Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.02.2020 між сторонами підписано Заяву про приєднання №959713612 до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО). Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач приєдналася до ДКБО в редакції, яка на день підписання Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та уклала з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до блоку 3 даної заяви Банк відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав відповідачу платіжну картку «Моя кредитка» та ПІН конверт до неї, встановивши кредитну лінію з лімітом кредитування 13125 грн., при цьому відповідач зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 38% річних і 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. Виписки по картковому рахунку за період з 10.02.2020 по 20.08.2020 свідчать про те, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, в т.ч. здійснювала зняття готівки, проводила платежі. Однак в порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконувала. Станом на 20.08.2020 має заборгованість в сумі 14326 грн. 81 коп., яка складається із заборгованості за простроченим боргом у розмірі 13016 грн. 36 коп., відсотків за користування кредитом у розмірі 1255 грн. 80 коп., заборгованості за РКО у розмірі 12 грн. 56 коп., інфляційних втрат від прострочених сум у розмірі 00 грн. 46 коп., 3% річних від прострочених сум заборгованості у розмірі 41 грн. 63 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача\~в судове\~засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи з її участю суду не надала. Відповідно до вимог ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.02.2020 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем підписано заяву №959713612 на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом. Шляхом підписання зазначеної заяви відповідач погодилася з тим, що ця заява, Заява про приєднання, додатки до Договору, Умови користування кредитною лінією (Кредитом) та інше складають єдиний документ Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанням цієї заяви відповідач ініціювала одержання Кредиту на споживчі потреби, погодилася з умовами користування Кредитом відповідно до цмов договору та підтвердила укладення між нею та Банком Крекдитного договору з істотними умовами кредитування. Відповідно до блоку 3 даної Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) Банк відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав відповідачу платіжну картку «Моя кредитка» та ПІН-конверт до неї, встановивши кредитну лінію з лімітом кредитування 13125 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 38% річних у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, протягом якого процентна ставка складає 0,001% річних за користування кредитними коштами, які сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Згідно з п.3.3 Заяви відповідач погодилася з правилами користування Кредитом, та всіма умовами договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Виписки по картковому рахунку за період з 10.02.2020 по 20.08.2020 свідчать про те, що відповідач активно користувалася кредитними коштами. Згідно з п.п.1.17.1, 1.18.1 розділу XXII ДКБО відповідач зобов`язався використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним Договором. За користуванням Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку і розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії. У відповідності з п.1.21 розділу XXII ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Відповідач скористалася наданими їй позивачем кредитними коштами,\~що підтверджується розрахунками заборгованості, однак свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого станом\~на 20.08.2020 має заборгованість в сумі 14326 грн. 81 коп. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в розмірі 14326 грн. 81 коп., яка підлягає стягненню з неї у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову. На підставі викладеного, ст.ст.207, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 623, 625, 627, 628, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved