зареєстрованого в БТІ за №6.1. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], виготовленого 04.11.2013 року, будинок складається з будинку житлового літ. «А-1», загальною площею 91,3 кв.м, побудованого в 1968 році , тамбуру літ. «а-1» площею 4,7 кв.м. побудованого в 1993 році, козирку площею 1,4 кв.м., сараю літ. «В» площею 15,3 кв.м. побудованого в 1983 році, навісу літ. «в» площею 7,9 кв.м. побудованого в 2000 році, погрібу з шійкою літ. «Г» площею 10, 8/9,4 кв.м. побудованого в 1980 році, гаражу літ. «Д» площею 21,2 кв.м. побудованого в 1979 році, літньої кухні літ. «Е» площею 24,5 кв.м. побудованої в 1964 році, літньої кухні літ. «е» площею 11,8 кв.м. побудованої в 1964 році, погрібу літ. «п/д Е» площею 7,2 кв.м. побудованого в 1979 році, навісу літ «З» площею 22 кв.м. побудованого в 1990 році, вбиральні літ. «Ж» площею 1 кв.м. побудованої в 1964 році, № 1-11 споруд /а.с.16-22/. Згідно наданої суду копії спадкової справи, позивач у шестимісячний строк, передбачений законодавством, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки позивачем не надано документів на підтвердження права власності заповідача на спірне нерухоме майно - житловий будинок із надвірними прибудовами. Інші особи із заявами про прийняття у спадщину спірного майна не звертались та наявна відмова від отримання майна за заповітом на користь позивача. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. В зв'язку з тим, що [PERSON], мав у власності житловий будинок із надвірними прибудовами, позивач згідно заповітом має право на будинок в порядку спадкування та звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, [PERSON] відмовилась від свого права на спадщину на користь позивача, який був її батьком, інші спадкоємці на зазначене майно відсутні - суд приходить до переконання, що право власності на зазначене майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved