Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позові позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.08.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 серпня 2018 року має заборгованість в загальному розмірі 195 469 грн. 21 коп., яка складається з наступного: 5 997 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 184 615 грн. 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 856 грн. 89 коп. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 115 597 грн. 03 коп., яка складається з наступного: 5 997 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 109 599 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 06.08.2010 по 29.01.2018. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором № б/н від 06.08.2010 року у загальному розмірі 115 597 грн. 03 коп. та судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп.. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила та відзиву на позовну заяву не надала. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.08.2010 року між сторонами по справі був укладений Договір кредиту № б/н, який складається із заяви позичальника \\а.с.11\\ та умов і правил надання банківських послуг \\а.с.13-36\\, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1.1.5.5 умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором \\об.с.а.с.31\\. Однак з матеріалів справи випливає, що у порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 серпня 2018 року має заборгованість в загальному розмірі 115 597 грн. 03 коп., яка складається з наступного: 5 997 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 109 599 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 06.08.2010 по 29.01.2018 \\а.с.8-10\\. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушила свої зобов'язання за договором кредиту № б/н від 06.08.2010 року, не сплачувала суму кредиту, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості в загальному розмірі 115 597 грн. 03 коп. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved