Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району та ПАТ «Дніпрогаз» про зобов'язання вчинити певні дії. Позивач та його представник у судовому засіданні просили суд поновити строк звернення до суду з даним позовом, оскільки про наявність газопроводу позивач дізналася лише у вересні 2016 року; усунути [PERSON] перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, яка розташована по [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] шляхом зобов'язання Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району та ПАТ «Дніпрогаз» вчинити пені дії - за їх рахунок демонтувати газопровід середнього тиску діаметром 76 мм з інвентарним номером 112040000330200563 з межах її земельної ділянки. Представники Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району та ПАТ «Дніпрогаз» у судовому засіданні просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на безпідставність позову, оскільки не надано доказів проходження газопроводу через земельну ділянку позивача. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ст. 61 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу серія ВТК №3024 від 06.11.2013 року належить земельна ділянка площею 0,1198 газ цільовим призначенням - для будівництва о обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2013 року, індексний номер витягу - 12345124. Як пояснили позивач та її представник у судовому засіданні, позивач має намір побудувати будинок на належній їй земельній ділянці, у зв'язку з чим 23.06.2014 року отримала будівельний паспорт. Однак випадково дізналася, що через її земельну ділянку із заходу на схід проходить газопровід середнього тиску. Позивач зверталася з приводу демонтажу вказаного газопроводу до відповідачів, однак вказаний газопровід до сьогоднішнього дня не демонтований. ПАТ «Дніпрогаз» для забезпечення виконання функцій оператора газорозподільних систем, 29.11.2012 укладено договір №31/09 з Міністерством палива та енергетики України про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва, згідно якого підприємство експлуатує газорозподільні мережі, які є об'єктами державної власності. Вказаним договором передбачено обов'язки ПАТ «Дніпрогаз», зокрема, забезпечувати цілісність державного майна; виконувати роботи, пов'язані з поліпшенням, відновленням, ремонтом, реконструкцією та технічним обслуговуванням державного майна відповідно до вимог законодавства, а також забезпечувати умови безпечної та безаварійної його експлуатації тощо. ВАТ «Дніпрогаз» за зверненням ВАТ «ДМЗ» 30.05.2002 року видано технічні умови №419 на проектування системи газопостачання по вул. Заводській, Північній, Бехтерева, пров. Морського, з точкою підключення від вул. Дивізіонній. Згідно технічних умов, на замовлення ВАТ «ДМЗ» проектною організацією - TOB «ГТМ-ЛТД» виконано проект газопостачання вул. Заводській, Північній, Бехтерева, пров. Морського, погоджений ПАТ «Дніпрогаз» 08.07.2002 року та погоджений Голов АПУ м. Дніпропетровська, протокол №39 від 09.10.2002 року. В подальшому, за ініціативою територіальної громади селища спеціалізованою організацією - TOB «ГТМ ЛТД» виконано роботи з будівництва системи газопостачання, яку 20.06.2003 року прийнято в експлуатацію, про що складено відповідний акт. Рішенням Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради від 26.09.2003 року №59 надано дозвіл на будівництво ділянки газопроводу за кошти приватних забудовників на земельній ділянці, яка належить ВАТ «ДМЗ». Рішенням передбачено після закінчення будівництва газопроводу по вул. Заводській, Північній, Бехтерева, туп. Морському здати його на баланс ВАТ «Дніпрогаз» безкоштовно, в державну власність. 12.11.2003 року затверджено акт приймання-передачі збудованого підземного газопроводу, згідно якого об'єкт прийнято на баланс ПАТ «Дніпрогаз» з віднесенням до об'єктів державної власності за інвентарним номером 1 12 04 00 00 33 02 00563. Таким чином, будівництво системи газопостачання та її подальша експлуатація в повній мірі відповідають вимогам законодавства, інтересам територіальної громади села Дороге та не порушує прав і законних інтересів суміжних землекористувачів. Натомість, сам позивач не обмежений в праві користування належною їй земельною ділянкою, оскільки згідно наявної зйомки земельної ділянки М 1:500 від 12.05.2015 року, засвідченої КП «Архітектурне бюро», Дніпропетровського району, газорозподільні мережі через земельну ділянку не проходять. Даний факт у судовому засіданні і не заперечували позивач та її представник, пояснюючи, що 23.06.2014 року завідувачем сектору містобудування та архітектури Дніпропетровської районної державної адміністрації погоджено схему забудови земельної ділянки [ADDRESS], в зазначеній схемі газопровід відсутній. Функціонування системи газопостачання передбачає наявність охоронних зон газопроводів та інших об'єктів єдиної газотранспортної системи України. Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про трубопровідний транспорт», охоронна зона - землі вздовж магістральних та промислових трубопроводів, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також зменшення їх негативного впливу на людей, природні об'єкти та довкілля в цілому. У відповідності до ч.2 ст. 11 цього Закону, уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об'єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України. Згідно ст. 73 Земельного кодексу України, охоронні зони встановлюються уздовж наземних, надземних та підземних трубопроводів з метою дотримання безпечності та надійності газопроводів, для створення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення негативного впливу на людей та довкілля. Відповідно до ст. 112 Земельного кодексу України, охоронні зони газопроводів створені для запобігання негативному впливу джерел екологічної небезпеки. Таким чином, встановлення охоронних зон тягне за собою обмеження прав землекористувачів, які користуються землями трубопровідного транспорту, а їх порушення заважає проведенню робіт з технічного обслуговування газопроводу та усуненню можливих аварійних ситуацій, чим створює небезпеку для оточуючих. Відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.15 №2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.15 за № 1379/27824), який набрав чинності 27.11.2015 року. Поняття охоронної зони газорозподільної системи наведено в пункті 4 розділу 1 Глави І Кодексу газорозподільних систем, а саме охоронна зона об'єктів газорозподільної системи - територія, обмежена умовними лініями, уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільних газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності. У пп. 2 п. 3 р. 4 Глави III Кодексу газорозподільних систем передбачено, що з метою забезпечення безпечної експлуатації об'єктів ГРМ встановлюються охоронні зони вздовж газопроводів середнього тиску - у вигляді ділянки землі, обмеженої умовними лініями, що проходять в 4 метрах від осі газопроводу по обидва боки. Згідно визначень Кодексу газорозподільних систем, правовий режим земель охоронних зон об'єктів газорозподільної системи - установлений законодавством особливий режим використання земель власниками та користувачами земельних ділянок, а також Операторами ГРМ, що встановлюється в межах земель охоронних зон об'єктів газорозподільних систем для забезпечення належних умов їх експлуатації, запобігання їх пошкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об'єкти та довкілля в цілому. Пункт 9 розділу 4 глави III цього Кодексу встановлює, що власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об'єктів ГРМ. Пункт 16 зазначеного розділу забороняє без письмового погодження оператора ГРМ межах охоронних зон проводити будівельні і монтажні роботи, планування грунту, влаштовувати стоянки і зупинки транспортних засобів, самохідних машин, зводити архітектурні форми тощо, а пункт 17 категорично забороняє у межах охоронних зон здійснювати будівництво будь-яких будівель, складувати матеріали та обладнання, в тому числі для тимчасового зберігання, руйнувати споруди і пристрої, що запобігають пошкодженню проводів і споруд на них. Пункт 20 цього розділу передбачає можливість проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ відповідно до законодавства письмовим погодженням Оператора ГРМ, а згідно пункту 29 роботи в охоронній зоні проводяться тільки в присутності керівника робіт і представника Оператора ГРМ. Пункт 45 даного розділу передбачає право оператора ГРМ на безперешкодний доступ, в тому числі на транспортних засобах, до об'єктів ГРМ, що розміщені на території будь-якої форми власності користування, для виконання робіт з обслуговування та ремонту цих об'єктів, а також для локазізації та ліквідації наслідків аварії; на виконання в межах охоронної зони шурфів для перевірки якості ізоляції газопроводів і стану засобів електрохімічного захисту від корозії і проведення інших земляних робіт, необхідних для забезпечення нормальної експлуатації газопроводів та споруд на них, з попереднім повідомленням про це власника, орендаря земельної ділянки, землевласника, землекористувача. У разі порушення позивачем охоронної зони газопроводу, вжиття ПАТ «Дніпрогаз» як оператором ГРМ перелічених заходів стане неможливим. Розміщення в охоронній зоні зазначеного газопроводу об'єктів архітектури призведе також до порушення Правил безпеки систем газопостачання (ПБСГ), затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.15 № 285 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.06.15 за № 674/27119). Відповідно до п. 2.1. ПБСГ, охоронна зона об'єктів газорозподільної системи - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільчих газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності. Згідно п. 1.12. розділу V ПБСГ, з метою забезпечення безпечних умов експлуатації та виключення можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони шириною 2 м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускаються: обмеження доступу обслуговуючого персоналу у світлу пору доби, а при аварійній ситуації - цілодобово; складування матеріалів і устаткування; ведення земляних та будівельно-монтажних робіт; садіння дерев; улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових. Порядок виконання робіт з технічного обслуговування зовнішніх газопроводів встановлюється ПБСГ. Згідно п. 1.4. розділу V цих Правил, технічний стан газопроводів (підземних, надземних, наземних та ввідних) і споруд на них повинен систематично контролюватись власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО, вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ. Пункт 1.6. зазначеного розділу передбачає, що при технічному огляді підземних газопроводів (у тому числі з поліетиленових труб) необхідно перевіряти їх технічний стан, щільність і виявляти витікання газу за зовнішніми ознаками та за допомогою приладів (газоаналізатора або газошукача). На наявність газу підлягають перевірянню всі елементи стояків газопроводів-вводів, колодязі і контрольні трубки, а також колодязі, камери інших підземних комунікацій, підвали будинків, шахти, колектори, підземні переходи та інші підземні споруди, розташовані на відстані до 15 м із обох боків від осі газопроводу. Контролюється виконання земляних і будівельних робіт, що проводяться у смузі 15 м, з обох боків від осі газопроводу з метою попередження його пошкодження. Пункт 1.9. розділу V встановлює, що періодичність технічних оглядів трас підземних газопроводів встановлюється власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) залежно від технічного стану газопроводів, корозійної активності грунтів і ефективності засобів ЕХЗ, тиску газу, наявності сигналізаторів загазованості в підвалах, виду місцевості та щільності її забудови, пори року, але не рідше ніж зазначено у додатку 1. Згідно пунктів 1.15. - 1.17, підземні (з металевих і поліетиленових труб), надземні та наземні газопроводи підлягають технічному обстеженню, в тому числі комплексному приладовому обстеженню відповідно до вимог Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану. При виконанні технічного обстеження, в тому числі КПО, підземних сталевих, поліетиленових газопроводів та наземних і надземних газопроводів необхідно: визначати місцезнаходження і глибину закладання газопроводу (тільки для підземних); визначати герметичність газопроводу; здійснювати обстеження газопроводів на наявність корозії; визначати стан захисного ізоляційного покриття та електропотенціалу для підземних сталевих газопроводів; чати якість зварних з'єднань (за необхідності). Перевірку щільності та виявлення місць походження ізоляції при КПО необхідно здійснювати до промерзання та після повного відтаювання ґрунту. КПО підземних сталевих газопроводів необхідно здійснювати не рідше ніж пан раз на рік при тривалості експлуатації понад 25 років для таких, що знаходяться у складних геологічно-корозійних умовах (сейсмічність понад 6 балів, підроблювані території), мають захисне покриття типу «нормальне», включені до плану капітального ремонту або заміни. На газопроводах, що мають захисне ізоляційне покриття нижче ніж для типу «дуже посилене», в доповнення до КПО проводиться контрольне шурфування для виявлення стану труб і якості зварних стиків зовнішнім оглядом. У разі розміщення в охоронній зоні газопроводу об'єктів архітектури стане неможливим проведення вказаних робіт, що у свою чергу створить загрозу нормальному функціонуванню системи газопостачання. Крім цього, згідно п. 8.56 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.92 №44, відстані по горизонталі (у світлі)від найближчих підземних інженерних мереж до будинків і споруд слід приймати за додатком 8.1, табл.1. Вказаний додаток встановлює відстані від найближчих підземних інженерних мереж, зокрема - газопроводів, які повинні складати для газопроводу низького тиску -2 м, середнього тиску -4 м, газопроводу високого тиску -7м (для газопроводу 1 категорії - 10м). Відповідно до ст. 319 ЦК, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частина 5 цієї статті встановлює, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. При комплексному приладовому обстеженні підземного газопроводу середнього тиску діаметром 76мм в районі земельної ділянки [ADDRESS] було встановлено, що через дану земельну ділянку проходить зазначений газопровід, здійснюється будівництво житлового будинку з наближенням до охоронної зони: найближча відстань від осі газопроводу середнього тиску до фундаменту будівлі складає 7м (додається акт шурфового обстеження з графічними матеріалами). Згідно п. 8.56 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.92 №44, відстані по горизонталі (у світлі)від найближчих підземних інженерних мереж до будинків і споруд слід приймати за додатком 8.1, табл.1. Вказаний додаток встановлює відстані від найближчих підземних інженерних мереж, зокрема - газопроводів, які повинні складати для газопроводу низького тиску -2 м, середнього тиску -4 м, газопроводу високого тиску -7м (для газопроводу. 1 категорії - 10м). Таким чином, законодавство встановлює суттєві обмеження на використання земельної ділянки, на якій з 2003 року встановлено охоронну зону діючого газопроводу. Оскільки через земельну ділянку позивачки на момент її придбання газорозподільні мережі вже проходили, їй було відомо про обмеження при її подальшому використання. Законні підстави для демонтажу підземного газопроводу середнього тиску діаметром 76 мм відсутні, до того ж, це призведе до порушення прав та законних інтересів мешканців сел. Краснопілля та Дороге, будинки яких на законних підставах підключені до системи газопостачання за допомогою вказаного газопроводу, а також до погіршення стану газорозподільних мереж, які є державною власністю, що порушить права власника цього майна. Враховуючи вищевикладене, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не наведено доводів та не надано належних доказів порушення її прав внаслідок дій ПАТ «Дніпрогаз», у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed