Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків, посилаючись на те, що з 07.06.1991 року по 15.04.2002 року працював у Первомайському кар'єрі «Граніт». Відповідно до запису трудової книжки з 07.06.1091 року по 14.06.1999 року - механіком по ремонту гірничого обладнання в Болеславчиському кар'єрі; з 15.06.1999 року по 15.04.2002 року головним механіком. Згідно з пунктом «а» підрозділу «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні» розділу І «Гірничі роботи» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість з яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року № 10 правом на пенсію за віком на пільгових умовах користуються механіки, старші механіки. Його загальний страховий стаж становить 30 років 6 місяців 4 дні. Пільговий за Списком № 2 - 9 років 6 місяців 14 днів. Вважаючи, що з урахуванням стажу роботи з шкідливими та важкими умовами праці, має право на пільгову пенсію по досягненню років, тобто з 11.08.2016 року, 20.09.2016 року, звернувся із заявою про призначення пільгової пенсії за віком Списком № 2 до Первомайського об'єднаного управління ПФУ в Миколаївській області. Рішенням від 19 грудня 2016 року за № 86 йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах через відсутність стажу роботи відповідно до Списку № 2, який не був зарахований у зв'язку із не проведенням адміністрацією підприємства атестації робочого. Оскільки відповідач порушив вимоги Закону України 1788-ХІІ, Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, вчасно не провів атестацію робочого місця, яка покладена на нього, з вини відповідача відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, і така пенсія йому буде призначена тільки по досягненню 60 років, тобто в серпні 2019 року, тому вважає, що останній зобов'язаний відшкодувати заподіяну шкоду в розмірі, що відповідає сумі призначеної йому б пенсії, що становить 1400 грн./місяць. Просив суд стягувати з відповідача на його користь щомісячно по 1400 грн., починаючи з 11.08.2016 по 11.08.2019. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила та просила суд стягувати з відповідача на користь позивача щомісячно по 984,71 грн., починаючи з 11.08.2016 по 11.08.2019. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позову відмовити, так як позивачем не надано жодних належних доказів, що би могли підтвердить нанесення майнової шкоди діями чи бездіяльністю саме з вини відповідача, а також розмір зазначеної шкоди та її документальне підтвердження. Представник третьої особи Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в судовому засіданні проти позову не заперечував та пояснив, що дійсно позивач звертався до управління із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, проте йому було відмовлено у зв'язку з не підтвердженням стажу, необхідного для такого виду пенсії. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільно-процесуального законодавства. Відповідно до записів в трудовій книжці позивач з 07.06.1991 року по 15.04.2002 року працював у Первомайському кар'єрі «Граніт» та обіймав посади : з 07.06.1091 року по 14.06.1999 року механіка по ремонту гірничого обладнання в Болеславчиському кар'єрі, а з 15.06.1999 року по 15.04.2002 року головного механіка, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно з пунктом «а» підрозділу «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні» розділу І «Гірничі роботи» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість з яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року № 10 правом на пенсію за віком на пільгових умовах користуються механіки, старші механіки. Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України № 1788 - XII «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016 п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Ст. 13 зазначеного Закону гарантовано право на пільгову пенсію і тим особам, які мають не менше половини встановленого спеціального стажу для чоловіків - 6 років 3 місяці. В такому випадку пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, який встановлений ст. 12 Закону на 1 рік за кожних 2 роки 6 місяців такої роботи чоловіка. Загальний страховий стаж позивача становить 30 років 6 місяців 4 дні. Пільговий за списком № 2 - 9 років 6 місяців 14 днів. 20.09.2016 року позивач звернувся із заявою про призначення пільгової пенсії за віком списком № 2 до Первомайського об'єднаного управління ПФУ в Миколаївській області. Рішенням від 19 грудня 2016 року за № 86 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії пільгових умовах. Підставою для такої відмови стала відсутність підтвердженого стажу роботи відповідно до списку № 2. До стажу роботи були зараховані періоди з 01.07.1991 року по 21.08.1992 року в якості механіка, що складає 1 рік 1 місяць 21 день та з 10.11.2000 року по 15.04.2002 року в якості головного механіка, що складає 1 рік 5 місяців 6 днів. Періоди роботи на посаді механіка з 22.08.1992 року по 14.06.1999 року та на посаді головного механіка з 15.06.1999 року по 09.11.2000 року до пільгового стажу не зараховано в зв'язку з тим, що відповідач не провів атестацію робочого місця. Підставою для звернення до суду позивач зазначає, що відповідач порушив вимоги Закону України 1788-ХІІ, Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, вчасно не провів атестацію робочого місця, яка покладена на нього, і саме з вини відповідача відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, така пенсія йому буде призначена тільки по досягненню 60 років, тобто в серпні 2019 року, тому вважає, що останній зобов'язаний відшкодувати заподіяну шкоду шляхом виплати щомісячно пенсії, яку б він міг отримувати за наявності необхідного пільгового стажу. Між тим, цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду, на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди. Відсутність шкоди як елемента цивільно-правової відповідальності не дає підстав для застосування судом норми статті 1172 ЦК України, оскільки для застосування цієї норми необхідним є необхідним є встановлення факту заподіяння шкоди. У відповідності зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. За цим Законом призначаються: трудові пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника. Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію (стаття 7 Закону) . Виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України, який є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України. Фінансування витрат на виплату пенсій провадиться по всій території України щомісячно незалежно від надходжень коштів та соціально-економічного стану конкретних регіонів за рахунок перерозподілу коштів Пенсійного фонду України в межах країни. При цьому, пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України (стаття 10 Закону). Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що кошти, які просить стягувати позивач з відповідача щомісячно до досягнення ним пенсійного віку у вигляді розрахованої органом Пенсійного фонду пенсії, яка б виплачувалась позивачу у випадку підтвердження пільгового стажу - 984 грн.71 коп., не є шкодою в розумінні статті 1166 ЦК України і не можуть бути стягнуті за даною позовною вимогою. Правова Позиція Верховного Суду України викладена у постановах від 25.11.2014 року справа № 21-519а14 та від 17.03.2015 року № 21585 а14 , про яку зазначає позивач у позові та на яку посилалась його представник у судовому засіданні стосується спору між особою та суб'єктом владних повноважень, а саме органом Пенсійного фонду України з приводу відмови у зарахуванні стажу роботи зі шкідливими умовами праці до пільгового стажу, в той час як матеріально-правовою вимогою даного позову є відшкодування шкоди. В той же час у відповідності зі статтею 360-7 ЦПК України обов'язковим для застосування є висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України при застосуванні судами загальної юрисдикції саме таких норм права. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed