Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між КС«Кредитсталь» та [PERSON] 26 травня 2014 року був укладений кредитний договір №942, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень на строк 12 календарних місяців. Відповідно до вказаного договору позичальник зобов'язався повернути кредит під умовою сплати 33% річних за строковою позикою, однак в порушення вимог відповідач не виконав вказане зобовязання. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 248,07 гривень, а також сплачені судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставах, зазначених у позовній заяві, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобовязується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст.1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено,що 26 травня 2014 року був укладений кредитний договір №942, за яким КС «Кредитсталь» надала [PERSON] кредит на суму 3000,00 гривень строком на 12 місяців за умови сплати останнім відсотків за його використання у розмірі 33% річних за строковою позикою. Вказані обставини підтверджуються відомістю про видачу кредитів членам КС «Кредитсталь» за договором кредиту по 27.05.2014 року . Відповідно до п.4.4 вказаного договору, сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів. Дати розраховані з припущенням, що повернення кредиту відбуватиметься відповідно до графіку 20 числа кожного місяця. Станом на 28.08.2015 року, із довідки платежів за кредитом, вбачається що [PERSON] сплачував суми з порушенням вимог п.4.4. кредитного договору№942. Остання сплата за кредитом здійснена 07.04.2015 року у сумі 297,00 гривень. У травні 2015 року боржник згідно графіку погашення заборгованості платіж не вніс. Загальна сума заборгованості до погашення становить 248,07 гривень. 12 червня 2015 року відповідачу була направлена претензія про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення протягом тридцяти календарних днів, однак досудова вимога добровільно відповідачами виконана не була Згідно ст.526, ст.530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобовязання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, та стягнути з [PERSON] на користь КС «Кредитсталь» суму заборгованості у розмірі 248,07 гривень за кредитним договором від 26 травня 2014 року. Також, згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved