Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати обтяження нерухомого майна (тип обтяження - арешт, адреса об`єкту обтяження: [ADDRESS] ), реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 1428323, зареєстровано 01.11.2004 року о 14:26:05 за реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11, на підставі постанови б/н від 05.04.2001 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Залізничного РУЮ. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він придбавши на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна майно, яке складається з 6/25 частин житлового будинку, загальною площею 140,63 м , житловою площею 26,7 м , що знаходиться в [ADDRESS] , набув прав власності на відповідну частину майна. Придбана у вказаний спосіб частина нерухомого майна належала [PERSON] та була арештована, реалізовувалася на підставі виконавчого листа Залізничного районного суду міста Києва про стягнення заборгованості з боржника - [PERSON] (Постанов відділу Державної виконавчої служби Залізничного управління юстиції про арешт майна боржника та заборони його відчуження та про продаж частини нерухомого майна в рахунок погашення боргу, копія листа ДП «Спецсервіс» вих. №216 від 26.02.2001 року). Також, позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-1217 від 22.09.2010, виданого Київською державною нотаріальною конторою №9, володіє 55/250 частин житлового будинку [ADDRESS] . Маючи намір вчинення дій/укладання правочинів відносно нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] звернувся до нотаріуса, який встановив, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження - арешт, реєстраційний номер обтяження 1428323, зареєстровано 01.11.2004 року о 14:26:05 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11, на підставі Постанови б/н від 05.04.2001 року Відділу державної виконавчої служби Залізничного РУЮ. В якості об`єкту обтяження зазначена частка в нерухомому майні за адресою: [ADDRESS] . Листом від 19.02.2021 року за вих. № 30733 Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП), встановити виконавче провадження стосовно [PERSON] , у Відділу немає можливості. Надати більш детальну інформацію неможливо, оскільки вищезазначене виконавче провадження знищене відповідно до ч. 1, 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби, передані до архіву органу державної виконавчої служби справи та виконані провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву державної виконавчої служби, державного виконавця становлять три роки. Таким чином, оскільки позивач є власником частки нерухомого майна, має намір реалізувати своє право власності, проте через наявність арешту, заборони на відчуження, він позбавлений такої можливості, його порушене право підлягає захисту. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] придбавши згідно з Тимчасовим положенням про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року, зареєстрованим в Міністерстві Юстиції України 02.11.1999 року за № 745/4038, на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна майно, яке складається з 6/25 частин житлового будинку, загальною площею 140,63 м , житловою площею 26,7 м , що знаходиться в [ADDRESS] , набув прав власності на відповідну частину майна, що підтверджується копією паспорту, ідентифікаційного коду, копія свідоцтва від 17.06.2004 року. Придбана у вказаний спосіб частина нерухомого майна належала [PERSON] та була арештована, реалізовувалася на підставі виконавчого листа Залізничного районного суду міста Києва про стягнення заборгованості з боржника - [PERSON] ,, що підтверджується копією постанови відділу Державної виконавчої служби Залізничного управління юстиції про арешт майна боржника та заборони його відчуження та про продаж частини нерухомого майна в рахунок погашення боргу, копією листа ДП «Спецсервіс» вих. №216 від 26.02.2001 року. Також [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-1217 від 22.09.2010, виданого Київською державною нотаріальною конторою №9, є власником 55/250 частин житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва № [NUMBER] від 22.09.2010 року про право на спадщину, копією Витягу №24802214 від 22.09.2010 року про реєстрацію в спадковому реєстрі, копією Витягу №28540686 від 28.12.2010 року про державну реєстрацію прав додаються. Маючи намір вчинення дій, а саме укладання правочинів відносно нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач звернувся до нотаріуса, який встановив, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження - арешт, реєстраційний номер обтяження 1428323, зареєстровано 01.11.2004 року о 14:26:05 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11, на підставі Постанови б/н від 05.04.2001 року Відділу державної виконавчої служби Залізничного РУЮ. В якості об`єкту обтяження зазначена частка в нерухомому майні за адресою: [ADDRESS] . Таким чином в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна досі наявне обтяження - арешт, який було накладено у зв`язку з примусовою реалізацією частки в нерухомому [PERSON] за вказаною адресою, тобто частки, яку позивачем [PERSON] , як вже вказано вище, придбано при проведенні прилюдних торгів. З приводу існування зазначеного обтяження позивач звернувся до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яке на час винесення постанови від 05.04.2001 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження іменувалось Відділом державної виконавчої служби Залізничного РУЮ. Листом від 19.02.2021 року за вих. № 30733 Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомили, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП), встановити виконавче провадження стосовно [PERSON] (РНОКПП невідомий), у Відділу немає можливості. Надати більш детальну інформацію неможливо, оскільки вищезазначене виконавче провадження знищене відповідно до ч. 1, 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби, передані до архіву органу державної виконавчої служби справи та виконані провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву державної виконавчої служби, державного виконавця становлять три роки. Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції № 512/5 від 02.04.2012 року не передбачено механізму та порядку зняття арешту по виконавчих провадженнях, які відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження та є знищеними. Позивач просив скасувати обтяження нерухомого майна (тип обтяження - арешт, адреса об`єкту обтяження: м. Київ, провулок Оборонний, будинок 3), реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 1428323, зареєстровано 01.11.2004 року о 14:26:05 за реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11, на підставі постанови б/н від 05.04.2001 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Залізничного РУЮ, на що слід зазначити наступне. З редакції норм ЗУ «Про виконавче провадження» (Закон втратив чинність на підставі Закону №1404-VIII ( 1404-19 ) від 02.06.2016, ВВР, 2016, № 30, ст.542), що діяли час проведення виконавчих дій по провадженню, в межах якого було винесено постанову № 21952/7 від 13.07.2004 року про арешт, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню - ч. 1 ст. 1 Закону України. У відповідності до частин 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» від 1999 року (втратив чинність), наслідками завершення виконавчого провадження є (зокрема): у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Таким чином арешт мав бути знятий, а не залишатися чинним після напевне завершення виконавчого провадження, в межах якого накладався та після знищення матеріалів відповідного виконавчого провадження. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з чайна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, с також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинна редакція) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В той же час частиною 4 вище зазначеної статті передбачено підстави для знання арешту з майна. А частиною 5 статті 59 діючих норм ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, оскільки [PERSON] , є власником частки нерухомого майна, має намір реалізувати своє право власності, проте через наявність арешту, заборони на відчуження, він позбавлений такої можливості, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати які складаються з суми судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved