Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 липня 2008 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що Єлізарівською сільською радою Солонянського районну Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис № 3. Мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися через різні характери, погляди на сімейне життя, на побутову сімейних стосунків. Все це призвело до втрати почуттів між ними, шлюбні відносини припиненні з травня 2019 року, спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини, відсутній. Позивач в підготовче засідання не з`явився, згідно заяви просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с. 24). Відповідачка в підготовче засідання не з`явився про час та місце підготовчого засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду заяву в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила проводити розгляд справи у її відсутність (а.с. 25). У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 липня 2008 року, що зареєстрований Єлізарівською сільською радою Солонянського районну Дніпропетровської області, актовий запис № 3, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 26 липня 2008 року Єлізарівською сільською радою Солонянського районну Дніпропетровської області (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 26 січня 2006 року Єлізарівською сільською радою Солонянського районну Дніпропетровської області, у сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, побудову сімейних стосунків, що спричинило втрату між ними почуттів. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з травня 2019 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від цих витрат на підставі п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved