Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником чотирьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право власності на квартиру підтверджується договором дарування від 20 квітня 2005 року та витягом з Державного реєстру правочинів. 05.10.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] 24 червня 2016 року згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми шлюб між ними був розірваний. Відповідачка по справі, зареєстрована в квартирі з жовтня 2013 року, але фактично не проживає у вказаній квартирі з вересня 2015 року і по теперішній час. Відповідачка не здійснює оплату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, не є членом його сім'ї. Залишаючись прописаною у його квартирі, відповідачка тим самим завдає йому фінансові незручності - у збільшеній платі комунальних платежів. З реєстрації у його квартирі відповідач добровільно знятися не бажає, переїхала проживати до Російської Федерації. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщення, а саме: квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач, та його представник позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав, та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON], додатково пояснив, що його колишня дружина [PERSON], не проживає в його квартирі за адресою [ADDRESS] з вересня 2015 року, з того часу її речей у квартирі теж немає. Замки у квартирі він не змінював та в доступі до квартири відповідачці він не обмежував. Йому відомо, що [PERSON] на даний час проживає в м. Санкт-Петербург Російської Федерації. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі газету «Урядовий курєр» №110 від 16 червня 2017 року, в судове засідання не зявилася. Свідок [PERSON], яка є донькою позивача, зазначила, що вона проживає за адресою: [INFO], та пояснила, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з вересня 2015 року, її речей в квартирі немає. Їй відомо, що відповідач виїхала до Росії. Свідок [PERSON], яка є знайомою позивача [PERSON] і знає відповідача, пояснила, що відповідач [PERSON]. тривалий час перебуває в м. Санкт-Петербург Російської Федерації. До квартири позивача в 2016 2017 роках відповідач не поверталася, її речей там немає. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником чотирьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири від 20 квітня 2005 року (а.с.9), та витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.10). 05.10.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який 24 червня 2016 року згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми був розірваний (а.с.8). Відповідачка по справі, зареєстрована в квартирі з жовтня 2013 року, але фактично не проживає у вказаній квартирі з вересня 2015 року і по теперішній час. Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що починаючи з вересня 2015 року відповідач не мешкає за місцем реєстрації в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Перешкоди у користуванні квартирою відповідачу не створюються. Зазначені обставини підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що з вересня 2015 року відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, виїхала до міста Санкт-Петербург Російської Федерації, де працює і проживає. Оскільки відповідач не користується житлом понад один рік без поважної причини, вона відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України втрачає право на користування житлом - квартирою №6 в будинку №16 по вул. Лесі Українки в м.Суми. Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, встановлено, що понад встановлений законодавством однорічний строк відповідач не користується житлом - квартирою №6 в будинку №16 по вул. Лесі Українки в м.Суми, без поважних причин, тому відповідно до ч.2 ст.405 ЦК відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житлом.

Outcome: approved