Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» за умовами укладеного договору факторингу відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2007735456, укладеним 15.01.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 22222,82 гривень зі строком повернення до 15.01.2017 року. Однак всупереч договірним зобов'язанням у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. У зв'язку з цим сума боргу станом на 28.09.2015 рік складає - 25 002,58 грн., які й просили стягнути з [PERSON] на користь банку, а також судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. В судове засідання представник позивача за довіреністю Черната М.В. не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу без її участі, вимоги позовної заяви підтримала повністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, з матеріалів справи встановлено, що 15.01.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]було укладено кредитний договір № 2007735456, згідно умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 22222,82 гривень зі строком повернення до 15.01.2017 року (а.с. 5-6). 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» за умовами укладеного договору факторингу відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 14-18.) Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2007735456 від 15.01.2014р. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, всупереч умовам кредитного договору № 2007735456 від 15.01.2014р. та вимогам чинного законодавства України відповідач не платив щомісячні платежі на повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 13, 19). У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору та відповідно до згаданого у рішенні розрахунку станом на 28.09.2015 р. відповідач має заборгованість у розмірі -25 002,58 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 21 605,36 гривень; - заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1,65 гривень; - заборгованість за комісією -3 395, 57 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у зв'язку з порушенням кредитного зобов'язання у загальному розмірі 25 002,58 гривень. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (а.с. 1), що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанціями, залученими до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 509, 512, 513, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved