Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2005 він з відповідачкою уклав шлюб, який був зареєстрований у Приморському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис №89. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], які проживають окремо від позивача та знаходяться на їх утриманні. В останні два роки між ними постійно виникають непорозуміння, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, мешкають окремо і вирішили розірвати шлюб. Спільне майно не теперішній час вони не ділили та користуються ним вільно. Шлюб розривають вперше. Перед зверненням до суду вони домовились, що діти залишаться проживати разом з матірю і будуть разом приймати участь у вихованні на утриманні дитини. Просить розірвати шлюб, укладений між ними 01.10.2005 у Приморському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис №89 (а.с.2). Позивач [PERSON], повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, до суду подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, спір про поділ майна та проживання дитини відсутній, з відповідачкою спільно не проживають з травня 2015 року, строк на примирення не потрібен. Просив справу розглядати у його відсутність, у разі неявки відповідачки, винести заочне рішення (а.с.18). Відповідачка [PERSON], повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась. Суду повідомила, що проти позовних вимог не заперечує, їх визнає, спору про поділ майна та проживання дитини відсутній. Просила шлюб розірвати, справу розглядати у її відсутність (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 01 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 89 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.8); [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивач просить шлюб розірвати, відповідачка проти позовних вимог не заперечує, позовні вимоги визнала, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивач просить не стягувати судовий збір на його користь з відповідачки, тому судові витрати з відповідачки не стягуються.

Outcome: approved