Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20 листопада 2011 року виконкомом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис № 9. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що останнім часом їхні шлюбні відносини не склалися, відповідачка зраджувала йому, на грунті чого постійно виникали сварки та скандали, що також негативно впливало на виховання їхньої дитини, в зв'язку з чим їхнє спільне проживання стало неможливим, відповідачка залишила позивача та поїхала до свої батьків в Калинівський район. Надалі збереження сім'ї є неможливим. Просила суд їх шлюб припинити шляхом розірвання, відновити їй для подальшого дошлюбне прізвище, стягнути з відповідача на її користь понесені та документально підтвердженні судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать відомості адресно-довідкового бюро ГУДМС та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких вказано, що адресат по зазначеному адресу не проживає. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №9 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що доведено свідоцтвом про народження, серії [NUMBER]. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, дітей спільно не виховують, шлюбних відносин не підтримують, господарства спільно не ведуть. В своїх заявах не висловили наміру зберегти сім'ю. Правовідносини, що є предметом даного спору є сімейними, а відтак регулюються Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року N 2947-III. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 1 СК України передбачено, що сімейні відносини будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України слідує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду шляхом пред'явлення позову одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.104, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved