Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої 16.11.2014. В обґрунтуванні своїх доводів, позивач зазначає, що 16.11.2014 померла його тітка [PERSON] 09.02.2013 [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого спадкоємцем всього її майна визначила позивача. Між тим, про ані про наявність смерті тітки, ані про наявність заповіту до кінця жовтня 2016 позивачу нічого не було відомо. Також позивачу і не здогадувався про намір [PERSON] залишити своє майно. У тітки були більш близькі родичі, тому позивача ніколи не цікавився спадщиною. Також позивач зазначає, що з 01.06.2014 постійно працює у ТОВ «ПРО-К» в м. Києві, тому на день смерті та поховання спадкодавця перебував на роботі, а у період з 10.11.2014 по 10.12.2016 очолював монтажні роботи у м. Києві. Наприкінці жовтня 2016 подзвонила сусідка [PERSON] [PERSON], яка і розповіла про смерть тітки, наявність заповіту тощо, після чого позивач приїхав до м. Харкова. 06.12.2016 звернувся до приватного нотаріуса та стало відомо, що дійсно має місця заповіт на імя позивача, на що останній подав заяву про прийняття спадщини і відкрито спадкову справу. Однак, у звязку із спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину, відмовлено, тому позивач і звернувся до суду з вказаними позовом. В судовому засіданні позивач підтримав викладені обставини і вимоги позову, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не звився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, подавши письмові заперечення. Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, вислухавши свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступного. Так, згідно копії повторного свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 568952 від 05.12.2016, актовий запис № 16411, [PERSON] померла 16.11.2016 (а.с. 5). Встановлено, що [PERSON] 09.02.2013 склала заповіт, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме, спадкоємцем квартири № 7, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 83-«е» та все інше майно з чого б воно на складалося, та взагалі все, що буде належати неї на день смерті і на що за законом буде мати право, призначено [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Позивач 16.12.2016 звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та відповідно до постанови нотаріуса від 06.12.2016 відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у звязку із спливом шестимісячного терміну з дня смерті останньої. Такі обставини підтверджено копією заяви [PERSON] та постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.12.2016 (а.с.6,7). Також в судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд приймає до уваги доводи позивача про пропущення строку подання заяви до нотаріальної контори у звязку із необізнаністю щодо наявності заповіту на його імя, оскільки проявив своє право на спадкування лише після повідомлення [PERSON] і підтвердження наявності заповіту у приватного нотаріуса. Факт дізнання [PERSON] про наявність заповіту підтверджено в судовому засідання свідком [PERSON] Заслуговують на увагу і обставини, повязані із роботою позивача за межами м. Харкова, оскільки підтверджено довідкою ТОВ «ПРО-К» від 05.12.2016 про те, що [PERSON] дійсно з 01.06.2014 та по 05.12.2016 працював в ТОВ «ПРО-К» на посаді головного інженера, у період з 10.11.2014 по 10.12.2014 очолював монтажні роботи в м. Києві (а.с.10). Таким чином, на підставі викладеного та досліджених доказів, суд надійшов до висновку, що причини, на які посилається позивач стосовно пропущення строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], є поважними. Посилання відповідача на той факт, що з боку [PERSON] не підтверджено родинний зв'язок із спадкодавцем, на думку суду є неспроможними, оскільки заповіт складено саме на громадянина [PERSON] у відповідності до правил ч. 1 ст. 1235 ЦК України, інші доводи, викладені у запереченнях не спростовують висновків суду.

Outcome: approved