Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від не зареєстрованого шлюбу у сторін народилась дитина, яка залишилась проживати разом з позивачем і знаходиться на її повному утриманні, оскількивідповідач від надання матеріальної допомоги ухиляється. За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, розмір позовузменшила, просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання, не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у незареєстрованому шлюбі від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO] року, яка проживає разом з позивачем, а відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча працює офіційно /а.с. 5, 9, 27/. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 12 Закону України «Про Державний бюджет України», розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2014 року на доньку сторін становить 1286 грн. Зважаючи на зазначені норми закону, суд вважає, що розмір аліментів 600 грн., який просить стягувати позивач підлягєзадоволенню, оскільки є половиною від встановленого прожиткового мінімуму на утримання доньки сторін відповідно до її віку і такий розмір забезпечуватиме принцип однакової відповідальності обох батьків за виховання, розвиток та утримання дитини визначений Конвенцією і з цих підстав аліменти мають бути визначеними у твердій грошовій сумі. Крім того, в судовому засіданні не встановлено, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, не може працювати на інших роботах, для отримання належного заробітнку, який дасть можливість приймати рівноцінну участь в утриманні дитини сторін. Оскільки відповідач є повнолітньою працездатною особо і згідно закону зобов'язаний утримувати дитину і його не можна повною мірою або частково звільнити від відповідальності приймати участь в її утриманні. На підставі викладеного та

Outcome: partial