Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 квітня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №191135 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту по картковому рахунку. Згідно з умовами п.2.1. кредитного договору, Банк надав позичальнику на його картковий рахунок [NUMBER] кредитний ліміт в розмірі 13 400 грн. 00 коп. Відповідно до п.2.2. кредитного договору, кредитний ліміт надавався з 25 квітня 2013 року на строк 12 місяців. Також, при умові належного виконання позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором, Банк міг продовжити строк кредитного ліміту без укладання додаткової угоди до договору, кожного разу на 12 місяців. 11.11.2013 року, боржник померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. У зв'язку з наведеним, 12.06.2014 року позивач надіслав претензію до Української міської державної нотаріальної контори, яку потрібно було довести до відома спадкоємців боржника та прийняти заходи щодо охорони спадкового майна в рамках суми, зазначеної в претензії. Відповідно до листа Української міської державної нотаріальної контори від 01.07.2014 року, спадщину прийняв спадкоємець за законом - [PERSON]. Крім цього, у вказаному листі було зазначено, що Українською міською державною нотаріальною конторою було доведено до відома спадкоємця інформацію про наявність претензій позивача. Однак, після вказаних дій відповідач існуючу заборгованість за кредитом так і не погасив. Таким чином, станом на 11.06.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 8 335 грн. 76 коп. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за договором в загальній сумі 8 335 грн. 76 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу у його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи двічі повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні зворотні повідомлення, які повернулись на адресу суду та приєднані до матеріалів справи, причини неявки суду не повідомив, а тому у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності за наявними матеріалами справи та доказами і ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду встановлено, що 25 квітня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №191135 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту по картковому рахунку (а.с.5-7 - копія кредитного договору). Згідно з умовами п.2.1. кредитного договору, Банк надав позичальнику на її картковий рахунок [NUMBER] кредитний ліміт в розмірі 13 400 грн. 00 коп. Відповідно до п.2.2. кредитного договору, кредитний ліміт надавався з 25 квітня 2013 року на строк 12 місяців. Також, при умові належного виконання позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором, Банк міг продовжити строк кредитного ліміту без укладання додаткової угоди до договору, кожного разу на 12 місяців. Виходячи зі змісту ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], виданого 12 листопада 2013 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний запис за №18879 (а.с.11 - копія Свідоцтва про смерть). Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2014 року позивач надіслав претензію до Української міської державної нотаріальної контори, для можливості довести до відома спадкоємців померлої та прийняти заходи щодо охорони спадкового майна в рамках суми, зазначеної в претензії (а.с.13 - копія претензії). Відповідно до листа Української міської державної нотаріальної контори від 01.07.2014 року, спадщину прийняв спадкоємець за законом - [PERSON], якому доведено до відома про претензію щодо погашення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування кредитного ліміту по картковому рахунку співробітника ПАТ «АКТАБАНК» №191135 від 25.04.2013 року (а.с.14 - копія листа). Однак, як вказано в позовній заяві, після вказаних дій відповідач існуючу заборгованість за кредитом так і не погасив. Таким чином, станом на 11.06.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 8 335 грн. 76 коп. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи зі змісту ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Крім того, виходячи зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач, як спадкоємець боржника, умови договору не виконує, та не бажає погасити заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Також суд вважає за необхідне у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved