Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на свою користь несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 14064,57 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 29948,59 грн. Стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.01.2017 року у м. Києві на перехресті вул. Стеценка та просп. Ак. Палладіна сталася ДТП за участю транспортних засобів «Daewoo Lanos», д.н. [NUMBER] під керування [PERSON] та «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] , власником якого є позивач. Зазначена ДТП сталася з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» та надав всі необхідні документи, в тому числі заяву про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Провідна» виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 21164,34 грн. Позивач з метою встановлення вартості матеріального збитку завданого пошкодження транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] звернувся до суб`єкта оціночної діяльності. Згідно звіту №1038 від 04.05.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] складає 35228,91 грн., що на 14064,57 грн. перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування. Вважає, що зазначена сума підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на його користь. Разом з тим, відповідно до звіту №1038 від 04.05.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] складає 62177,50 грн. Оскільки безпосереднім завдавачем шкоди є [PERSON] , саме з нього на думку позивача підлягає стягненню різниця між розміром фактичної шкоди та виплатою страхового відшкодування в сумі 29948,59 грн. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 19.06.2017 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. У судовому засіданні 08.11.2017 року головуючим у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] та прийнято нову редакцію позовної заяви. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.02.2019 року головуючим у справі визначено Оксюту Т.Г. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.04.2019 року позов задоволено частково. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.06.2019 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.04.2019 року скасовано та справу призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Відповідач ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання свого представника не направила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника ПрАТ «СК «Провідна» в яких вона проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі, при цьому в запереченнях зазначено, що після отримання наданого позивачем звіту №1038 від 04.05.2017 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] , складає 35228,91 грн., ПрАТ СК «Провідна» прийнято рішення про доплату страхового відшкодування. Однак, розмір страхового відшкодування, який підлягає доплаті становить не 14064,57 грн., а 13064,40 грн., оскільки полісом, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована, передбачена франшиза в сумі 1000,00 грн. Зазначена сума була виплачена позивачу. Також, зазначено, оскільки ПрАТ «СК «Провідна» застрахувала відповідальність позивача, який не є винуватцем ДТП і його відповідальність не настала, цивільно-правову відповідальність за винуватця [PERSON] несе його страховик ПрАТ «СК «ВУСО». Просила відмовити у задоволенні позову. Також просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, заперечення представника ПрАТ «СК «Провідна», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 16.01.2017 року у м. Києві на перехресті вул. Стеценка та просп. Ак. Палладіна сталася ДТП за участю транспортних засобів «Daewoo Lanos», д.н. [NUMBER] під керування [PERSON] та «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] , власником якого є позивач. Зазначена ДТП сталася з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Daewoo Lanos», д.н. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, відповідно до зазначених вище норм, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду. При цьому, встановлено, що цивільно-правова відповідальність позивача, була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», відповідно до страхового полісу №АЕ 9925266. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення виплати страхового відшкодування. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Провідна» виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 21164,34 грн. Позивач з метою встановлення вартості матеріального збитку завданого пошкодження транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] звернувся до суб`єкта оціночної діяльності. Згідно звіту №1038 від 04.05.2017 року, складеного «ПП [PERSON] », вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] складає 35228,91 грн., що на 14064,57 грн. перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування. Позивач просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на свою користь несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 14064,57 грн., на що слід зазначити наступне. З матеріалів справи вбачається, що після отримання наданого позивачем звіту №1038 від 04.05.2017 року відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] складає 35228,91 грн., ПрАТ «СК «Провідна» прийнято рішення про доплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до умов полісу №АЕ/9926255 розмір франшизи становить 1000,00 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті позивачу складає 13064,40 грн. (35228,91 грн. розмір збитку - 21164,51 грн. вже сплачене відшкодування - 1000,00 грн. франшизи), яке було перераховано до АТ КБ «ПриватБанк» за системою поштових переказів «ПриватМані», що підтверджується платіжним дорученням №39255 від 15.08.2017 року та копією відомості «ВПТ-004771 від 14.08.2017 року. Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки від 28.05.2019 року, банк повідомив, що 16.08.2017 року [PERSON] отримав кошти за страховим відшкодуванням від ПрАТ «СК «Провідна». Отже, позовні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» не підлягають задоволенню, оскільки страхове відшкодування було виплачено. Позивач також просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 29948,59 грн., на що слід зазначити наступне. Відповідно до звіту №1038 від 04.05.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] складає 62177,50 грн. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Згідно Постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15 встановлено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. Оскільки безпосереднім заподіювачем шкоди є відповідач [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 30948,59 грн. (29948,59 грн. + 1000,00 грн. франшиза). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 640,00 грн.

Outcome: partial