Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач, користуючись комунальними послугами, тривалий час не сплачує платежі за надання цих послуг, в зв`язку з чим за період з вересня 2004 року по травень 2015 року у останньої утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3997,43 грн., інфляційні витрати у розмірі 4885,97 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 932,11 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та заперечила проти його задоволення. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначила про відсутність у неї заборгованості відповідно до наданого представником позивача розрахунку, оскільки своєчасно та в повному обсязі сплачує грошові кошти за житлово-комунальні послуги, у відповідності до тарифів, зазначених у розрахунках позивача. Таким чином, вважає позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи шляхом дослідження письмових доказів, приходить до наступного. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 26.10.2001. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. На виконання вимог чинного законодавства України, з метою врегулювання відносин між ТОВ «Рада» та [PERSON] , було укладено договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території від 13.09.2001. ТОВ «Рада 1» є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Рада» по обслуговуванню будинку [ADDRESS] в частині договірних відносин. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку, відповідач, користуючись житлово-комунальними послугами, в період з вересня 2004 року по травень 2015 року, не сплачує нараховану плату за утримання будинку та прибудинкової території, центрального опалення, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за цей період у розмірі 3997,43 грн., інфляційні витрати у розмірі 4885,97 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 932,11 грн. Через канцелярію суду 13.09.2016, представником позивача було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме: про стягнення заборгованості в розмірі 2985,89 грн., інфляційні витрати у розмірі 4702,56 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1085,16 грн., пені - 189,09 грн. та судового збору в розмірі 1218,00 грн. Між з тим, як встановлено в судовому засіданні, відповідачем, станом на 29.02.2016, своєчасно та в повному обсязі сплачувались житлово-комунальні послуги, у відповідності до тарифів, зазначених у розрахунках позивача. Доказів, які б спростували вказану обставину, суду не надано. Іншого судом не встановлено. Відповідачка в судовому зазначила, що оплата за надані житлово-комунальні послуги здійснена нею в повному обсязі. Що стосується зазначеного позивачем боргу, то він утворився за додаткові послуги, які повинен надавати позивач. Оскільки зазначені додаткові послуги стороною за договором не надавались, відповідачем 21.07.2004 було подано заяву про перегляд умов договору. Разом з тим, ТОВ «Рада 1» продовжувало нараховувати вартість додаткових послуг і безпідставно перерахувала на їх погашення здійснену оплату за надані житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Представником позивача не надано доказів існування у відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, що свідчить про недоведеність стороною позивача обставин, які були підставою для звернення до суду з позовом. Отже, позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed