Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 02.03.2019 року йому була призначена пенсія по інвалідності 2 групи від захворювання, пов`язаного з проходженням служби у поліції. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області , які полягають у нарахуванні та виплаті пенсії по інвалідності позивачу із 02.03.2019 з грошового забезпечення без урахування індексації грошового забезпечення в розмірах зазначених у довідці ГУНП в Черкаській області від 17.05.2019 № 224. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із 02.03.2019 в розмірі обчисленому із 60% грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення в розмірах визначених у довідці від 17.05.2019 року. Зазначає, що такими діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій, а саме зазнав стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривалу невизначеність інші негативні переживання. Порушення його прав з боку відповідача викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого було погане самопочуття, пригнічений настрій, що є підставою для стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 54 000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем в зазначений строк направлено до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позовні вимоги не визнають та просили відмовити в їх задоволення, оскільки позовна заява не містить будь-яких доказів , що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області йому було завдано моральну шкоду та причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача. Третя особа надали до суду пояснення щодо позовної заяви позивача в якому зазначили, що виконання судових рішень про стягнення коштів здійснюється відповідно до Закону України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу. Підтвердити моральну шкоду неможливо в зв`язку з відсутністю доказів, які її доводять, що є підставою для відмовлення у позовних вимогах позивачу. Сума моральної шкоди позивачем не підтверджена. Позивач в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача скерував до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, хоч належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року за позовом [PERSON] визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, які полягають у нарахуванні та виплаті пенсії по інвалідності позивачу із 02.03.2019 з грошового забезпечення без урахування індексації грошового забезпечення в розмірах зазначених у довідці ГУНП в Черкаській області від 17.05.2019 № 224. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із 02.03.2019 в розмірі обчисленому із 60% грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення в розмірах визначених у довідці від 17.05.2019 року. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду 01.11.2019 року проведено перерахунок пенсії за період з 02.03.2019 року по 15.10.2019 рік та нарахована доплата у розмірі 1672,14 грн. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі N 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України) (п. 57). Вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 540000 гривень позивач пов`язував зі стражданнями та приниженнями, яких він зазнав внаслідок протиправних дій, а саме зазнав стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривалу невизначеність інші негативні переживання. Порушення його прав з боку відповідача викликало у нього негативні емоції . За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка її завдала та її результатом - моральною шкодою. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом ( справа «Станков проти Болгарії» № 68490/01, пар. 62, ЄСПЛ від 12.07.2007 ). Досліджуючи рішеня Черкаського окружного адміністративного суду, суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та погіршенням стану здоров`я позивача, тому ця обставина не може свідчити про завдання моральної шкоди відповідачем. Таким чином, сам факт зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із 02.03.2019 в розмірі обчисленому із 60% грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення в розмірах визначених у довідці від 17.05.2019 року суд вважає достатньою сатисфакцією для відновлення прав позивача. Суд бере до уваги також і те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2019, хоч із затримкою, але були захищені права позивача. Згідно п. 3 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання позивача на незаконність дій органів державної влади не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди та не може бути підставою для обов`язкового завдання моральної шкоди особі, дана шкода не презюмується і має бути доведена у порядку встановленому законом. Позивач повинен довести, яких саме втрат немайнового характеру він зазнав, та яке саме їх матеріальне вираження. Крім того, виходячи с з положень ст..6 Конституції України, с. 1173 ЦК України, ч.2 ст.25 Бюджетного кодексу України відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою за рахунок державного бюджету. При цьому враховуючи правовий висновок, наведений у рішенні Конституційного Суду України від 03.10.2001 № 12-рп/2001, не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання цих органів. Відповідно до приписів ч. 1 ст.43 Бюджетного кодексу України Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Тобто, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, здійснюється державою за рахунок державного бюджету, а не за рахунок коштів, що виділяються на утримання цих органів. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що з огляду на обставини справи позивачу, в даному випадку не заподіяно моральної шкоди діями відповідача. При таких обставинах, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов позивача не підлягає до задоволення, постільки позивачем не доведено, що діями відповідача позивачу завдано моральних страждань. Належних та допустимих доказів позивач суду не надав. Розподіл судових витрат не здійснюється, постільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: dismissed