Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком, який розташований по вул. Дзержинського, 23 в с. Гаврилівка Покровського району Дніпропетровської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно за ним зареєстровано право на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Дзержинського, 23, с. Гаврилівка Покровського району Дніпропетровської області. В даному будинку зареєстрований [PERSON], проте останні 15 років у вказаному будинку він не проживає. На підставі викладеного позивач просить [PERSON] визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком, який розташований по вул. Дзержинського, 23 в с. Гаврилівка Покровського району Дніпропетровської області. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надіслала до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просить його задовольнити.\~\~\~\~ Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON] який вдруге не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Позивач проти винесення заочного рішення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.08.2006 року являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл.., Покровський р-н, с. Гаврилівка, вул. Дзержинського, 23. (а.с.6). Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» №11642881 від 23.08.2006 р., будинок який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл.., Покровський р-н, с. Гаврилівка, вул. Дзержинського, 23, зареєстровано право власності за [PERSON], про що зроблено відповідний номер запису 451 в книзі 4. (а.с.7). З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 30.11.2015 року вбачається, що [PERSON], фактично не проживає в будинку, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл.., Покровський р-н, с. Гаврилівка, вул. Дзержинського, 23, з 2000 року (а.с.8). Отже, позивач, відповідно до ст. 10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: Дніпропетровська обл.., Покровський р-н, с. Гаврилівка, вул. Дзержинського, 23, відповідач не проживає з 2000 року. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач, як встановлено судом, є власником житла, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 405 ЦК України. Так, у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. [PERSON] особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. \~\~ \~\~

Outcome: approved