Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку у два місяці з дня вступу рішення в законну силу, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], [INFO] Після його смерті відкрилася спадщина, заповіту померлий не склав, спадкування після його смерті здійснюється за законом. Серед спадкоємців першої черги - діти померлого: він - [PERSON], син померлого - [PERSON], доньки померлого - [PERSON] та [PERSON] Після поховання батька, він разом із братом та сестрами домовились, що зі спадщиною розберуться усі разом, виберуть час та разом підуть до нотаріуса для прийняття та оформлення спадщини. Але в той час його дружина - [PERSON], 1958 р.н.,захворіла на захворювання опорно - рухового апарату, яке лікарі діагностували як двобічний кокс артроз ІV стадії згинальні контрактури кульшових суглобів. Дане захворювання полягло у обмеженні самостійно рухатися. В зв'язку з прогресуванням захворювання проведено оперативне втручання в клініці ортопедії та травматології у м. Київ: тотальне ендопротезування лівого і правого кульшових суглобів безцементними протезами. Він, як чоловік, зобов'язаний був підтримувати хвору дружину, яка опинилася в тяжкому стані. Його дружина перебувала під постійним наглядом лікарів, а це потребує значних витрат часу та матеріальних витрат. Витрати на лікування склали близько двісті п'ятдесят тисяч гривень. У зв»язку із тяжкою хворою його дружина потребувала особливого догляду та піклування, а тому весь вільний час він проводив разом із нею, намагається створити для неї сприятливі умови, які вплинули б на її стан здоров»я та сприяли б її скорішому одужанню. Таким чином, у встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька і навіть до і після цього, він боровся за здоров'я своєї дружини, що позбавило його можливості своєчасно звернутись за прийняттям спадщини. Нещодавно до нього надійшов лист від приватного нотаріуса Кравченко А.В. № 562/02-14 від 09.11.2018, за яким його було повідомлено, що єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину є його сестра [PERSON]. Також йому пояснили, що ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання спадщини. В зв»язку з тим, що він з поважних причин пропустив строк звернення до нотаріуса для оформлення спадкових прав, звернувся із даним позовом до суду. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якій проти позову заперечувала, вважала їх незаконними та необґрунтованими, пославшись на висновки Верховного Суду, викладені в Постановах від 05.03.2018, від 01.02.2018, від 11.06.2018, від 10.10.2018, від 07.11.2018, від 12.11.2018 від 13.12.2018. Однак, вважає, що жодних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме: наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали йому звернутися із відповідною заявою, суду не надано. Тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що вважає посилання відповідача на негативні результати розгляду Верховним судом інших справ про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, протиправними та такими, що не підлягають застосуванню. Зазначені відповідачем судові акти преюдиційного значення не мають. Згадані постанови Верховного суду ухвалені за окремими справами, які не є юридично взаємопов'язаними із даною справою. Часткова схожість за характером позовних вимог, не робить їх спільними за предметом, підставами, суб'єктивним складом тощо. Отже, встановлені за даними судовими рішенням обставини не можуть бути використані під час розгляду даної справи. Переліченими у постановах Верховного суду обставинами позовні вимоги за даною справою не обґрунтовуються. Висновки щодо застосування правових норм викладені у процитованих відповідачем постановах Верховного суду стосуються оцінки судом поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Дані висновки є тотожними із позицією, викладеною у абз. 6 п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої «поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Саме дані ознаки мали обставини, які спричинили пропущення позивачем строку для прийняття спадщини, зокрема: об'єктивність підтверджує тривала та тяжка хвороба дружини, яка змусили позивача постійно бути поряд із нею, піклуватися про її фізичний стан, забезпечувати матеріально, підтримувати морально - це об'єктивна сторона того, що відбувалось на протязі строку для прийняття спадщини, а також тривалий час, як до, так і після спливу цього строку. Непереборність підтверджується тим, що виникнення тяжкої хвороби дружини, необхідність її лікування не залежало від волі позивача. Сам обов'язок підтримки подружжям один одного закріплений, як морально, так і юридично, не міг бути ним усунений, проігнорований. Належне лікування (проведення протезування) потребувало коштів (близько 200000 грн. на оперативне втручання із протезуванням). Дані кошти збирались протягом 2017 року. До отримання необхідного лікування (операційних втручань у жовтні 2017 р. та на початку 2018 року), позивач був вимушений здійснювати постійну допомогу та догляд за хворою дружиною. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечувала та просила в його задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засідання проти позову не заперечував, вважав за можливе його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засідання проти позову не заперечувала, вважала за можливе його задовольнити. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши думку позивача, його представника, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько сторін [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з певного майна, в тому числі,з домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а. с. 24). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьком вказаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а. с. 9). З копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого на російській мові, вбачається, що «[PERSON]» та «[PERSON]» 23 травня 1987 року уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]» (а. с. 10). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] являється пенсіонером за віком, дата видачі посвідчення - 09.07.2014 р. (а. с. 11). З довідки Роменського об'єднаного УПФУ Сумської області вбачається, що позивач [PERSON] являється пенсіонером та отримує пенсію, зокрема, з березня 2017 року по грудень 2017 року отримав 53026, 66 грн. (а. с. 20). [PERSON] надійшов лист від приватного нотаріуса Кравченко А.В. № 562/02-14 від 09.11.2018, за яким його було повідомлено, що єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті батька є його сестра [PERSON], а він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання спадщини (а. с. 25-26). Як встановлено судом, як на підставу поновлення строку для подання заяви для прийняття спадщини позивач посилається на те, що його дружина хворіла і потребувала постійного догляду. З витягів медичної карти амбулаторного хворого № 0201 вбачається, що [PERSON] неодноразово, зокрема, 10.03.2017, 25.07.2017, була оглянута лікарями і їй поставлено діагнози - двобічний коксартроз І-ІІІ ступеня та гіпертонічна хвороба ІІ ступеня; вузловий зоб, кісти лівої нирки, ліпома кардіодіафрагмального кута; остеохондроз поперекового відділу хребта, деформуючий спондильоз, спондилоартроз (а. с. 12, 13, 14, 15). З консультативного висновку медичного центру «Флоріс», виписок із історії хвороби [PERSON] вбачається, що повний діагноз: лівобічний деформуючий кокс артроз (а.с. 16). З висновку МРТ ТОВ «МДЦ Експерт», рентгенологічних висновків, вбачається, що у [PERSON] МР - ознаки остеохондроза поясничного відділу подзвоночного стовпа, дорсальні циркулярні протрузії дисків, двохсторонні формальні протрузії, .. деформуючий спондильоз, спондилоартроз (а. с. 77-78, 79, 80, 81, 82). Згідно рішення Пустовійтівської сільської ради Роменського району від 13.10.2017 вирішено надати матеріальну допомогу [PERSON] на оперативне лікування в розмірі 5000 грн. (а. с. 85). З довідки Роменського об'єднаного УПФУ Сумської області вбачається, що позивач [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримує пенсію за вислугу років працівниками охорони здоров'я, зокрема, з березня 2017 року по грудень 2017 року отримала 15849,45 грн. (а. с. 21). З рахунку на оплату по замовленню № 171002-01 від 02.10.2017 вбачається, що покупець [PERSON] придбала у ФОП [PERSON] суглоб штучний: ендопротез кульшовий суглобу без цементної фіксації за 92750 грн. (а. с. 23). З рахунку на оплату по замовленню № 180330-01 від 30.03.2018 вбачається, що покупець [PERSON] придбала у ФОП [PERSON] суглоб штучний: ендопротез кульшовий суглобу без цементної фіксації за 92750 грн. (а. с. 22). Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON], [INFO], суду пояснила, що позивач є її чоловіком. Близько десяти років тому вона тяжко захворіла на захворювання суглобів. Їй була призначена дуже дорога операція. Очікувана операція співпала із смертю батька її чоловіка - у лютому 2017 року. В цей час вся робота по господарству і по догляду за нею трималася на чоловіку - позивачу по справі, так як вона потребувала сторонньої допомоги, не могла себе самостійно обслуговувати, пересуватися без сторонньої допомоги. Операцію було проведено лише у жовтні 2017 року. Всі заробітки, хатні хлопоти, фізична та моральна підтримка були на позивачу. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON], [INFO], суду пояснила, що позивач є її братом, а відповідачка - сестрою. З позивачем у неї нормальні відносини, а з відповідачкою - відносини не дуже гарні. Їй відомо, що весною 2017 року дружина позивача була в безпорадному лежачому стані. Цей період вона точно вказати не може. Позивач був постійно з дружиною, допомагав їй пересуватися. Час смерті батька співпав із часом, коли планувалася операція дружини [PERSON]. Це потребувало великих коштів, збором яких займався позивач. Лише у 2018 році дружині позивача стало краще. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON], [INFO], суду пояснив, що позивач є його братом, а відповідачка - сестрою. З позивачем у нього гарні стосунки, а з відповідачкою він не спілкується. Йому відомо, що у 2017 році дружина позивача дуже захворіла, вона не могла самостійно пересуватися, весь догляд за дружиною здійснював позивач. Хвороба дружини позивача співпала зі смертю їх батька. Брат [PERSON] фактично присвятив декілька останніх років життю своєї дружини. Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За змістом частини першої та третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов'язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням установлених обставин справи, часу, що минув з моменту смерті батька позивача і до звернення останнього до нотаріуса для оформлення спадщини, а також те, що оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі є безкоштовним, суд не вбачає фактичних даних, які б підтверджували наявність зі сторони позивача об'єктивних перешкод для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивачем не доведено, як вищевказані захворювання його дружини впливали на його можливість вчиняти чи не вчиняти ним самостійно дії по поданню заяви про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори чи нотаріуса. Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. На підставі положень ст.ст. 11, 13, 81, 259, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 533, 536, 554, 610, 612, 1049 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed