Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2016 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н та [PERSON] та платності у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 8 000,00 грн. Відповідно до умов договору встановлена плата за користуванням кредитом передбачена «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», відповідач зобов'язалась щомісячно здійснювати погашення заборгованості відповідно до умов договору згідно графіку погашення кредиту та процентів. У зв'язку із невиконанням зобов'язань просив суд стягнути з відповідача заборгованість перед банком, що становить 212 601,63 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 19 грудня 2018 у справі відкрито провадження, вирішено питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв, клопотань з процесуальних питань та відзиву на позовну заяву до суду від неї не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явились, а тому відповідно до ч.1 ст. 280 та ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2016 року на підставі Анкети-заяви [PERSON] між позивачем ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Так, згідно умов Договору та на підставі заяви відповідача, позивач видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифи Банку». Відповідно до п. 2.1.1.5.5. умов та правил, відповідач [PERSON] зобов'язалась здійснювати погашення заборгованості по Кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Як вбачається з п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У зв'язку із неповерненням відповідачем грошових коштів станом на 22.10.2018 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 212 601 грн. 63 коп. Заборгованість складається із: тіло кредиту - 70 566,16 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 82 411,54 грн., пеня - 59 623,93 грн. Належним чином завірений розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, перевірено в судовому засіданні. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил визначено, що у разі порушення позичальником строків погашення суми боргу по сплаті кредитну та нарахованих відсотках більше, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та штраф у розмірі 5 % від суми боргу по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, суд вважає за можливе задовольнити позов ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 212 601 грн. 63 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 189 грн. 02 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved