Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що позивач вирішив відповідно до вимог чинного законодавства зареєструвати право власності на належне їй нерухоме майно, але відповідно до чинного законодавства України реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі оригіналу свідоцтва про право власності, яке позивачем було втрачено. В судове засідання представник позивача не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідачів до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. В судове засідання третя особа не з»явилась з невідомих суду причин будучи належним чином повідомленею про час та місце судового засідання, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ №19-00521, виданого 31.08.1994 року Абазівською сільською радою Полтавського району, позивачу [PERSON] належать земельні ділянки загальною площею - 0.75 га., з них земельна ділянка площею - 0,13 га., передана для обслуговування житлового будинку; земельні ділянки площею - 0,22 га. та площею - 0,40 га., передані для ведення особистого підсобного господарства. На приватизованій земельній ділянці площею - 0,13 га., що належить позивачу розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, якому на підставі рішення 41 сесії 6 скликання Абазівської сільської ради від 05.05.2015 року присвоєно адресу - с. Абазівка, вул. Білоуська, 75, Полтавського району Полтавської області. Вказаний житловий будинок та господарські будівлі належать позивачу відповідно до копії свідоцтва на право власності, виданого 10.05.1989 року виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради народних депутатів. Як встановлено, в 2015 році власником [PERSON] було втрачено технічну документацію та оригінал свідоцтва на право власності на будинковолодіння, що стало підставою для захисту свої прав власності на нерухоме майно в судовому порядку. Для поновлення втрачених документів власник [PERSON] звернулась до Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району. За результатами технічної інвентаризації житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Білоуській, 75, в с. Абазівка, КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», проведеної за станом на 29.04.2015 року, позивачу було виготовлено технічний паспорт. Згідно ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно листа Реєстраційної служби Полтавського РУЮ від 12.02.2016р. № 04-11/35, встановлено, що на звернення представника позивача [PERSON] щодо реєстрації нерухомого майна на яке було втрачені оригінали правовстановлюючих документі, було надано відповідь, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» особа яка здійсню реєстрацію нерухомого майна повинна надати оригінал документу, що підтверджує виникнення, перехід чи припинення речових прав на нерухоме майно. І рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на житловий будинок в с. Абазівка, вул. Білоуська, 75, Полтавського району у зв»язку із втратою свідоцтва про право власності. Відповідно до Довідки виданої Абазівською сільською радою від 17.12.2015р. за № 681/02-28, виданої на підставі заяви [PERSON] про надання дубліката свідоцтва про право власності на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, встановлено, що Абазівська сільська рада Полтавського району не має можливості видати дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в с. Абазівка, по вул. Білоуська, 75 Полтавського району та належать гр. [PERSON], в звязку з відсутністю встановленого законом порядку його видачі сільською радою. Та рекомендовано звернутись до судових органів для вирішення даного питання. Згідно п. «1» ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» особа повинна надати документ, що підтверджує виникнення, перехід чи припинення прав на нерухоме майно. Згідно п. 7 ст. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ №868 від 17.10.2013 року (далі Порядок), документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є зокрема свідоцтво про право власності на нерухоме майно, чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією. Суд, виходячи з вищевикладеного вважає, що позивач не мав іншої можливості підтвердити наявність права власності на нерухоме майно, окрім як в судовому порядку згідно чинного законодавства. Згідно довідки виданої Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 23.11.2015р. за № 10603, судом встановлено, факт того, що за позивачем [PERSON] в реєстровій книзі №1 за реєстровим №66 зареєстровано право власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Білоуській, 75, в с. Абазівка, Полтавського району на підставі свідоцтва на право власності, виданого 10.05.1989 року виконкомом Супрунівської сільської ради народних депутатів. Також, факт належності позивачу житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Білоуській, 75, в с. Абазівка, Полтавського району Полтавської області, підтверджується довідкою №1248/02-25, виданою 17.12.2015 року Абазівською сільською радою на підставі запису в погосподарській книзі №1, особового рахунку №0045-1. Відповідно до технічного паспорта виготовленого станом на 29.04.2015р. в КП БТІ та МБ Полтавського району, встановлено, що на земельній ділянці в с. Абазівка, вул. Білоуська, 75 Полтавського району, Полтавської області розташовано, житловий будинок - літ. А-1,а (загальною площею 45.3 м.2 , житловою площею 28.5 м.2), господарські будівлі та споруди: сарай - літ. Б, сарай - літ. б, погріб - літ. б.1, вбиральню - літ. В, ворота з хвірткою - літ. №1, огорожу - літ. №2, колодязь - літ. №3. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved