Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, примусове виселення, вказуючи, що позивач є власником квартири, яка розташована за адресою:[ADDRESS]. Вона не проживала протягом тривалого часу в цій квартирі. Зі своїм сином, [PERSON], позивач досягла домовленості про те, що поки квартира їй не потрібна, в квартирі мешкатиме син зі своєю сім'єю - дружиною, відповідачем у праві, та їх дитиною. Фактично між ними виникли правовідносини з договору передачі квартири у користування, який був безоплатний та укладений на невизначений строк. Оскільки спірна квартира потрібна позивачеві для особистого проживання, вона повідомила про це сина та в серпні 2016 р. направили відповідачеві повідомлення про необхідність звільнення займаної квартири, надавши час для виселення 3 місяці. Незважаючи на те, що договір є припиненим, відповідач продовжує користуватись належною позивачеві квартирою. Просить суд виселити відповідача з квартири, яка розташована за адресою:[ADDRESS], з підстав, передбачених ст.169 ЖК України. В судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали. При цьому позивач пояснила, що вона зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], співвласником якої вона є. Сина та трьох дітей вона не вимагає виселити, син є членом її сім'ї, та вона має намір мешкати разом з ними у спірній квартирі. Відповідач не перешкоджає їй вселитися та мешкати в квартирі, але позивач не бажає проживати разом з нею в одній квартирі та не вважає її членом своєї сім'ї. Підставою для виселення зазначає виключно ст.ст.168, 169 ЖК України. Відповідач та її представник - [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та пояснили, що відповідач не перешкоджає позивачеві користуватись спірною квартирою, може звільнити одну кімнату з двох для проживання позивача. Остання має ключі та приходить у квартиру у будь-який час. Крім того, відповідач є членом сім'ї позивача, оскільки є її невісткою, і шлюб з сином відповідача, [PERSON], не розірваний. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, що суд вважає за можливе. Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою:[ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.1999 р. Крім того, [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS], де вона зареєстрована та мешкає разом з чоловіком, [PERSON], та сином [PERSON], які також є співвласниками цієї квартири. Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 08.06.1999 р. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, видану КП «Жилкомсервіс» за 3 2213 від 05.08.2016 р., в спірній квартирі, яка розташована за адресою:[ADDRESS], зареєстровані та постійно проживають: [PERSON], син позивача - власника квартири, [PERSON], дружина [PERSON] та невістка позивача, а також їх неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11.04.2003 р., що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] (а.с.20). Суд вважає, що [PERSON] зі своєю дружиною та дітьми, проживаючи в спірній квартирі зі згоди позивача, мають право користування житловим приміщенням як члени сім'ї власника вказаної квартири, нарівні з останнім, з підстав, передбачених ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Статтею 156 ЖК України також передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 цього Кодексу. Також судом встановлено, що 29.08.2016 р. [PERSON] письмово повідомила [PERSON] про те, що спірна квартира необхідна позивачеві для власного проживання, у зв'язку з чим попередила відповідача про припинення досягнутих домовленостей щодо проживання в квартирі та просить виселитись з неї протягом 3 місяців (а.с.6). Згідно ст.169 ЖК України, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи, що вимог щодо виселення чоловіка відповідача, [PERSON], та їх з відповідачем неповнолітніх дітей - позивачем не заявлено, відтак, договір найму не може вважатись припиненим, суд вважає, що в даному випадку положення ст.169 ЖК України не можуть бути застосовані, оскільки позивачем, на порушення вимог ст.60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів порушення відповідачем права власника на користування житловим приміщенням квартири, яка складається з двох житлових кімнат, та доказів неможливості спільного проживання позивача та відповідача. Підстав для примусового виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення, передбачених ст.116 ЖК України, позивач не зазначає. Крім того, позивачем, яка є співвласником іншої трикімнатної квартири, де вона зареєстрована та мешкає, не надано суду доказів того, що спірна квартира також потрібна їй для особистого проживання. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed