Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів посилаючись на те, що 30.09.2016 року Шевченківським районним судом міста Чернівці по цивільній справа № 727/6107/16-ц ухвалено рішення, яким його зобов'язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Він на даний момент не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого суб'єкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи підприємця). Він не отримує жодних інших доходів, оскільки в нього немає ніякої спеціалізованої освіти, тому що він закінчив лише школу, з цих причин він навіть не може оформитися в Чернівецький обласний центр зайнятості, щоб отримувати допомогу по безробіттю. На даний час при обстеженні в КМУ «Міська поліклініка № 3» в нього виявили проблеми із станом здоров'я, в зв'язку з чим він потребує тривалого медичного лікування та операційного втручання в майбутньому. Вважає, що обов'язок по утриманню дитини лежить не лише на платнику аліментів, а й на тому з батьків, з ким проживає дитина. Вважає, що розмір аліментів має бути переглянутий з вищезазначених підстав, тому просив зменшити визначений судом розмір аліментів на утримання дитини з суми 1000 грн. до суми 450 грн. щомісячно, виходячи з його матеріального стану та стану здоров'я. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали і в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 30 вересня 2016 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30.09.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.4-6). Згідно з довідкою Комунальної медичної установи «Міська поліклініка № 3» позивач [PERSON] звертався до лікаря невропатолога, був виставлений діагноз: остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, вторинна пояснично-крижова радикулопатія, стадія загострення з корінцево-больовим синдромом та призначено лікування (а.с.9). Відповідно до листа Чернівецького міського центру зайнятості позивач [PERSON] не зареєстрований як безробітний (а.с.10). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно з п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору. Згідно з ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України) Враховуючи вищевикладене, та визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вказані факти, та враховує те, що позивач [PERSON] офіційно не працює та має проблеми зі станом здоров'я. Що стосується відповідачки [PERSON], то судом встановлено, що син сторін [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, врахувавши всі обставини по справі, а саме - матеріальне становище сторін, наявність утриманців, які дійсно потребують допомоги, зміни матеріального та сімейного стану сторін по справі, стан здоров'я спільної дитини та враховуючи рівні обов'язки батьків щодо утримання своєї дитини, враховуючи принцип розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позов позивача підлягає частковому задоволенню, необхідно зменшити розмір аліментів, а саме з відповідача на користь позивачки належить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 650грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що є трохи меншим за половину від встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років - 1355 грн., починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: partial