Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього суми заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 5698,28 грн, 3% річних у сумі 716,44 грн, інфляційних втрат у розмірі 1694,27 грн та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що на відповідача було відкрито особовий рахунок, тобто відповідач став споживачем природного газу та отримував послуги постачання природного газу. Позивач виконав свої зобов`язання відповідно до умов договору, а саме здійснив постачання природного газу до об`єктів відповідача в необхідних обсягах. Однак відповідач умови договору виконує не належним чином, плату за поставлений природний газ не здійснює, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5698,28 грн за період з 31 січня 2016 року по 05 жовтня 2018 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що предметом господарської діяльності позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» є надання споживачам природнього газу. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем природнього газу. Для оплати спожитого природнього газу на ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.8). Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачу послуги з газопостачання, а відповідач зобов`язаний оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Відповідно до п. 20 «Правил постачання природного газу», затверджених Постановою № 2496 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року, споживач зобов`язується: дотримуватись вимог цих Правил; забезпечувати дотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами; здійснювати комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню загрози життю або травматизму, пошкодженню обладнання та продукції, негативних екологічних наслідків тощо в разі отримання повідомлення про припинення (обмеження) постачання (розподілу/транспортування) природного газу; забезпечувати допуск представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення на територію власних об`єктів для звірки даних фактичного споживання природного газу; самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: порушення строків оплати за договором на постачання природного газу; відсутності споживача у розрахунковому періоді в Реєстрі будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС; перевищення підтвердженого обсягу природного газу без узгодження з постачальником; відсутності укладеного договору постачання природного газу; інших випадках, передбачених цими Правилами та чинним законодавством. Відповідач користувався послугами газопостачання, що надавались Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», однак неналежним чином виконував свій обов`язок зі щомісячної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим за період з 31 січня 2016 року по 05 жовтня 2018 року відповідач має заборгованість по оплаті послуг за спожитий газ, яка згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, складає 8108,99 грн, з яких: сума основного боргу - 5698 грн 28 коп., 3% річних у розмірі 716 грн 44 коп., інфляційні витрати у розмірі 1694 грн 27 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved