Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 вересня 2007 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 22 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області даний шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу ними було вирішено добровільно за згодою поділити спільно нажите майно, у зв'язку з чим 25 грудня 2012 року було укладено договір про розподіл майна подружжя. Відповідно до вищевказаного договору у його власність перейшло наступне майно: холодильник «Атлант», пральна машина «Indesit», телевізор «Toshiba» та диван, а всього на загальну суму 15100 грн. У власність [PERSON] перейшли: кухня з духовкою, вбудована в коридорі шафа та спальня на загальну суму 25100 грн. Відповідно до п. 2 Договору розподіл майна здійснюється з доплатою в сумі 10000 грн., які відповідачка зобов'язалась сплатити йому до 01 листопада 2013 року. 27 грудня 2012 року відповідачка віддала йому вказане у договорі майно, частково його виконавши. Однак, до цього часу відповідачка не виконала свій обов'язок за Договором та не сплатила 10000 грн. Таким чином, [PERSON] не виконала свого зобов'язання за договором у строк, обумовлений сторонами. На його прохання сплатити вказану суму грошових коштів відповідачка відповіла відмовою у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 10000грн. за договором про розподіл майна подружжя. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з зазначених підстав. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача позов не визнали, пояснивши, що порушення своїх законних прав позивач обґрунтовує тим, що вона не виконала свої зобов'язання. В силу підтвердження цієї вимоги позивач надає у якості доказу фотокопію проекту договору наданого сторонам приватним нотаріусом, для його вивчення, та ноторіального посвідчення, яке не відбулося через відмову самого ж відповідача, оскільки крім майна переліченого в договорі позивач отримав також наступні речі, які були придбані під час шлюбу, а саме: ноутбук Lenovo - вартістю 4000грн. 00кой., фотоапарат Sony - вартістю 2500грн. 00коп., мікрохвильова піч Gorenje - вартістю 800грн. 00коп., автомобільна магнітола - вартістю 2300грн. 00коп., акустична система - вартістю 900грн. 00коп., мобільний телефон - вартістю 3200 грн. 00коп. Згідно з ч.3 ст.58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Тому, надане позивачем в якості доказу фотокопія проекту договору про розподіл майна подружжя не стосуються предмета доказування, оскільки не підтверджує порушення прав та законних інтересів в розумінні ст.ст. 11, 509 ЦК України позивача. Відсутній договір про поділ майна подружжя, який був би підписаний обома сторонами. Це був лише проект договору, який вони мали намір укласти, але не уклали. Просить в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] - мати позивачки пояснила, що 25.12.2012 року у нотаріуса укладався договір купівлі-продажу частки квартири, вона привезла кошти в сумі 165000грн. для передачі [PERSON] Їй нічого не відомо про укладання сторонами договору про поділ майна подружжя. Нотаріус [PERSON], яка надавала пояснення як свідок, пояснила, що 25.12.2012 року до неї звернулися [PERSON] та [PERSON] щодо оформлення договору купівлі-продажу ? частки квартири. Також вони звернулися до неї з проханням надати проект договору про поділ майна подружжя. Вона роздрукувала цей проект договору і надала сторонам, сторони не бажали оформляти договір про поділ майна подружжя у нотаріуса, оскільки для них плата за нотаріальні послуги була високою. Вона не звертала уваги, чи підписували [PERSON] та [PERSON] договір про поділ майна подружжя. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2007 року. 22 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції шлюб був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 4 ). З показань нотаріуса [PERSON], допитаної як свідок, вбачається, що за проханням сторін вона надала їм проект договору про поділ майна подружжя, примірник цього проекту договору нотаріус [PERSON] роздрукувала і надала в судовому засіданні (а.с.30 ). Сторонами визнана та обставина, що відсутній договір, на якому б були підписи двох сторін - [PERSON] та [PERSON] (оригінали цих підписів). У [PERSON] є примірник договору, де міститься оригінал підпису [PERSON] та копія його підпису. У [PERSON] є примірник договору, де міститься лише оригінал підпису [PERSON] Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми.Письмова форма для договору про поділ майна подружжя на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, є обов'язковою. Норми Цивільного кодексу України не передбачають обов'язкової нотаріальної форми для договорів про поділ майна подружжя. З наданої позивачем копії договору (а.с.5) вбачається, що сторони домовилися укласти договір про поділ майна подружжя в письмовій формі шляхом складання одного документу. Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відсутній договір про поділ майна між сторонами, який містить оригінали підписів [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] пояснив, що частину предметів домашнього вжитку, яка була включена в договір, допомагали придбавати батьки або ж ці речі були придбані до шлюбу. Так, телевізор «Toshiba» був придбаний батьками [PERSON], придбати кухню також допомагали батьки [PERSON] Відповідач [PERSON] пояснювала, що під час шлюбу також було придбане і інше майно, а саме ноутбук Lenovo - вартістю 4000грн., фотоапарат Sony - вартістю 2500грн., мікрохвильова піч Gorenje - вартістю 800грн., автомобільна магнітола - вартістю 2300грн., акустична система - вартістю 900грн., мобільний телефон - вартістю 3200 грн., яке залишилося у позивача [PERSON] Позивач [PERSON] стверджував, що таке майно, як ноутбук Lenovo , фотоапарат Sony, акустична система дійсно придбавалося під час шлюбу, але за кошти, які йому надавали його батьки, а мобільний телефон придбавався під час шлюбу разом з [PERSON] за кредитні кошти. Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами не було досягнуто домовленості про поділ майна подружжя, яке було придбано під час шлюбу, не був визначений весь перелік майна, придбаного за час шлюбу, і відповідно за відсутності такої домовленості сторін щодо обсягу спільно нажитого майна та порядку його поділу, не був оформлений письмовий договір про поділ майна подружжя, який сторони мали намір укласти шляхом складання одного документу - договору. Крім того, якщо позивач [PERSON] вважав укладеним договір про поділ майна подружжя, то відповідно до п.3 наданої позивачем копії договору передбачено, що невиконання умов цього договору є підставою для розірвання договору в судовому порядку чи за згодою сторін нотаріально посвідченим договором. Позивач [PERSON], вважаючи укладеним договір про розподіл майна подружжя, не звернувся до суду з вимогою про розірвання такого договору. З врахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами відсутній укладений договір про розподіл майна подружжя, тому підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми в 10000грн. суд не вбачає.

Outcome: dismissed