Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить виселити відповідачку з кімнати [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Посилається в позові на те, що гуртожиток згідно Акту прийому-передачі від 30 вересня 1994 року був переданий академії в складі військового містечка №157. Відповідно до Акту технічного стану, індивідуальної картки обліку та довідки Київського КЕУ №303/25/1-136 від 25 січня 2008 року спірна будівля являється гуртожитком і перебуває на балансі Національної академії оборони України. Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації спірний будинок віднесено до реєстру будівель, що використовуються університетом під гуртожитки. Для обслуговування гуртожитку був набраний персонал та отримано дозвіл Головного санітарного лікаря. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у справі №760/15766/15-ц задоволено позов Національного університету оборони України про виселення із спірної кімнати [PERSON]. У ході виконання прийнятого судового рішення було встановлено, що у спірну кімнату гуртожитку у 2016 році неправомірно заселилась дружина [PERSON] - [PERSON]. Рішення про виділення відповідачці кімнати в гуртожитку житловою комісією не приймалося і ордер на вселення їй не видавався. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В матеріалах справи міститься акт згідно якого відповідачка 27 квітня 2016 року від отримання судової повістки відмовилася. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та з врахуванням думки представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Згідно ч. 2 ст. 128, 129 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Встановлено, що відповідно до Акту прийому-передачі будинків, споруд та територій військового містечка від 30 вересня 1994 року будинок по [ADDRESS] був переданий Національній академії оборони України. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1089 «Про реорганізацію Національної академії оборони України» було проведено реорганізацію Національної академії оборони шляхом її перетворення в Національний університет оборони України. На підставі наказу Міністра оборони України від 8 січня 2009 року Національний університет оборони України є правонаступником Національної академії оборони України. Розпорядженням Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації №1831 від 28 вересня 2007 року будинок по [ADDRESS] внесено до реєстру будівель, які використовуються під гуртожитки у Солом'янському районі м. Києва. Згідно Акту технічного стану від 06 вересня 1994 року, Індивідуальної картки обліку та довідки Київського КЕУ від 07 жовтня 2008 року №303/25/1-1720 спірна будівля являється гуртожитком та перебуває на балансі Національної академії оборони України. На підставі листа Начальника Національної академії оборони України №661 від 24 листопада 2008 року гуртожиток обстежено та встановлено, що приміщення відповідає вимогам СанПіНу 42-121-4719-88 та може використовуватися за призначенням. Для обслуговування гуртожитку набрано обслуговуючий персонал та отримано дозвіл Головного санітарного лікаря. / а. с. 9 - 11; 17-19; 21 / З викладеного вище випливає, що будинок по [ADDRESS] з моменту передачі його позивачу в 1994 році має статус гуртожитку та використовується позивачем як гуртожиток. Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 12 квітня1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вказав, що, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, крім інших питань, і питання щодо видачі відповідно до Примірного положення ордера на зайняття жилої площі в гуртожитку. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у справі №760/15766/15-ц задоволено позов Національного університету оборони України про виселення із спірної кімнати [PERSON] - чоловіка відповідачки. Під час виконавчих дій з виконання прийнятого судового рішення працівниками університету встановлено, що у спірну кімнату гуртожитку у 2016 році заселилась дружина [PERSON] - [PERSON]. Листом Національного університету оборони України від 23 березня 2016 року №432/71/1096 було попереджено відповідача про неправомірність проживання та необхідність звільнення спірного приміщення у добровільному порядку, яке отримане відповідачем 24 березня 2016 року. До цього часу займана жила площа відповідачем не звільнено. /а. с. 6 - 8; 22 / Судом встановлено та підтверджено представником позивача, ордер на зайняття відповідачкою кімнати [ADDRESS] відповідачці не видавався, рішення на її вселення в гуртожиток не приймалося і договір на її проживання в ньому не укладався. Відповідно до положень глави 4 ЖК України та п.10 р.2 Примірного положення про гуртожитки єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку. Такий ордер відповідачці на право заселення в гуртожиток не видавався. Відповідно до ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано в зв'язку з роботою чи навчанням. Виходячи з цих обставин та викладених вище підстав, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1 378 грн.70 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Outcome: approved