Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про виселення, посилаючись на те, що відповідачі проживають у блоці [ADDRESS] належному Технологічному коледжу Національного лісотехнічного університету України. Ордер на вселення в кімнату відповідачам не видавався. Однак, поселення відбулось відповідно до строкового договору 1998 р. та 2000р., які втратили чинність. Оскільки, вказаний гуртожиток є студентським, існує потреба у додаткових місцях для поселення іногородніх студентів, та необхідність збільшення житлового фонду у зв»язку з чим адміністрація університету звернулась до начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з проханням про надання допомоги в переселенні працівника Шевченківського РВ [PERSON] та членів його сім'ї, однак отримала відмову. Добровільно звільнити вказане приміщення відповідачі не бажають, тому просить постановити рішення про їх виселення. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Вказав, що за клопотанням Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області відповідачі з травня 1996 року проживають у гуртожитку Технологічного коледжу по [ADDRESS]. Ордер на вселення в кімнату відповідачам не видавався. Строковий договір на підставі якого відбулось поселення відповідачів втратив чинність. Просить виселити відповідачів із студенського гуртожитку, в задоволенні зустрічного позову відмовити. 20.11.2013р. відповідачі подали зустрічний позов, просять визнати їх право на проживання в кімнаті [ADDRESS], зобовязати Технологічний коледж Національного лісотехнічного університету України видати ордер на проживання у вищевказаній кімнаті та забов'язати Франківський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області зареєструвати їх за адресою [ADDRESS]. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надіслали на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи. Однак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів, оскільки причини неявки в судове засідання не визнано поважними. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов слід задоволити, у зустрічному відмовити . Як встановлено у судовому засіданні, гуртожиток по [ADDRESS] належний Технологічному коледжу Національного лісотехнічного університету України має статус студенського гуртожитку, що вбачається з п.1.10 Положення про технологічний коледж. Ордер на поселення відповідачів в кімнату [ADDRESS] не видався, а поселення відбулось відповідно до строкового договору 1998 р. та 2000р., які втратили чинність. Відповідно до листа за № 01-01/26 адміністрація коледжу звернулась до начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з проханням надання допомоги в переселенні працівника Шевченківського РВ [PERSON] та членів його сім'ї ні іншу жилу площу, однак отримала відмову у звязку з відсутністю в Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області житлових фондів. Судом встановлено, що блок [ADDRESS] належний Технологічному коледжу Національного лісотехнічного університету України має статус студентського гуртожитку. Відповідно до п.14 Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, проживання у студентських гуртожитках сторонніх осіб забороняється. Згідно ст.ст.128-129 ЖК України, житлова площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації та комітету профспілки, на основі якого видається спеціальний ордер, що є єдиною підставою для вселення в надане приміщення. Ст.99 ЖК України передбачено, що тимчасові жильці не набувають самостійного права на займане жиле приміщення незалежно від тривалості проживання. Оскільки, відповідачі займають приміщення кімнати [ADDRESS] гуртожитку без будь-яких законних підстав, так як поселились без спільного рішення адміністрації та профкому, ордер на зайняття вказаного приміщення їм не видавався, строкові договори 1998 р. та 2000р. втратили чинність, то вони підлягають виселенню із спірного приміщення. Зустрічні позовні вимоги про визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON] права на проживання в кімнаті [ADDRESS], зобов'язанні видати ордер на проживання та проведенні реєстрації увищевказаному приміщенні є безпідставними та до задоволення не підлягають із зазначених вище підстав. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.Таким чином, з відповідачів слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Outcome: approved