overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 12 грудня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1191. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, тривалий час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим просить ухвалити рішення про розірвання їх шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 12 грудня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1191. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 14 листопада 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 877. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 14 листопада 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 877. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 15 липня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1071. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, який належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 15 липня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, про що зроблено актовий запис № 1071. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними 16 листопада 1984 року у Відділі РАГС Мінського РВК м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1843. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось в зв»язку з тим, що між ними відсутнє почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки. З липня 2013 року вони не підтримують шлюбі відносини, не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Вважає, що спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що міри прийняті судом для збереження сім'ї не дали позитивного результату. Наданий строк для примирення не примирив їх, збереження сім'ї вважає неможливим, просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що міри прийняті судом для збереження сім'ї не дали позитивного результату. Наданий строк для примирення не примирив їх, однак збереження сім'ї вважає можливим. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 16 листопада 1984 року у Відділі РАГС Мінського РВК м. Києва про, що зроблено актовий запис №1843, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 16 червня 2016 року було надано сторонам строк на примирення строком у два місяці. Після вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, позивач наполягав на розірванні шлюбу, вказавши, що вжиті судом заходи не поновили їх сім'ю, наданий судом строк на примирення їх не примирив. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дітей, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 16 листопада 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2126. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представниця позивача - адвокат Бєляєва А.П. звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу за відсутності позивача та його представника, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представниця відповідача - [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу за відсутності відповідачки та її представника, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 16 листопада 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2126. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 17 вересня 2016 року у Оболонському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1442. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 17 вересня 2016 року у Оболонському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 442. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 17 жовтня 2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1950. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 17 жовтня 2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено актовий запис № 1950. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 17 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 183. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим просить ухвалити рішення про розірвання їх шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 17 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 183. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 19 квітня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 455. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим просить ухвалити рішення про розірвання їх шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 19 квітня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, про що зроблено актовий запис № 455. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved