Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Завод Будмаш»\~ про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 листопада 2002 року його було прийнято на роботу на підприємство на посаду заступника головного інженера, що підтверджується наказом 142-к від 14.11.2002 року. 03 жовтня 2016 року позивач був звільнений з роботи за згодою сторін, ст. 36 п. 1 КЗпП України, наказ № 58-к від 03.10.2016 року. Проте, при звільненні позивача, відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі. Незважаючи на неодноразові звернення до відповідача про повний розрахунок, кошти позивачу на момент предявлення позову не виплачені. В звязку із затримкою відповідачем розрахунку при звільненні, позивач і просить суд відповідно до вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку за кожний день до повного розрахунку. Позивач у судове засідання не зявився, проте в позовній заяві просив суд справу розглядати без його присутності. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково, а саме в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, в іншій частині вимог просили суд відмовити та при цьому подали письмове заперечення на позовну заяву. Вислухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно з копією трудової книжки БТ-ІІ №7445854 вбачається, що [PERSON] 14 листопада 2002 року на підставі наказу 142-к від 14 листопада 2002 року був прийнятий в ПАТ «Завод «Будмаш» заступником головного інженера (а.с.4-5). згідно з копією витягу з наказу № 58-к від 03 жовтня 2016 року по ПАТ «Завод «Будмаш» [PERSON] директора ПАТ «Завод «Будмаш» звільнено з роботи 03 жовтня 2016 року за згодою сторін ст. 36 п. 1 КЗпП України на підставі заяви. У відповідності до повідомлення ПАТ «Завод «Будмаш» заборгованість по заробітній платі [PERSON] (звільненого 03.10.2016 року ) на 07.06.2017 року становить 40000 грн. і таке повідомлення, за відсутності у справі інших доказів по заборгованості сум до виплат позивачеві, суд бере як належний і допустимий доказ у справі. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Тобто відповідач повинен був здійснити повний розрахунок із позивачем 03 жовтня 2016 року. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року зі змінами, якою був затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку за кожен робочий день до повного розрахунку не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи, що унеможливлює здійснити обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України,

Outcome: partial