Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя до відповідача посилаючись на те, що з 05 вересня 1999 року сторони перебували в шлюбі. Відповідно до рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області №2-367/2013 від 16 квітня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Також посилається на те, що з 2002 року по 2013 рік сторонами як подружжям за спільні кошти, було побудовано господарство за адресою [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. «А», незавершеного житлового будинку літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», колодязя №1, огорожі №2,3. На підставі викладеного просить суд поділити між сторонами майно набуте під час подружнього життя та визнати за [PERSON] право власності на ? частини будівельних матеріалів домогосподарства, що знаходиться за адресою [ADDRESS]; виділити [PERSON] в натурі будівельні матеріали та конструктивні елементи використані в процесі будівництва незавершеного житлового будинку літ. «Б», що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною вартістю 329 234 грн. Представник позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05 вересня 1999 року сторони перебували в шлюбі, однак відповідно до рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області №2-367/2013 від 16 квітня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано Також встановлено, що з 2002 року по 2013 рік позивачем та відповідачем як подружжям за спільні сумісні кошти, було побудовано господарство за адресою [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. «А», незавершеного житлового будинку літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», колодязя №1, огорожі №2,3. Згідно даних технічного паспорту на спірне домогосподарство, його вартість становить 607 086 грн. Таким чином, враховуючи те, що все зазначене майно побудовано сторонами в період шлюбу, воно є спільною сумісною власністю подружжя і позивачу належить ? його частка. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя». Відповідно до 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, а тому позивачу та відповідачу належить майно в частці 50 % вищезазначеного майна. Спірні житлові будинки та господарські споруди, були побудовані в період 2002-2013 роках без отримання дозволу на виконання будівельних робіт інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування та забудову території» та ч.1 ст. 376 ЦК України вважається самовільним будівництвом, а тому в даний час позивачу та відповідачу належить право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи які використовувались під час будівництва вищезазначеного нерухомого майна. На підставі викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. 376, ЦК України,

Outcome: approved