Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та відповідачем [PERSON] 10 серпня 2007 року був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1228-АП, відповідно умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 18 400 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором, а останній зобов'язався належним чином виконати умови договору. Після укладення кредитного договору позивач видав відповідачу кредитні кошти відповідно до заяви на видачу готівки №NL-1, а відповідач свої зобов'язання за договором не виконував, в зв'язку з чим станом на 10 жовтня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в загальній сумі 319 735 гривень 83 копійки, яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 147 071 гривня 20 копійок, заборгованості по процентам в розмірі 120 576 гривень 80 копійок, нарахованої пені в розмірі 37 380 гривень 71 копійка, штрафу в розмірі 14 707 гривень 12 копійок. Виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором забезпечувалось порукою відповідача [PERSON], який зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором, в тому числі повернути кредит, сплатити відсотки, інші платежі за кредитним договором та можливі штрафні санкції у вигляді штрафу та пені. Відповідачі не виконали взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про примусове стягнення заборгованості, відсотків, пені та штрафу за кредитним договором, оскільки сторонами зобов'язання за договором повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.27,31,34,40), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.43), відповідно до якої прохав розглядати справу у відсутність їх представника, в тому числі в порядку заочного провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.28,30,35,39), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не повідомив і про зміну свого фактичного місяця проживання, оскільки повідомлявся про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання по [ADDRESS], про що свідчить направлена рекомендованою кореспонденцією на його адресу повістка-виклик до суду, яка повернулася без вручення з позначкою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.29,32,36,37-38,41-42), в зв'язку з чим суд ухвалив розгляди справу за відсутності відповідача [PERSON], оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки (штрафу, пені), якою відповідно до ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між позивачем - відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (а.с.17-18), та відповідачем [PERSON] 10 серпня 2007 року був укладений кредитний договір «Автопакет» №8/2007/840-К/1228-АП (а.с.8-10), відповідно до умов якого відповідачу було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 18 400 доларів США для придбання автотранспортного засобу зі сплатою 13,1 % річних з терміном повернення до 09 серпня 2012 року. Відповідач [PERSON] як позичальник зобов'язався повернути кредит шляхом сплати щомісячно до 18 числа поточного місяця мінімально необхідного платежу в розмірі 424 долари США та в розмірах, що передбачені в п.2.2.1 договору, щомісячними платежами в порядку та на умовах, що передбачені договором, а в разі порушення умов договору в частині строку сплати мінімально необхідного платежу згідно п.2.2.4 договору сплачувати штрафні санкції та відповідно до розділу 5 договору на вимогу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення., а також штраф в розмірі 10% від суми кредиту (п.5.2.) Відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 18 400 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки від 10 серпня 2007 року (а.с.11) та на дату видачі було еквівалентно 92 920 гривням 00 копійкам, але в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплачував в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого станом на 10 жовтня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 319 735 гривень 83 гривні, яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 147 071 гривня 20 копійок, заборгованості по процентам в розмірі 120 576 гривень 80 копійок, нарахованої пені в розмірі 37 380 гривень 71 копійка, штрафу в розмірі 14 707 гривень 12 копійок (а.с.4-7), яку суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з [PERSON] Виконання умов кредитного договору забезпечувалось порукою фізичної особи - відповідача [PERSON], який відповідно до договору поруки №1228-АП від 10 серпня 2007 року є поручителем та відповідає по зобов'язаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором «Автопакет» №8/2007/840-К/1228-АП від 10 серпня 2007 року (а.с.12). Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно п. 2.1 Договору поруки, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає з договору «Автопакет» при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому. Повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатися поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом за адресою, що вказані в договорі чи надано особисто поручителю. Відповідно до п.5.2, п.5.3 договір поруки вступає в силу з моменту його належного оформлення сторонами і діє до повного погашення заборгованості боржником та поручителем перед кредитором. Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд вважає необхідним відмовити в задоволені позову до поручителя [PERSON], так як згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, оскільки відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання сторонами має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, але таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення чи вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. В разі пред'явлення вимоги до поручителя, кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Нормами ЦК України не передбачено можливості зміни зазначеного шестимісячного строку пред'явлення вимоги поручителю за згодою сторін. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений в п. 1.1.4 - 09 серпня 2012 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що у відповідача виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту, починаючи з 09 серпня 2012 року протягом наступних шести місяців. Позивачем не надано суду доказів звернення до [PERSON] з відповідною заявою як до поручителя про необхідність здійснити погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним з [PERSON] Зазначене свідчить про те, що є визначені законом підстави для відмови в задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] Крім того, в зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial