Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 16 грудня 1996 року їй було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,30 умовних кадастрових гектарів із земель СС «Україна» с.Пижівка Новоушицького району Хмельницької області. В подальшому після смерті [PERSON] , а саме [INFO] їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №018013, площею 1,83 га на території колишньої Зеленокуриловецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яка розташована на території колишньої Зеленокуриловецької сільської ради Новоушицького району. Позивач спадщину прийняв, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 03 червня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та задоволено клопотання про витребування у нотаріуса копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 02 липня 2021 року представник третьої особи подав до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, при винесенні рішення покладається на думку суду. 20 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 14 вересня 2021 року на 10 год.15 хв. 01 серпня 2021 року від відповідача - Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Інших заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). Позивач є сином померлої [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.9). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Після смерті [PERSON] позивач вступив у фактичне управління та розпорядження майном, проживає у погосподарському номері та здійснює догляд за будинком та присадибною ділянкою (а.с.18). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться на території колишньої Зеленокурилорвецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно (а.с.11). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529, статей 534, 549 ЦК Української РСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 018, виданого 24 червня 1995 року СС «Україна» с.Пижівка, прізвище [PERSON] прописано за №289 (а.с.13-15). Згідно з книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Новоушицької районної державної адміністрації КСП «Україна» с.Пижівка прізвище [PERSON] прописано під №278 та їй було видано сертифікат серії ХМ №072778 (а.с.16). Відповідно до повідомлення відділу в Новоушицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП «Україна» с.Пижівка, становить 73961,48 грн., розмір паю - 2,3 в умовних кадастрових гектарах (а.с.12). 14 квітня 2005 року на ім`я [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №018013 (а.с.10). Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно з ч.1 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. За змістом ст.25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов`язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Таким чином, оскільки державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ №018013, виданий Новоушицькою районною державною адміністрацією 14 квітня 2005 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , остання за життя не набула право власності на вказану земельну ділянку відповідно до ст.125 ЗК України, тому виданий державний акт на право власності на земельну ділянку є недійсним. В зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий після смерті спадкодавця, є недійсним в силу вимог ч.1 ст.125 ЗК України та ч.4 ст.25 ЦК України, тому вимога позивача про визнання вказаного державного акту недійсним є не обґрунтованою. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на спадкування за законом право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , оскільки остання була включена до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та набула права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Суд установив, що спадкодавцю [PERSON] належала земельна частка (пай), площею 2,30 га, яка увійшла до складу спадщини після смерті останньої, яку прийняв позивач. Відсутність у спадкодавця оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

Outcome: partial