Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернувсядо суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» покладено обов`язок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності у м. Черкасах. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки у вказаному будинку встановлений будинковий лічильник обліку теплопостачання, споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] відсутній, тому у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідач своєчасно з січня 2013 року не вносив плату за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2020 року складає 29 781,77 грн. Просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість, інфляційні втрати в сумі 18531,53 грн, три відсотки річних 5254,68 грн та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В зазначений термін відзив відповідачем до суду не поданий. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2021 року позовні вимоги позивача задоволено. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2021 заочне рішення скасовано та справу призначено до слухання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачем, до початку розгляду справи по суті подано позовну заяву уточнену в якій позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу 16749,24 грн, 14563,63 грн інфляційну складову та 3% річних в сумі 4550,85 грн, а також судові витрати. Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги в часині застосування інфляційних та 3% річних не визнає та просив застосувати строк позовної давності до даних вимог. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача просив в частині стягнення інфляційних та 3% річних позивачу відмовити застосувавши строк позовної давності. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», покладений обов`язок із забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статями 67, 68 ЖК України та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими у встановленому порядку тарифами та строки. Згідно ст.. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 226813239 від 05.10.2020 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] Між ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» та [PERSON] 15.02.2018року укладено договір № 6647/6 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води», який вважається пролонгованим на наступні роки. Договором передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тому, відповідач є споживачем комунальних послуг (з централізованого опалення та гарячого водопостачання), які надаються позивачем. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Згідно з ст. 322 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до змісту ст.13, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», централізоване опалення віднесено до житлово-комунальних послуг. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному КМУ. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення гарячого водопостачання встановлено, що станом на 01.09.2020 року відповідач має заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» за надані йому послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 16749,24 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Станом на 01.09.2020 року борг відповідача становить 16749,24 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить сягнути з відповідача інфляційну складову за період з 01.11.2013 року по 01.09.2020 року в сумі 14563,63 грн та 3% річних в сумі 4550,85 грн. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові Частиною першою, п`ятою ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеними строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з частиною першою ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється загальними правилами визначення строків, встановленими ст. 253-255 цього Кодексу. Частиною другою ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Позивачами позов пред`явлено 26.10.2020 року. Як вбачається з розрахунку відповідач в квітні 2018 року сплатив заборгованість за попередні місяці. В зв`язку з цим, суд вважає, що інфляційні та 3% річних необхідно розраховувати з травня 2018 року в сумі 1039,36 грн - інфляційних та 672,10 грн - 3% річних, застосувавши до даних правовідносин строк позовної давності. Суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційних 1039,36 грн та 672,10 грн - 3% річних. Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно заявлених позовних вимог позивача в сумі 1081 грн 96 коп, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial