Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.Бі.АЙ» на його користь страхове відшкодування у розмірі 50000 грн., а також стягнути з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 4514,74 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26 березня 2013 року з вини [PERSON] сталася ДТП, в якій був пошкоджений його автомобіль [NUMBER]. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] 6, що належить ДП «НЕК «Укренерго», була застрахована в ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 0456366. Він звернувся до ПАТ «Страхова група «Ю.Бі.АЙ» з заявою про виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні у такому випадку документи, однак до теперішнього часу не отримав ані письмового повідомлення щодо прийнятого страховою компанією рішення, ані страхового відшкодування. З метою проведення оцінки вартості матеріальної шкоди, завданої його транспортному засобу в ДТП, він звернувся до оцінювача ФОП [PERSON], за послуги якого сплатив 850 грн. Крім цього, йому довелося сплатити за послуги евакуатора та за вимушене зберігання пошкодженого автомобіля на стоянці, тощо. Загальна сума таких витрат становить 3215,80 грн. Згідно звіту № 813/0513 про незалежну оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої його автомобілю [NUMBER], 1998 року випуску, її загальна вартість склала 51298,94 грн. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП становить 54514,74 грн. Вважає, що стягнення страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. має бути здійснено за рахунок ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ», згідно положень ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі поліса № АС/ 0456366, а решта суми 4514,74 грн. за рахунок ДП НЕК «Укренерго», відповідно до ст. 1194 ЦК України, у звязку з чим звернувся до суду з позовом. Позивач та його представник у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, подав заперечення на позов і просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених в запереченні. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» до судового засідання не зявився, але надіслав до суду заперечення і просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні. Третя особа [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 26 березня 2013 року, близько 12.20 год. на ділянці автодороги [PERSON] - Рені, 33 км + 858,8 м, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись з боку м. Одеса в напрямку м. Рені, нехтуючи правилами дорожнього руху, порушуючи правила виконання обгону, яке вимагало виїзд на зустрічну смугу руху, виїхав на праве узбіччя, де почав випереджати легковий автомобіль з причепом. Під час закінчення випередження [PERSON] не прийняв до уваги той факт, що при здійсненні виїзду з узбіччя з ґрунтовим покриттям на проїжджу частину дороги з асфальтобетонним покриттям може статися втрата керованості руху автомобіля за рахунок різниці зчеплення шин з покриттям, скоїв виїзд на проїжджу частину дороги з асфальтобетонним покриттям, що призвело до бокового заносу автомобіля та його неконтрольованого руху на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення його автомобіля з пасажирським автобусом марки «MERCEDES BENZ 312D» р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] 6, що належить ДП «НЕК «Укренерго» була застрахована в ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 0456366 (а.с. 9) Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2015 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, а справу провадженням закрито на підставі ст. 46 КК України, ч.4 ст. 286, п.1 ч.2 ст. 284 КПК України (а.с. 8). З метою проведення оцінки вартості матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу позивача в ДТП, останній звернувся до оцінювача ФОП [PERSON], за послуги якого сплатив 850 грн., що підтверджується квитанцією № 3325970 від 07 травня 2013 року (а.с. 43). Крім цього, позивач сплатив 1400 грн. за послуги евакуатора, 408 грн. за послуги УДАІ ГУМВС України в Одеській області та 1500 грн. за зберігання пошкодженого автомобіля на стоянці, згідно квитанції № QS17853464 від 01 квітня 2013 року, квитанції № QS17853433 від 01 квітня 2013 року та товарного чеку № 36 від 01 квітня 2013 року (а.с. 44, 43). Відповідно до звіту № 813/0513 про незалежну оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої автомобілю [NUMBER], 1998 року випуску, її загальна вартість склала 51298,94 грн. (а.с. 10-41). Загалом сума становить 54514,74 грн. Позивач зазначає, що протягом трьох днів з моменту дорожньо-транспортної пригоди звернувся до ПАТ «Страхова група «Ю.Бі.АЙ» з заявою про виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи, однак до теперішнього часу не отримав ані письмового повідомлення щодо прийнятого страховою компанією рішення, ані страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Пунктом 3 ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Пунктами 35.1, 35.2 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, імя, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, повязаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у звязку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Як встановлено у судовому засіданні, позивач звернувся до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» з заявою про виплату страхового відшкодування 02 лютого 2016 року, тобто майже через 3 роки з моменту ДТП, додавши до неї наступні документи: копію ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2015 року, копію звіту № 813/0513 про вартість матеріальної шкоди (з додатками), копію полісу № АС/ 0456366 (а.с. 77). В свою чергу, ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ», отримавши від позивача зазначену заяву, була позбавлена можливості розглядати її, як підставу на виплату страхового відшкодування, оскільки вона складена з порушенням та всупереч передбачених вимог Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», без належного дотримання змісту та порядку подання, а саме: заяву подано з порушенням строку, встановленого Законом України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; заяву подано всупереч статей 33, 34, 35 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» без попереднього повідомлення відповідача про настання ДТП та про наявність пошкоджень на транспортному засобі «MERCEDES BENZ 312D» р/н [NUMBER] за наслідками ДТП; заява не містить всіх відомостей, які обовязково мають бути розкриті, у відповідності до ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; до заяви не надано жодного документу з переліку, визначеного п.35.2 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно положень п.37.1.4 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відповідно до звіту № 813/0513 завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «MERCEDES BENZ 312D» р/н [NUMBER] складає 51298,94 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як розяснено в п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» повинно відшкодувати різницю між страховою сумою та реальними збитками, яка складає 4514,74 грн. (54514,74 грн. (реальні збитки) 50000 грн. (загальна сума, яку повинна сплатити страхова компанія). Доводи представника відповідача ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» про те, що водій [PERSON] відшкодував позивачеві заподіяну шкоду як потерпілому, суд до уваги не приймає, оскільки у судовому засіданні було оглянуто матеріали кримінального провадження № 1-кп/496/167/15 за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст. 286 КК України, з яких вбачається, що [PERSON] не є потерпілим у кримінальному провадженні, натомість потерпілим є [PERSON] Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» страхового відшкодування у розмірі 50000 грн., виходячи з положень п.п.37.1.4 п.37.1 ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тоді як матеріальна шкода у розмірі 4514,74 грн. підлягає стягненню з ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго», тобто в рамках заявлених позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial