Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №2288/15 про надання останній кредиту в сумі 230040 грн 00 коп. строком на 30 місяці починаючи з 29 жовтня 2015 року по 28 квітня 2018 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідачка [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідачка повинна була повернути 230040 грн. 00 коп. в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 2,3% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. Відповідачка [PERSON] не належним чином виконувала свої зобовязання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобовязань виявилися в тому, що відповідачка не сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Станом на 15 березня 2017 року сума кредиту не повернена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 230040 грн. 00 коп.. Згідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] повинна повернути: 230040 грн. 00 коп. залишок по кредиту; 88286 грн. 13 коп. проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, тобто заборгованість становить 318326 грн. 13 коп. Виконання зобовязань відповідачки за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного 29 жовтня 2015 року за № 2288/15 договору поруки, солідарною порукою фізичної особи відповідача [PERSON], відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобовязаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачка [PERSON] зобовязалася перед позивачем відповідати солідарно з відповідачкою [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором № 2288/15 від 29 жовтня 2015 року. Відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачці письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у звязку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом до відповідачки як боржника про примусове стягнення за кредитним договором заборгованості за кредитом та відсоткам. Представник позивача, в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву в якій прохала суд розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі і в разі неявки відповідачки не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідачка [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила (а.с. 28). Відповідачка [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила (а.с. 30). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №2288/15 від 29 жовтня 2015 року (а.с. 6-7) про надання останній кредиту в сумі 230040 грн. 00 коп. терміном на 30 місяці зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 2,3 % на залишок заборгованості за кредитом, а також процентів, нарахованих згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 28 квітня 2018 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 230040 грн. 00 коп. згідно видаткового касового ордеру №5397 від 29 жовтня 2015 року, а відповідачка зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача, починаючи з 20 листопада 2015 року та погасити кредит не пізніше 28 квітня 2018 року, а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобовязань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-10561 ЦК України (а.с. 6-7). Оскільки відповідачка порушила строки сплати кредиту та відсотків, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 5). Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п. 4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Виконання умов кредитного договору забезпечувалось солідарною порукою фізичної особи відповідача [PERSON] згідно договору поруки №2288/15 від 29 жовтня 2015 року, відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобовязалися перед позивачем відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №2288/15 від 29 жовтня 2015 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачка отримала кредит у сумі 230040 грн. 00 коп., але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у звязку з чим позивачем їй 02 листопада 2016 року направлялася претензія з вимогами про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам, але і після цього відповідачкою не були виконані умови зобовязання, що свідчить про істотне порушення нею в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди (а.с.\~9, 10, 11). На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів борг по укладеному між сторонами 29 жовтня 2015 року кредитному договору станом на 15 березня 2017 року в розмірі 318236 грн. 13 коп. з яких 230040 грн. залишок по кредиту та 88286 грн. 13 коп. проценти за користування кредитом, оскільки до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved