Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . КП «Житломасив» Мелітопольської міськради Запорізької області є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в тому рахунку й житлового будинку [ADDRESS] . 01.01.2015\~року між\~ [PERSON] \~та відповідачем\~був укладений\~договір про\~надання послуг\~з утримання\~будинків і\~споруд та\~прибудинкових територій.\~Відповідно до\~умов зазначеного\~договору,\~відповідач зобов`язаний\~забезпечити своєчасне\~надання \~ \~ послуг\~ \~ належної\~ \~ якості\~ \~ \~згідно \~ \~із \~ \~законодавством,\~ \~ \~утримувати внутрішньобудинкові\~мережі у\~належному технічному\~стані,\~здійснювати їх\~технічне обслуговування\~та ремонт,\~вживати своєчасних\~заходів до\~запобігання аварійним\~ситуаціям та\~їх ліквідації,\~усунення порушень\~щодо наданні\~послуг в\~ установлені\~законом строки;\~відшкодовувати споживачеві\~збитки,\~завдані його\~майну та\~(або)\~приміщенню шкоду,\~заподіяну життю\~чи здоров`ю\~споживача внаслідок\~ненадання послуг\~або надання\~послуг неналежної\~якості;\~здійснювати контроль\~за технічним\~станом інженерного\~обладнання житлових\~будинків,\~квартир,\~приміщень,\~своєчасно за\~власний paxyнок\~проводити роботи\~з усунення\~виявлених недоліків,\~своєчасно проводити\~підготовку житлового будинку\~та його\~технічного обладнання\~до експлуатації\~в осінньо-зимовий період. 19 грудня 2017 року відбулося затоплення вищевказаної квартири. Факти затоплення квартири підтверджуються актами про обстеження квартири від 20.12.2017 року 12.03.2018 року. Зокрема відповідно до акту про обстеження квартири 12.03.2018, встановлений факт затоплення квартири [ADDRESS] з причини «вихід з ладу труби центрального опалення». Затоплення квартири відбулось з вини КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, оскільки відповідно до договору про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеного з позивачем, відповідач повинен був здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлового будинку та своєчасно за власний рахунок проводити роботи усунення виявлених недоліків, своєчасно проводити підготовку житлового будинку його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення незалежної експертизи оцінки від 26.03.2018 року встановлено, що в наслідок залиття водними стоками (центрального опалення) сталося пошкодження квартири, вартість шкоди заподіяної власникам квартири складає 20318 грн. Відповідно до п. 10.4 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню внаслідок надання послуг неналежної якості. В результаті затоплення сімї позивача крім матеріальних збитків причинена і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через те, що його родина з трьох осіб, в зимовий період посеред ночі була позбавлена житла, а оскільки ступінь затоплення і пошкодження квартири була значною, це не дозволяло повернутися до їхньої квартири до теперішнього часу. Весь цей час вони змушені шукати тимчасове житло та переїжджати з місця на місце і при цьому змушені оплачувати ще й комунальні послуги за місцем своєї реєстрації, окрім оплати за тимчасове житло, в той час коли могли б користуватися власним житлом. На прохання не нараховувати плату за послуги та надати родині тимчасове житло, їм було відмовлено і за весь цей час керівництво уникало контакту і жодним чином не намагалось вирішити цю проблему. Більше того, в момент затоплення [PERSON] знаходився у хворому стані, що підтверджується результатом обстеження від 19.12.2017 року. При діагнозі ГЕРХ забороняється робити нахили і піднімати важки речі, але це доводилось робити через потребу вимушеного термінового переїзду, що додавало фізичного болю. Постійні скандали з представниками відповідача, через намагання відповідача затягнути час і уникнути відповідальності, також додавали значних душевних страждань. Все це призвело до втрати життєвих зв`язків на довгий термін, тому завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 80000,00 гривень. Також з відповідача підлягає стягненню на користь позивачів вартість проведеного експертної оцінки у розмірі 2000,00 гривень, яка була оплачена позивачем, згідно копії квитанції 002537 від 26.03.2018р. та акту прийому-передавання від 26.03.2018 року, а також витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 гривень. Тому він просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20318 грн., витрати на правову допомогу 3000 грн., вартість проведено експертної оцінки у розмірі 2000 гривень, а всього 25318 гривень. Крім того позивачем наданий розрахунок моральної шкоди, згідно якого 29.01.2016 року рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України методика О. М. Ерделевського була внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України. Законом України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у наступному розмірі: - у місячному 3200,00 гривень. Зазначена методика ґрунтується на: а) презумпції моральної шкоди страждань, які повинна відчути «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина; б) визначення базисного рівня розміру компенсації за страждання, спричинені заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю, що приймається в розмірі 720 мінімальних розмірів зарплати; в) розробленій шкалі співвідношень розмірів компенсації моральної шкоди на основі співвідношень максимальних санкцій Кримінального кодексу, що передбачають відповідальність за посягання на аналогічні права людини; г) розробленій формулі, за допомогою якої можна визначити розмір компенсації та яка враховує критерії, що повинен прийняти до уваги суд при вирішенні відповідного питання. Згідно зазначеною методикою фактичний розмір заявленої до стягнення моральної шкоди визначається за формулою: D = d х fv х і х с х (1 - fs) де: D розмір компенсації дійсної моральної шкоди, що обчислюється в мінімальних заробітних платах (МЗП); d - розмір компенсації презюміруємої моральної шкоди страждання, які не може ні відчувати нормально реагуюча на зроблені у відношенні її протиправні дії людина; ав методики пропонує базисний рівень розміру компенсації. Відповідно до нього, страждання, що випробовувані потерпілим під час заподіяння тяжкої шкоди його здоров`ю, становлять 720 МЗП. 720 МЗП - це заробіток фізичної особи за 10 років при розмірі місячного заробітку у 6 МЗП. О.Ерделевський розробив таблицю, у якій зазнач розміри відшкодування презюмованої моральної шкоди, fv - ступінь вини яка завдала моральної шкоди, 0 <fv < 1; A. [PERSON] . Ерделевський рекомендує для простої необережності приймати значення fv = 0,25, для грубої необережності fv = 0,5, для непрямого наміру fv = 0,75, і для прямого наміру відповідно fv = 1,0. І - коефіцієнт індивідуальних особливостей потерпілого (суб`єктивного стану), 0 < і < 2; Коефіцієнт, який дорівнює одиниці, відповідає звичайної, так сказати, середньостатистичній людині. Якщо ж людина занадто болісно реагує на певні обставини, коефіцієнт повинен бути більше одиниці, якщо ж навпаки правопорушення істотно не вплинуло на внутрішній стан потерпілого, коефіцієнт становить значення менше одиниці. Автор методики вказує: «можлива ситуація, коли сама поведінка особи дає підставу зробити висновок про її позитивне відношення до негативних в загальноприйнятому розумінні вчинків ... це означає, що коефіцієнт індивідуальних особливостей дорівнює нулю (і = 0), і у відшкодуванні моральної шкоди повинно бути відмовлено» с - коефіцієнт урахування обставин, що заслуговують на увагу (об`єктивні фактори), 0 < с < 2; Автор пояснює: «...цей коефіцієнт дорівнює одиниці при «звичайних» для такого роду обставинах, і дорівнює двом у випадку, якщо ці обставини різко відрізняються від звичайних. У випадку добровільної компенсації правопорушником моральної шкоди або здійснення ним інших дій, спрямованих на згладжування заподіяних страждань, коефіцієнт обліку обставин «с» може бути прийнятий істотно меншим одиниці» fs - ступінь вини постраждалого, 0 < fs < 2; Автором методики не встановлено чіткої градації чисельних показників даного коефіцієнта залежно від ступеня провини. В судовому засіданні позивач, його представник та ІІІ особа [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, надавши відзив, згідно якого вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачем не наведено жодного доказу, що труба центрального опалення ввійшла з ладу саме внаслідок дій або бездіяльності КП «Житломасив» ММР ЗО. Труба центрального опалення знаходиться у квартирі інших осіб КП «Житломасив» ММР ЗО не має доступу. Позивач зазначив, що затоплення відбулось 19.12.2017р. Згідно висновку експерта датою проведення оцінки є 28.03.2018р. Тобто після виникнення аварійної ситуації і до проведення оцінки минуло більше трьох місяців. Не виключено, що за цей час саме позивачем та третіми особами проводились роботи у квартирі, тим більше, що згідно Акту про обстеження квартири від 20.12.2017 квартира на час обстеження знаходилась в стадії ремонту. Відповідно до висновку експерта також зазначено, що кімната № [ADDRESS] знаходиться в стадії [ADDRESS] . Загальний стан конструкцій і елементів облаштування будинку прийнято як задовільний, стан внутрішніх облаштувань та оздоблення квартири прийнято як задовільний. Крім того, КП «Житломасив» ММР ЗО не повідомлялось про проведення експертизи та, відповідно, не було присутнім при її проведенні. Щодо стягнення моральної шкоди зазначають, що у відповідності із ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 01.03.1995 № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У відповідності з п. 5 вищезазначеної Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння йому з боку КП «Житломасив» ММР ЗО моральних страждань або втрат немайнового характеру. Також позивачем не обґрунтований розмір грошової суми у яку він оцінює моральну шкоду та не визначено з чого він при визначенні розміру виходив, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідач заперечує проти розрахунку моральної шкоди, в зв`язку з тим, що позивачем зроблено розрахунок моральної шкоди із застосуванням [PERSON] . Ерделевського, яка була 03.03.2010 включена до Реєстру методик проведення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства Юстиції України. Тобто зазначена формула могла застосовуватись судовими експертами при проведенні судових експертиз. Позивач зазначає,\~що 29.01.2016\~року рішенням\~Координаційної ради\~з проблем\~судової експертизи\~при Міністерстві\~юстиції України\~вищевказана Методика\~була внесена\~до Переліку\~рекомендованої науково-технічної\~та довідкової\~літератури,\~затвердженої наказом\~Міністерства Юстиції\~України.\~Згідно п.\~7\~Порядку ведення\~Реєстру методик\~проведення судових\~експертиз Методика\~проведення судової\~експертизи включаються\~до Реєстру\~за рішенням\~Координаційної ради\~з проблем\~судової експертизи\~при Мін`юсті\~України.\~Дана методика\~Ерделевського О.М.\~вищевказаним рішенням\~Координаційної ради\~з проблем\~судової експертизи\~при Міністерстві\~юстиції України\~від 29.01.2016\~була виключена\~з Реєстру\~методик проведення\~судових експертиз,\~затверджених наказом\~Міністерства Юстиції\~України. Відсутність методики [PERSON] у Реєстрі методик проведення судових експертиз з 29.01.2016 підтверджується інформацією з офіційного сайту Міністерства юстиції України http://rmpse.minjust.gov.ua/. Тобто, в даному випадку позивач перебрав на себе обов`язки судового експерта та взагалі застосував методику, яка відсутня у Реєстрі методик проведення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства Юстиції України та не підлягає застосуванню навіть судовими експертами. Також позивачем\~надано довідку\~від 20.11.2018\~про наявність\~у позивача\~хвороби.\~Довідка не\~містить будь-якої\~інформації про\~час настання\~такої хвороби,\~її причини. Враховуючи, що позивач відноситься до категорій громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, хвороба може бути наслідком цього, а не наслідком затоплення квартири, тому просять відмовити у позові. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.\~12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5\~ст.263\~ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними доказами відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 11 ч. 2 п.3 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З даної статті вбачається, що для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. У ч. 1 ст. 1166 ЦК міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов?язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або у бездіяльності. Обов?язковою підставою деліктної відповідальності є також причинний зв?язок між протиправною поведінкою і шкодою, який характеризують наступні положення: причинний зв?язок існує там, де є тимчасова послідовність явищ. Причина завжди передує результату, а останній породжує свій наслідок. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). 01.01.2015 року між [PERSON] та відповідачем КП «Житломасив» Мелітопольської міськради Запорізької області, який є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, в тому числі й житлового будинку [ADDRESS] , був укладений Договір №10093 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За умовами Договору №10093, КП «Житломасив» (виконавець) забезпечує надання послуг з утримання будинку та квартири позивача. Відповідно до п.13 Договору, виконавець зобов`язаний зокрема забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості, утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг, своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення пов`язаних з наданням послуг неполадок, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлових будинків та квартир, відшкодовувати споживачеві збитки, завданні його майну та приміщенню, внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Відповідно до п. 10.4 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню внаслідок надання послуг неналежної якості (а.с.11). 19 грудня 2017 року відбулося аварійне затоплення кв. [ADDRESS] . Факт затоплення квартири підтверджуються Актами про обстеження квартири від 20.12.2017 року 12.03.2018 року. Зокрема відповідно до акту про обстеження квартири 12.03.2018, встановлений факт затоплення квартири [ADDRESS] з причини «вихід з ладу труби центрального опалення» (а.с.16, 17). Затоплення квартири відбулось з вини КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, оскільки відповідно до Договору про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеного з позивачем, відповідач повинен був здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлового будинку та своєчасно за власний рахунок проводити роботи усунення виявлених недоліків, своєчасно проводити підготовку житлового будинку його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Це підтверджується Актами від 20.12.2017р., 12.03.2018 року про обстеження квартири, складеними комісією спеціалістів КП «Житломасив», де встановлена причина аварійного затоплення: розриву труби, виходу з строю труби центрального опалення в кв. [ADDRESS] . В Акті також вказано, що аварійна ситуація усунена, труба центрального опалення відремонтована, тобто комісією КП «Житломасив» визнано свою провину у скоєному затопленні, та виправлена аварійна ситуація (а.с.17). Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, що труба центрального опалення знаходиться у квартирі інших осіб і КП «Житломасив» не має доступу до неї, оскільки це спростовується висновками Актів, про здійснення ремонту труби центрального опалення після затоплення. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення незалежної експертизи оцінки від 26.03.2018 року встановлено, що внаслідок залиття водними стоками (центрального опалення) сталося пошкодження квартири, вартість шкоди заподіяної власникам квартири складає 20318,00 грн.(а.с.12-13, 51-61). В судовому засіданні представником відповідачам сума матеріальної шкоди не спростовувалась. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ст.1167\~ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В результаті затоплення, позивачу та його родині крім матеріальних збитків причинена і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через те, що родина Бедлецьких, в зимовий період була вимушена покинути свою квартиру та у зв`язку з аварійним затопленням вони до теперішнього часу не можуть мешкати у своїй квартирі. Цей факт підтверджується Актом від 19.11.2018 року про те, що в вищезазначеній квартирі родина [PERSON] з 20.12.2017 року не мешкає (а.с.92). У родині позивача змінився сімейний уклад, вони вимушені жити в інших квартирах. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він є другом позивача, і 19.12.2017 року йому подзвонив [PERSON] та розповів, що із-за пориву труби його квартиру затопило. Квартира була дуже сира, на стінах з`явився грибок, в квартирі неможливо було залишатися і він запропонував [PERSON] та його родині деякий час пожити у нього. Родина Бедлецьких мешкала у нього біля тижня, потім переїхали в іншу квартиру. Він сам є лікарем і йому відомо, що [PERSON] хворіє на невралгію, і йому неможна підіймати важки предмети та переохолоджуватися. Факт наявності захворювання у позивача також підтверджується Довідкою від 20.11.2018 року (а.с.94), згідно якої [PERSON] не рекомендовано підйом тяжкості більше 3кг, охолодження. Але позивач з родиною вимушений був збирати речі та переїжджати з одного помешкання до іншого. Весь цей час вони змушені були шукати тимчасове житло і при цьому змушені оплачувати ще й комунальні послуги за місцем своєї реєстрації, окрім оплати за тимчасове житло, в той час коли могли б користуватися власним житлом. На прохання не нараховувати плату за послуги та надати родині тимчасове житло, їм було відмовлено, згідно листа директора КП Житломасив»(а.с.35). Суд критично ставиться до посилань позивача, та наданої видеофібро- ЄГД від 19.12.2017 року [PERSON] із висновком, що у пацієнта Хронична гастродуоденопатія (а.с.36) знаходиться у причинному зв`язку з аварійним затопленням, оскільки це не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Крім того, суд не приймає до уваги надані позивачем Наказ №497 (а.с.95), Кліничний протокол (а.с.96-99) з додатками( а.с.100-102), оскільки ці документи не стосуються позивача і не визначають причинного взаємозв`язку затоплення квартири позивача та загальних рекомендацій пацієнтам для визначення моральної шкоди. В судовому засіданні позивачем не доведено, що хвороба його сина [PERSON] є наслідком моральних страждань із-за затоплення квартири. На підставі вищевикладеного, в частині стягнення моральної шкоди суд,

Outcome: partial