Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з наступних підстав. [INFO] помер його батько [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 22 серпня 2016 року зроблений відповідний актовий запис за № 28 та видане 22 серпня 2016 року Виконкомом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6.2700 га., кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , яка розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Право власності померлого [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданим 02 січня 2003 року на підставі розпорядження голови Покровської РДА № 223-р від 23.09.2002 року. На випадок смерті, [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги за законом як рідний син спадкодавця - [PERSON] , померлого [INFO] . 03.06.2019 року позивач звернувся до Державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори О.Г. Кривошей, з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак на його звернення Державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори О.Г. Кривошей, 03.06.2019 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до якої, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через ненадання оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. На теперішній час, оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] , виданого 02 січня 2003 року на підставі розпорядження голови Покровської райдержадміністрації № 223-р від 23.09.2002 року, відповідно до якого померлий [PERSON] являвся власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6.2700 га., кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , яка розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області - втрачено. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6.2700 га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , яка розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] . В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач Маломихайлівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області з прийнятим рішенням згідні. Третя особа: Державна нотаріальна контора Покровського району Дніпропетровської області не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 22.08.2016 року (а.с.4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] , померлому [PERSON] на підставі розпорядження голови Покровської районної державної адміністрації № 223-р від 23 вересня 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 6.270 га., яка розташована на території Маломихайлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 227 від 02 січня 2003 року (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звертався до Державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори О.Г. Кривошей з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак, державним нотаріусом Кривошей О.Г. 03.06.2019 року було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з ненаданням [PERSON] , правовстановлюючого документа на вказане майно (а.с. 8). З копії газети «Покровський край» видно, що у ній розмішено інформацію про втрату державного акту [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 9). Так, відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved