Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою 06 серпня 2000 р. зареєстрував шлюб. Під час перебування у шлюбі [INFO]. у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. У них різні погляди на життя, несумісності характерів, на цьому ґрунті виникали часті сварки, які негативно впливають на виховання дитини. З травня 2015 р. вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачкою неможливе, на примирення не згідний, а тому просив шлюб розірвати. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Крім того позивач пояснив суду, що з червня 2015 року він проживає з іншою жінкою, з якою має бажання укласти шлюб. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і просила суд надати строк на примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 серпня 2000 р. сторони зареєстрували шлюб, під час якого [INFO]. у них народився син [PERSON]. З травня 2015 р. сторони припинили подружні стосунки і не підтримують їх, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. З червня 2015 року позивач проживає з іншою жінкою. Ці обставини в судовому засіданні підтвердили позивач та відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що сім'я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам позивача, який має намір створити нову сім'ю і зареєструвати шлюб з іншою жінкою, а тому шлюб між ними потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved