Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 07ж..03.2014 року б\\н, відповідач отримав кредит у розмірі 13060,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов. Взяті на себе зобовязання банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач,[PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак в матеріалах справи, окрім копій анкети позичальника, заяви, Генеральної угоди, витягу з умов та правил надання банківських послуг, розрахунку заборгованості за договором б\\н від 07..03.2014 року, укладеного між «ПриватБанком» та [PERSON] станом на 01.11.2016 року, та копії паспорта на імя відповідача, не міститься будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження факту отримання та використання відповідачем вказаних кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві. Такими доказами, зокрема, може бути складена у відповідності до вимог діючого законодавства довідка про рух коштів по рахунку відповідача, підписана відповідальною особою банку, тощо, але за час розгляду справи судом, - з листопада 2016 року по жовтень 2017 року, представник позивача таких доказів на підтвердження заявлених позовних вимог суду не надав. Суд, діючи на підставі ст.10 ЦПК України, з метою сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи, для забезпечення правильного та законного розгляду справи, надіслав позивачу розяснення в рамках даної цивільної справи, в якому вказав, що позивач, відповідно до вимог ч.2 ст.27 ЦПК України, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязаний подати усі наявні у нього докази, а також розяснив, що у випадку невиконання позивачем вимог ЦПК України щодо обовязку доказування справа буде розглянута на підставі наявних доказів. Відповідності до ч. 3 ст. 58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, а тому обставини, викладені в позовній заяві, судом не приймаються. Таким чином, оскільки ані в позовній заяві, ані в документах, що долучені до неї, не міститься відомостей щодо часу, способу виконання позивачем умов кредитного договору з надання кредиту у розмірі та в спосіб, визначений Умовами та Договором, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору є не обґрунтованим, не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed