Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» про поновлення на роботі, посилаючись на те, що згідно наказу № 2-к від 04.02.2016 року його з 05.01.2015 року, на підставі ст. 38 КЗпП України, звільнено з посади директора за власним бажанням. Стверджує, що даний наказ було прийнято на виконання протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ЧМЖК» від 04.02.2016 року, який йому надіслано разом із наказом. Вважає такий наказ незаконним, так, як заяви про звільнення він не писав і тому таке звільнення є безпідставним. На підставі вищевикладеного просив суд визнати незаконним його звільнення з 05.01.2015 року та поновити його на посаді директора ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс», а також допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі. Від представника відповідача до суду надійшли заперечення, в яких просила суд у задоволенні позову відмовити з причин безпідставності та необґрунтованості. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилався на доводи, викладені в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, посилалася на доводи, викладені в запереченні. У задоволенні позову просила суд відмовити з причин безпідставності та необґрунтованості. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. У відповідності з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.11.2015 року, яке набрало законної сили, [PERSON], 6 листопада 2007 року приступив до виконання обовязків директора ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» Як встановлено у вищевказаному рішенні Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.11.2015 р. керівником товариства з обмеженою відповідальністю «ЧМЖК» в період з 2007 по 15 липня 2015 року являвся [PERSON] (Т.1, а.с.89-90). Дана обставина підтверджується і іншими матеріалами справи, зокрема: актами прийому передачі квартир /Т.1, а.с. 105-128, 211-219/ декларацією про готовність обєкта до експлуатації /Т.1, а.с. 100-104/, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /Т.1, а.с.100/. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вищезазначених вимог Закону встановлено, що жодною із сторін не надано суду доказів того, що [PERSON] звільнений з посади директора ТОВ «ЧМЖК» 05.01.2015 року. Зокрема до суду ні стороною позивача ні стороною відповідача не надано наказу про звільнення [PERSON] від 05.01.2015 року, який би був оформлений відповідно до наказу Державного комітету статистики України від 5 грудня 2008 року N 489. В свою чергу наказ № 2-к від 04.02.2016 року, на який посилається позивач, як на наказ про його звільнення, таким не являється. Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд вважає, що відсутній предмет спору, а саме факт звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «ЧМЖК» з 05.01.2015 року, а тому відсутні підстави для задоволення позову про його поновлення на роботі. Встановлені судом обставини, повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed