Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання вчинити дії. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що постановою Верховної [PERSON] України від 05 квітня 2007 року № 878-V позивач був обраний суддею Апеляційного суду Чернівецької області. Згідно наказу голови апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2007 року [PERSON] зараховано до штату апеляційного суду. Оскільки позивач та члени його сім'ї не забезпечені житлом, то починаючи з 20 червня 2007 року останній перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у списку поза-черговиків. В пункті 3.1 Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 зазначено, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України (частина перша статті 126 Основного Закону України). Згідно пункту 12 Положення службові жилі приміщення надаються у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті, визначеному в установленому порядку. Службове жиле приміщення може бути надано з перевищенням указаного вище максимального розміру, якщо воно становить одну кімнату (однокімнатну квартиру), або у випадках, вказаних в абзаці першому пункту 11 цього Положення. Сім'я позивача складається з п'яти осіб. До цього часу виконавчий комітет Чернівецької міської ради не надав позивачу та членам його сім'ї службове житло. Просить: зобов'язати виконавчий комітет Чернівецької міської ради надати йому та членам його сім'ї службову трьохкімнатну благоустроєну квартиру в місті Чернівці, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заперечення на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає,\~\~що позовні вимоги підлягають задоволенню частково із наступних підстав: - із змісту правової позиції, висловленій в постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року (справа № 6-157цс14), слід, що питання про забезпечення житлом судді повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, які були чинними на час обрання його суддею. За змістом частини сьомої\~статті 44 Закону України «Про статус суддів», (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), не пізніш як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного Суду, вищого спеціалізованого суду, апеляційного та місцевого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку або службовим житлом за місцем знаходження суду. Відповідно до Порядку забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2005 року № 707, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, суддям, які відповідно до житлового законодавства перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, надають окрему квартиру або будинок місцеві органи виконавчої влади не пізніше ніж через шість місяців після їх обрання на посаду: - в судом встановлено, що дійсно постановою Верховної [PERSON] України від 05 квітня 2007 року № 878-V позивач був обраний суддею Апеляційного суду Чернівецької області. Згідно наказу голови апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2007 року [PERSON] зараховано до штату апеляційного суду. - позивач та члени його сім'ї не забезпечені житлом, то починаючи з 20 червня 2007 року останній перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у списку поза-черговиків, - сім'я позивача складається з п'яти осіб. До цього часу виконавчий комітет Чернівецької міської ради не надав позивачу та членам його сім'ї службове житло. Сукупність досліджених судом доказів, свідчить про порушення житлових прав позивача, яке має триваючий характер, суперечить вимогам\~статті 48 Конституції України. Доводи сторони відповідача стосовно того, що позивачем не дотримано вимог чинного законодавства, зокрема глави 3 Користування службовими приміщеннями Житлового кодексу України, [PERSON] міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року №37 «Про службові жилі приміщення», є безпідставними, виходячи з вищенаведених нормативних актів, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин та згідно яких обовязок надання окремої квартири або будинку покладався саме на місцеві органи виконавчої влади. Позовні вимоги позивача в частині зобовязання виконавчого комітету Чернівецької міської ради надати службову трьохкімнатну благоустроєну квартиру в місті Чернівці, слід задовольнити частково, згідно п.12 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, яке затверджене [PERSON] ради міністрів Української РСР від 4 лютого 1988 року №37 службові жилі приміщення надаються у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті, визначеному в установленому порядку, службове жиле приміщення може бути надано з перевищенням указаного вище максимального розміру, якщо воно становить одну кімнату (однокімнатну квартиру), або у випадках, вказаних в абзаці першому пункту 11 цього Положення, а тому, суд не може зобовязати місцеві органи виконавчої влади надати службову трьохкімнатну благоустроєну квартиру в місті Чернівці, оскільки не відомо чи дійсно в м. Чернівці існує вищевказане приміщення яке би відповідало, встановленим санітарним і технічним вимогам та вищезазначеному Положенню. В силу\~статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial