Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, який мотивує тим, що [PERSON] на земельній ділянці загального користування прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , без правовстановлюючих документів та погодження з іншими власниками квартир даного будинку самовільно зайняла та використовує земельну ділянку площею 0.0015 га. Самовільне зайняття земельної ділянки здійснюється шляхом спорудження бетонної плити біля багатоповерхового будинку до квартири №1 яка розташована на першому поверсі. Відповідач не реагує на попередження працівників міськвиконкому про припинення самовільного будівництва та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки в добровільному порядку, а тому позивач просить суд зобов`язати [PERSON] звільнити та привести до стану, придатного для застосування за цільовим призначенням, земельну ділянку площею 0.0015 га землі по [ADDRESS] та стягнути з неї понесенні судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити. Відповідач відзиву на позовну заву до суду не подала. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі суду пояснила, що відповідач будівництво балкону розпочала без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, у відповідача відсутні документи або дозволи на використання спірної земельної ділянки. Представник третьої особи вважає заявлений позов обґрунтованим та просить суд його задовольнити, оскільки спірна земельна ділянка є комунальною власністю позивача та у відповідача відсутні правові підстави для її використання у приватних цілях з метою добудови балкону в квартирі [ADDRESS] . Розглянувши подані матеріали, суд з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази надані сторонами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що проживають в житловому будинку по [ADDRESS] та мешканка квартири № 4 багатоквартирного житлового будинку [PERSON] у 2018 році на першому поверсі побудувала бетонну плиту у притулок до стіни будинку, демонтувала віконний отвір та встановила двері з метою подальшого використання як балкон, або якимось іншим чином без відповідного погодження зі всіма мешканцями багатоквартирного будинку даної добудови. По даному факту було подано колективне звернення до Новоселицької міської ради м. Новоселиця. 05 липня 2018 року до голови Новоселицької міської ради було направлено колективне звернення від мешканців багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] з вимогою припинити самовільне захоплення прибудинкової території та будівництво добудови до будинку мешканцями квартири №1 . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 21 серпня 2017 року зареєстрованого в державному реєстрі за № 506. Згідно з актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 24 вересня 2018 року державним інспектором контролю та використання земель, та викопіювання з генплану м. Новоселиця прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] самовільно захопила земельну ділянку шляхом спорудження бетонної плити до квартири [ADDRESS] ( т.с.2 а.с.127). Актом обстеження земельної ділянки від 28 серпня 2018 року від 15 квітня 2019 року комісією з розгляду спірних питань міської ради м. Новоселиця та актом від 23 травня 2019 року головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0015 га, використовується [PERSON] для експлуатації та обслуговування прибудови (балкону) до вищевказаної квартири ( т.с. 1а.с.7, 197, т.с.2 а.с.41-44, т.с.2 а.с.39 ). Рішенням Новоселицької міської ради від 01 серпня 2018 року за №10/84 Х сесії VІІ скликання відмовлено у наданні [PERSON] в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] для добудови балкону до квартири №1 , оскільки заявлена земельна ділянка є частиною прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку та відсутня згода мешканців будинку ( т.с.1 а.с.19). З фотографій які додаються до позовної заяви т.с.1 а.с.20-34 вбачається, що поряд з стіною багатоквартирного житлового будинку побудована бетонна плита та на місці віконного отвору влаштовано дверний отвір. З державного акту від 17 лютого 1967 року на право користування землею вбачається, що Новоселицький міський раді відведено у постійне користування 612.58 га землі (т.с.2 а.с.123-126). Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Відповідно до п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Судом встановлено та не оспорюється сторонами те, що прибудова балкону на рівні першого поверху багатоповерхового будинку відповідачем здійснена самочинно без відведення в установленому порядку для цієї мети земельної ділянки та без належно затвердженого проекту, що відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає додатковому доказуванню, оскільки у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з п. «а» ч.2 ст.83 ЗК України, у комунальній власності перебувають, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст..126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Доказів, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою по [ADDRESS] для добудови балкону до квартири №1 , відповідачем суду не надано. Відповідно до ст..376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під самочинним будівництвом слід розуміти як нове будівництво, так і реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт вже існуючих об`єктів нерухомості ( ст.. 9 Закону України від 20 травня 1999 року «Про архітектурну діяльність»). Згідно із ч.1 ст.376 ЦК самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, тобто якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч.1 ст.376 ЦК ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» положення ст..376 ЦК не застосовуються у спорах про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках. Проте у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил статті 376 ЦК Ураїни.. Згідно ч.1,2 ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Відповідно до ч.4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Аналізуючи у сукупності зазначені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши докази у сукупності з зазначеними правовими нормами суд встановив, що право власності на самочинну прибудову за відповідачем судом не визнано, позивач проти збереження прибудови заперечує, відведення земельної ділянки для побудови саме такої прибудови, а не балкону, не мало місця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Позиція представника відповідача, що Новоселицька міська рада є неналежним позивачем, оскільки спірна земельна ділянка не перебуває у її користуванні або власності, спростовується Державним актом від 17 лютого 1967 року на право користування землею Новоселицькою міською радою, яким відведено у постійне користування 612.58 га землі (т.с.2 а.с.123-126) та випливає зі змісту вище зазначених правових норм, а саме п. «а» ч.2 ст.83, ст..125, 126 ЗК України відповідно до яких у комунальній власності перебувають, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Згідно з п.1 ч.2 ст..141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. (т.с.1 а.с.1) які підлягають стягненню з [PERSON] на користь Новоселицької міської ради Чернівецької області.

Outcome: approved