Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0793 га, розташовану в с.Нижній Бистрий,319 Хустського району, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позов мотивовано тим, що відповідно до рішення Хустського районного суду №309/242/16-ц від 02.03.2016 року за позивачем визнано право власності на житловий будинок та надвірні споруди, які розташовані за адресою с.Н.Бистрий,319 Хустського району, що належали померлій 27.11.2001 року [PERSON]. За вказаним будинком рахується земельна ділянка, розміром 0,0793 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування якої: с.Н.Бистрий,319 Хустського району. 14.06.2016 року позивачу видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 2125386200:01:001:0018. Однак позивач не може зареєструвати вказану земельну ділянку, так як рішення про передачу у власність видавалося на ім»я померлої бабусі позивача [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. Представник відповідача - Нижньобистрівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Представник відповідача сільський голова [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі уповноваженого представника сільської ради, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову. В порядку, передбаченому ст. ст. 158, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши обставини та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб. Так судом встановлено, що відповідно до рішення Хустського районного суду №309/242/16-ц від 02.03.2016 року за позивачем визнано право власності на житловий будинок та надвірні споруди, які розташовані за адресою с.Н.Бистрий,319 Хустського району, що належали померлій 27.11.2001 року [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Зважаючи на викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що позивач правомірно ставить вимогу про визнання за ним права власності на земельну ділянку, площею 0,0793 га, розташовану в с.Нижній Бистрий,319 Хустського району, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і дані вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved