Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, посилаючись на те, що ДП «РЕУ «ЗАТ Житлобуд» з лютого 2005 року по 31 серпня 2010 року утримувало прилеглу територію та будівлю гаражів [ADDRESS] та забезпечувало ці будівлі комунальними послугами. Відповідачі являються власниками боксу [NUMBER]. Дольова участь в управлінні гаражів [ADDRESS] розрахована відомістю витрат. Відповідачі зобов'язані щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг, але згідно відомості бухгалтерії за період з 01 квітня 2009 року по 31 січня 2011 року заборгованість відповідачів за утримання та управління боксу [NUMBER] гаражів збільшилось до 972,52 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив, пояснивши, що своєю бездіяльністю відповідачі породжують для підприємства нові борги, які підривають економічний стан останнього та перешкоджають реалізації поставлених перед ним завдань, тому просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 1344,16 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, при цьому пояснив, що між ним та позивачем не було укладено жодного договору про надання комунальних послуг і тому борг за участь в утриманні гаражу [ADDRESS] в розмірі 1344,16 грн. є необґрунтований. Крім того, не надано позивачем належного розрахунку такої заборгованості за послуги, які по суті не надавались, також в той період за який просять стягнути кошти, він гаражем не користувався, так як гараж протікав. Наголошував на тому, що судові витрати, які позивач просить стягнути, є також необґрунтованими. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Судом встановлено, ДП «РЕУ «ЗАТ Житлобуд» з лютого 2005 року по 31 серпня 2010 року утримувало прилеглу територію та будівлю гаражів [ADDRESS] та забезпечувало ці будівлі комунальними послугами. Відповідачі являються власниками боксу [NUMBER]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій відноситься до категорії комунальних послуг. Дольова участь в управлінні гаражів [ADDRESS] розрахована відомістю витрат, яка міститься в матеріалах справи Відповідно до ч. 3 ст. 20 та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі допустили утворення заборгованості за комунальні послуги, підтвердженням чого є відповідні довідки та розрахунки, які містяться в матеріалах справи. Стаття 820 ЦК України встановлює обов'язок квартиронаймачів своєчасно оплачувати отримані комунальні послуги, тобто покладає на відповідачів грошове зобов'язання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], як подружжя, являються співвласниками гаражу [ADDRESS] Згідно з ст. 854 ЦК України, відповідач повинен сплачувати вартість наданих послуг поетапно, тобто щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг. Як встановлено в судовому засіданні, за період з липня 2009 року по 31.08.2010 заборгованість відповідачів по утриманню гаражу [NUMBER] становить 972,52 грн., що підтверджується відомістю нарахувань дольової участі в утриманні гаражу. Дана заборгованість відповідачами до цього часу не погашена. Тому суд вважає, що дана заборгованість підлягає до стягнення. Статтею 18 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено порядок оформлення претензій до надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до даної статті не оформлено жодної претензії щодо якості та кількості наданих комунальних послуг, управлінню і обслуговуванню гаражів [ADDRESS] та прилеглої території. Згідно з частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За весь час затримки розрахунку відповідно до ст. 96 ЦПК України позивачем зроблений розрахунок, відповідно до якого 3% річних становить 128,55 гривень, інфляційні становлять 243,09 гривень, що підлягають до стягнення з відповідачів. Суд, не погоджується із твердженнями відповідачів про те, що оплату за послуги не здійснювали, так як між ними і позивачем відсутній договір, оскільки згідно з вимогами ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Доказів на підтвердження того, що відповідачі не могли користуватись гаражем внаслідок його затікання суду не надано. Акт, який наданий суду складений 22 вересня 2008 року і містить посилання на те, що в результаті обстеження підземного гаража [NUMBER] виявлено в кутку мокру пляму та запах цвілі. Також суду не надано доказів звернення відповідачів у встановленому законом порядку з претензіями щодо надання неякісних послуг. Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з [PERSON], [PERSON] також підлягає судовий збір у розмірі 122,10 грн., сплачений позивачем при подачі позову, що підтверджено документально відповідними платіжними дорученнями. Платіжне доручення на суму 107,30 грн. не стосується даної справи, так як оплачено судовий збір за видачу судового наказу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що договір про надання правових услуг адвокатом від 24 квітня 2010 року укладений між адвокатом [PERSON] та Дочірнім підприємством «РЕУ» ЗАТ «Житлобуд». Оскільки адвокат [PERSON] в судове засідання квитанції про сплату за правову допомогу не надав, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення правової допомоги у розмірі 320 грн. до задоволення не підлягають.

Outcome: partial