Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є батьком [PERSON], сину матеріальної допомоги не надає, не звертає уваги на неодноразові намагання позивача отримати допомогу на утримання сина в позасудовому порядку. У судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.12/. В даний час сторони разом не проживають, що не заперечувалось сторонами, а неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду. Статтями 183, 184 СК України встановлено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки за даними позивача не оскарженими відповідачем відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. При визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, її матеріальне становище, матеріальне становище відповідача, повідомлене позивачем, стан його здоров'я. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 600 гривень щомісячно. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду 20 січня 2014 року, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 229,40 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved