Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 07.10.2000 року, він уклав шлюб з відповідачкою по справі. Шлюб реєструвався Волноваським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області, актовий запис №113. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Аліменти на дітей не стягувалися. Спільне майно відсутнє. Однією родиною мешкали до травня місця 2017 року. Причиною розпаду родини стали ті обставини, що між позивачем та відповідачкою різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Спільне господарство не ведуться. Вважає, що строк для примирення не потрібен, оскільки спроби зберегти сімю не дали жодних результатів, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Також вказує, що питання стягнення аліментів вирішено добровільно, спірне майно відсутнє. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовом згодна, питання стягнення аліментів вирішено добровільно, спільне майно відсутнє. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони по справі зареєстрували шлюб 07.10.2000 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №116702 про одруження, що є наявним у справі, з якого вбачається, що шлюб було зареєстровано Волноваським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області, актовий запис №113, прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Питання, щодо стягнення аліментів вирішено в добровільному порядку. Спільне майно відсутнє. Причиною розірвання шлюбу стали ті обставини, що між позивачем та відповідачкою різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Спільне господарство не ведуться. Таким чином, судом встановлено, що сторони не мешкають однією родиною з травня місяця 2017 року, мір до поновлення шлюбних відносин не прийняли, що свідчить про те, що шлюб розпався остаточно, що дає підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя не можливе, а збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved