Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитних карт від 17.09.2012 року відповідач отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 5866,00грн. У вигляді встановленого кредитного ліміту на платежну картку зі сплатою 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 5866,00грн. В свою чергу відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно договору. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, а саме, не сплачує грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотки за користування кредитними коштами відповідно до встановленого графіку. Так, станом на 25.11.2014 року, загальна сума заборгованості відповідача складає 8998,08 грн., з яких: 5682,40грн. - сума заборгованості за кредитом, 2027,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 454,58 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 833,88 грн. - штраф (п.2.2 Генеральної угоди). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, просив ухвалити у справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просиларозглянути справу в її відсутність, тому суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалення за згодою позивача заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.09.2012 року сторони уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Генеральна угода), згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5866,00грн. грн. зі сплатою 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.1.1.3.2.11. Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третії осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов»язань перед Банком. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного мвсяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Так, станом на 25.11.2014 рік, загальна сума заборгованості відповідача складає 8998,08 грн., з яких: 5682,40грн. - сума заборгованості за кредитом, 2027,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 454,58 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 833,88 грн. - штраф (п.2.2 Генеральної угоди). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Враховуючи те, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором виконувались не належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved