Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.11.2019 року приблизно о 10-30 в м. Дніпрі по вул. Байкальська, буд. 6, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Кіа Carnival»; державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), та автомобіля «Renault Dokker», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault Dokker», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2020 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відтак, водій пошкодженого автомобіля «Renault Dokker», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] - 28.11.2019 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - Позивач, МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження 20.01.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault Dokker», державний номерний знак « [NUMBER] », склала : 28485 (двадцять вісім тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 13 коп.. На підставі Наказу №3586 від 30.03.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 14 357 грн. 67 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1477198 від 01.04.2020 року. Крім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 950 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1476465 від 19.03.2020 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав : 15 307 грн. 67 коп. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З вищенаведеного вбачається те, що в розумінні п.п. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 11, 1166, 1187, 1191 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених Позивачем витрат. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Таким чином, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України ( п.8 ч.2 ст.16). У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з Відповідача на користь Позивача - Моторного (транспортного) страхового бюро України (р/р: IBAN : [NUMBER] в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, код ЄДРПОУ : 21647131) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 15307 грн. 67 коп., а також витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 2270 грн. 00 коп., покласти на Відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день на час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик особи. Крім того, матеріали справи містять розписку про те, що відповідач 25.05.2021 року в приміщенні суду отримав копію позовної заяви з додатками, що свідчить про те, що відповідач обізнаний про судовий розгляд справи, але своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2020 року на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. 00 коп., а також стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп. Постановою було встановлено, що 28.11.2019 року о 10 год. 30 хв. в м. Дніпро по вул. Байкальська, буд.6, водій [PERSON] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль Рено Доккер д.н.з. [NUMBER] , який стояв з увімкненим покажчиком повороту, під керуванням [PERSON] .. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. Постанова набрала чинності 11.03.2020 року. На час скоєння вищевказаної ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 09.12.2019 року на адресу СГ ТАС від [PERSON] надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 28.11.2019 року о 10 год. 45 хв. за участю [PERSON] та [PERSON] . 24.12.2019 року на адресу МТСБ України від [PERSON] надійшла заява, згідно якої останній просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 28.11.2019 року в м. Дніпро, вул. Байкальська,6. Належне відшкодування шкоди просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок : [NUMBER] . Згідно Звіту № 24-12-19-1В про оцінку колісного транспортного засобу від 20.01.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Dokker», р.н. [NUMBER] , пошкодженого в наслідок ДТП складає 28485,13 грн. ( в тому числі ПДВ); вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу автомобіля «Renault Dokker», р.н. [NUMBER] , пошкодженого в наслідок ДТП складає 20633,47 грн. ( в тому числі ПДВ). Згідно Довідки №1 від 16.03.2020 року МТСБ України про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, особою, яка має право на відшкодування шкоди є [PERSON] . Сума до сплати становить 14357,67 грн.. Наказом Моторно (транспортного) страхового бюро України № 3586 від 30.03.2020 року, було наказано Департаменту фінансів сплатити на рахунок [PERSON] суму в розмірі 14357,67 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно платіжного доручення № 1477198 від 01.04.2020 року, МТСБУ перерахувало [PERSON] виплату по справі № 65114 згідно наказу № 3586 від 30.03.2020 року в розмірі 14357,67 грн.. Згідно копії Рахунку-фактури № СФ-029 від 28.01.2020 року, загальна сума до сплати за проведення огляду автомобіля «Renault Dokker», визначення розміру завданих збитків, виклик заінтересованих осіб становить 950,00 грн.. Згідно Акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3.1-05/65114/вих./1 від 19.12.2019 року по справі МТСБУ № 65114, який було складено МТСБУ та ТОВ «УЦПЗ «Експерт-Сервіс», цей акт є підставою для проведення розрахунку між Замовником та Виконавцем в сумі 950,00 грн.. Відповідно платіжного доручення № 1476465 від 19.03.2020 року, МТСБУ на користь ТОВ УЦПЗ «Експерт-Сервіс» було перераховано суми в розмірі 950,00 грн. за оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 65114, згідно рахунку № СФ-029 від 28.01.2020 року.. 01.04.2020 року на адресу [PERSON] МТСБУ Департаментом внутрішнього страхування було надіслано повідомлення, згідно якого останні повідомляли [PERSON] про розгляд звернення щодо ДТП, яка мала місце 28.11.2029 року о 10.45 год. Також зазначалось, що загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 15307,67 грн. та пропонувалось останньому в добровільному порядку компенсувати МТСБУ зазначені витрати. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон № 1961-IV), у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст. 38 п.38.2, п.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове : право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим і об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання ДТП, а саме 28.11.2019 року, не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, відповідача, а тому позивач правомірно звернувся з зворотньою вимогою до відповідача щодо страхового відшкодування йому суми в порядку регресу. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 14357 грн. 67 коп., як обґрунтовані та підтверджені документально. Що стосується позовних вимог про відшкодування додаткових витрат на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 950,00 грн., то суд дійшов про відмову в задоволенні даної частини позовних вимог з наступних підстав. В обґрунтування даних вимог позивач надав суду копію акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3.1-05/65114/вих./1 від 19.12.2019 року, згідно якого ТОВ УЦПЗ «Експерт-Сервіс» виконав роботи по огляду ТЗ з фото-фіксацією, визначенню розміру збитків, нанесених власнику ТЗ, а також надав суду копію рахунку-фактури №СФ-029 від 28.01.2020 року про необхідність сплати позивачем 950,00 грн. та копію платіжного доручення № 1476465 від 19.03.2020 року, згідно якого позивач сплатив на користь ТОВ «УЦПЗ «Експрес-Сервіс» 950 грн.. Обгрунтовуючи дані вимоги, позивач посилався на норми ст.ст.1166,1187,1191 ЦК України та ст.41, п.п.38,2.1 п.38.2 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Але в розумінні даних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати спричинену ним транспортному засобу шкоду у розмірі виплаченого позивачем відшкодування. За таких обставин зазначені норми законодавства не передбачають обов`язку відповідача як винної особи сплатити позивачеві додаткові витрати в розмірі 950,00 грн.. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації підлягають частковому задоволенню. Крім того, Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.. На підставі викладеного та ст.29, 38, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування», п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст.1166, 1187,1188,1191,1198 ЦК України, ст.ст.5-13, 34, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-279, 280-284 ЦПК України, суддя,-

Outcome: partial