Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, яким просить припинити право власності [PERSON] на 51/400 частку у спільній власності в будинку [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 51/400 частку у спільній власності в буд. [ADDRESS] , яка належить відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому 27.04.2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Банківською Ю.В. в рахунок сплаченої [PERSON] грошової компенсації [PERSON] в розмірі 55996,98 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником 3/4 частки майна померлого [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Банковською Ю.В., яке складається з 51/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Право власності позивача на 3/4 (153/400) частки зазначеного майна зареєстровано 30.09.2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, 27.04.2017 року зареєстровано право власності відвідача на 51/400 частку зазначеного майна на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видане 27.04.2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Банковською Б.В. Проте відповідачка у вказаному житловому приміщенні не проживає, не приймає участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги, що приводить до неможливості спільного володіння. Згідно звіту про оцінку майна житлового будинку, станом на 13.03.2018 року ринкова вартість будинку [ADDRESS] складає 439192,00 грн. Вартість частини, що належить відповідачки складає 55996,98 грн., яку позивач вніс на депозитний рахунок суду після відкриття провадження у справі. Зазначає, що відповідач відмовляється від позасудового врегулювання спору, що стало причиною звернення позивача до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2018 року відкрито провадження у вказаній справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем на адресу суду було надіслано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що вона є власником 51/400 частки будинку [ADDRESS] . Не погоджуючись з наданим позивачем звітом про оцінку майна станом на 13.03.2018 року, відповідачка звернулась до суб`єкта оціночної діяльності, який надав висновок про вартість об`єкта оцінки на 21.05.2018 року ринкова вартість вищевказаного будинку складає 1684112,00 грн., на підставі якого вартість частини, що їй належить, складає 214724,28 грн. Таким чином, [PERSON] заперечує, що право власності на 51/400 частку будинку [ADDRESS] повинно бути припиненим та визнаним за [PERSON] шляхом сплати ним грошової компенсації в розмірі 55996,98 грн., оскільки згідно останнього звіту вартість 51/400 частки вищезгаданого будинку складає 214724,28 грн. Зазначає, що у разі не згоди позивача з останнім розрахунком грошової компенсації, просить відмовити у задоволені позову. Разом з відзивом відповідачкою подано заяву із запереченням проти спрощеного позовного провадження у справі у зв`язку з тим, що між сторонами наявний спор стосовно вартості належних їй на праві власності 51/400 часток будинку [ADDRESS] , а отже вважає за доцільне розглядати справу за правилами загального позовного провадження. На адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, відповідно до якого вважає аргументи відповідача та заяву проти спрощеного судового провадження необґрунтованими, оскільки надана відповідачем оцінка майна перевищує в чотири рази фактичну вартість майна, що є невірним визначенням вартості, тому що спірна частка майна у будинку в натурі не виділена, земельна ділянка кадастрового номеру не має, а отже вартість будинку за відсутності певних та обов`язкових умов не може бути такою. Вважає обґрунтованими позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. До Ленінського районного суду м. Запоріжжя було надане заперечення відповідача на відповідь позивача, в якій погоджується на отримання грошової компенсації за належні їй на праві власності 51/400 часток спірного будинку, але за ринковою ціною, яка буде визначена судовою будівельно-технічною експертизою або через поділ грошової суми доходу від продажу будинку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року призначено по даній справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо встановлення дійсної ринкової вартості 51/400 частки будинку та господарських будівель станом на час проведення експертизи, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду від 26 вересня 2018 року залучено фахівця ТОВ «ЗМБТІ» до участі у справі в якості спеціаліста для надання до судового засідання інвентарної справи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що містить технічні матеріали щодо вказаного будинку. 20 травня 2019 року надійшла заява позивача, відповідно до якої останній вважає експертний висновок таким, що не відповідає заявленим вимогам, оскільки експертом не було вивчено належним чином документи, надані на дослідження, а отже висновок є помилковим. Вважає, що вартість 51/400 частини будинку становить 192168 грн. на підставі висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки станом на 25.03.2019 року, яка зарахована на депозитний рахунок суду з врахуванням раніше сплаченої суми у розмірі 55996,98 грн. 20 травня 2019 року Ухвалою Ленінського районного суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та розгляд судового розгляду справи належним чином. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про визнання позову у повному обсязі зі згодою на припинення права власності на належні їй 51/400 частки буд. [ADDRESS] , отримавши грошову компенсацію у розмірі 192168 грн., які позивач вніс на депозитний рахунок Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Просить справу розглядати за її відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1027 від 30 вересня 2015 року за спадковою справою № 1/2012 належить 3/4 частки спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , яке складається з 51/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва № 1164 про право власності на житло, виданого ККП ДАЕК «Запоріжжяобленерго» 18 грудня 1996 року, зареєстрованого в Орендному підприємстві ЗМБТІ 31.01.1996 року і записано у реєстрову книгу за № 288, р. № 39434, та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, 20 грудня 2005 року за реєстровим № 3-2378, зареєстрованого в Орендному підприємстві ЗМБТІ 02.03.2006 року за № 39434 в книзі № 288, реєстраційний номер 12929328, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОП ЗМБТІ 02.03.2006 року № витягу 9990909. На підставі свідоцтва про право на спадщину № 449 від 27 квітня 2017 року, [PERSON] належить 1/4 частки спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , яке складається з 51/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки № 119218402 від 01.04.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником 51/400 часток будинку [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.04.2017 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Банковською Ю.В., серія та номер 449, що також зазначається у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86156735 від 28.04.2017 року. Водночас, підтверджується право спільної часткової власності на 153/400 часток вищевказаного будинку [PERSON] згідно вказаної інформаційної довідки та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44844740 від 30.09.2015 року. Відповідно до звіту про оцінку майна за договором №ZP180313-001 від 13.03.2018 року, ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 279 м.кв, та господарчі будівлі, розташовані на земельній ділянці площею 0,2103 га, за адресою: [ADDRESS] , складає без ПДВ 439192 грн. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки за договором №50/18 від 23.05.2018 року, ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] дорівнює 1684112,00 грн. Ринкова вартість 51/400 частки об`єкта оцінки складає 214724,28 грн. Інформацією про зарахування коштів на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Запорізькій області від 05.06.2018 року підтверджується внесення [PERSON] за платіжним документом № 2PL669967 (номер квитанції 0.0.1052061927.1) від 04.06.2018 року грошових коштів у розмірі 55996,98 грн. Висновком експерта № 2445 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі №334/2195/18 (провадження №2/334/2453/18) від 04.02.2019 року встановлена ринкова вартість 51/400 частки будинку та господарських будівель станом на час проведення експертизи, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] у розмірі 306133,69 грн. Звітом про оцінку майна, а саме житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , від 25.03.2019 за договором № 1323 на проведення оцінки від 25.03.2019 року встановлено вартість об`єкта оцінки у розмірі 1507200 грн. Інформацією про зарахування коштів на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Запорізькій області від 16.05.2019 року підтверджується внесення [PERSON] за платіжним документом № 2PL516198 (номер квитанції 0.0.1352730099.1) від 15.05.2019 року грошових коштів у розмірі 136171,02 грн. за частку майна [PERSON] у справі № 334/2195/18 У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч.1 ст.355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) з визначенням часток кожного, належить їм на праві спільної часткової власності. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Підставами припинення права власності згідно з ч. 1 ст. 346 ЦК є: відчуження власником свого майна; відмова власника від права власності; знищення майна; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; викуп земельної ділянки у зв`язку із суспільною необхідністю; викуп нерухомого майна у зв`язку з викупом з метою суспільної необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене; викуп безгосподарно утримуваних пам`яток історії та культури; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиція; конфіскація; припинення юридичної особи чи смерть власника. Наведений перелік не є вичерпним, оскільки ч. 2 ст. 346 ЦК зазначається, що право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності , може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно ч.1та ч.2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно ст.365 ЦК України - передбачено виключення з даного правила про обов`язкову згоду співвласника на припинення його права власності на належну частку з отриманням компенсації від іншого співвласника. Так, згідно зі ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, при умові наявності сукупності таких обставин: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є не можливим; таке припинення права власності на частку у майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника (право якого припиняється) та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умовами попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно з правовою позицію Верховного Суду України, висловленою у справі № 6-68цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до квитанцій № 0.0.1052061927.1 від 04.06.2018 року та № 0.0.1352730099.1 від 15.05.2019 року [PERSON] на рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області внесено 192168,00 грн. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнала позов, припинення права власності на 51/400 частку будинку [ADDRESS] не зашкодить інтересам [PERSON] , а також враховуючи, що наявне підтвердження внесення вказаної суми на депозитний рахунок суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved