Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 490 671 гр. 63 коп. та судові витрати, вказуючи, що 23.08.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № DOM7AN90942223. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 12 097 доларів США 54 центи на термін до 22.08.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитному договору. Відповідно до договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за договором. Вказує, що банк виконав умови договору та надав відповідачу кредит, однак відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 20.08.2015 року має заборгованість в розмірі 67 573 доларів США 51 цент, яка складається з: 10 527 доларів США 21 цент - заборгованість за кредитом; 13 059 доларів США 90 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 168 доларів США 86 центів - заборгованість по комісії за користування кредитом; 42 817 доларів США 54 центи - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Позивачем було зроблене оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про необхідність явки відповідача до суду для участі в судовому засіданні, але він на виклик через засоби масової інформації до суду не з'явився. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області http://arm.dn.court.gov.ua, однак на виклики суду відповідач не з'явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 23.08.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DOM7AN90942223 (а.с.10-11). Згідно п.7.1 кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти у вигляді непоновлюючої лінії 14 747 доларів США 75 центів на наступні цілі: 10 390 доларів США 39 центів на купівлю автомобіля, 681 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування на сплату страхових платежів за договором страхування, договором особистого страхування на строк до 22.08.2008 року у сумі 530 доларів США 83 центів, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 103, 90 доларів США та у розмірі 3 715 доларів США 82 центів на сплату страхових платежів. Відповідно до п. 2.2 договору позичальник зобов'язується використовувати кредит на потреби, що зазначені в п. 7.1 даного договору; виплачувати проценти за користування кредитом; виплачувати банку винагородження; погашення кредиту виконати в порядку, сумі та строках, передбачених договором. Позичальник доручає банку списувати грошові кошти зі всіх своїх рахунків в валюті кредиту чи в валюті відмінної від валюти кредиту при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих в кредит, в межах суми, що належить до сплати банку за даним договором, при настанні строків платежів. Відповідно до п. 4.1 договору, при порушенні позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених договором, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплачувати банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки платежу. Згідно п. 4.2 договору, у разі невиконання банком зобов'язань по наданню кредиту, при умові виконання позичальником зобов'язань, банк виплачує позичальнику пеню в розмірі 0,1% від несвоєчасно наданої суми кредиту за кожний день прострочки виконання даного зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Позивач зобов'язання за договором виконав повністю, що підтверджується ордером - розпорядженням про перерахування коштів в розмірі 10 476 доларів США 95 центів (а.с.12). У свою чергу, відповідач користується коштами банку, однак не виконує свої зобов'язання перед банком належним чином, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. А тому станом на 20.08.2015 року відповідач має заборгованість в розмірі 67 573 доларів США 51 цент, яка складається з: 10 527 доларів США 21 цент - заборгованість за кредитом; 13 059 доларів США 90 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 168 доларів США 86 центів - заборгованість по комісії за користування кредитом; 42 817 доларів США 54 центи - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором (а.с.6-8). Відповідно до офіційного курсу долара США станом на 20.08.2015 року 1 долар США коштував 22 гр. 06 коп., а тому заборгованість відповідача становить 1 490 671 гр. 63 коп. (67 573 доларів США 51 цент * 22 гр. 06 коп.) (а.с.9). Суду не надано достовірних доказів того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором проведений невірно, є недостовірним або хибним, та не зазначено про існування таких доказів. Крім того, суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач звертався до позивача щодо проведення перерахунку суми заборгованості або з претензіями щодо невиконання ним зобов'язань. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до п.5.1 договору даний договір в частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту, набирає чинності з моменту його підписання сторонами, в інших частинах - з моменту надання позичальником розрахункових документів чи оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених в них сум, та діє в об'ємі наданих позичальнику коштів до повного виконання сторонами зобов'язань по цьому договору. Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та стягує на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1 490 671 гр. 63 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 22 360 гр. 07 коп. та витрати, пов'язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 420 гр., а всього стягує 22 780 гр. 07 коп. (а.с.1, 32-34). На підставі викладеного та

Outcome: approved