Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на наступне. Позивач вказав, що поблизу залізничної станції [ADDRESS] були розташовані безхазяйні будівлі та споруди. Ці будівлі та споруди ніхто не доглядав, не користувався ними, не опалював у зимовий час, тому будівлі почали потроху руйнуватися. Окрім цього, завдяки відсутності будь-якої охорони, будівлі розпочали розбирати невідомі особи. Аби завадити руйнуванню, розкраданню будівель, позивач вирішив ці будівлі та споруди використовувати для провадження своєї підприємницької діяльності. 19 червня 2007 року позивач уклав з Курахівською міською радою Донецької області договір оренди земельної ділянки площею 0,1335 га, на якій розташовані ці будівлі і споруди. З червня 2007 року позивач відкрито, безперервно користується будівлями та спорудами, які облаштував під комплекс будівель та споруд автозаправочної станції. Під час оренди земельної ділянки позивач неодноразово звертався до Курахівської міської ради з клопотанням про визнання за ним права власності на зазначений комплекс будівель та споруд, оскільки понад 10 років він безперервно користуюся даним нерухомим майном. Але Курахівська міська рада йому відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. У зв`язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач не з`явився, надав судові відповідну заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновків, які наведені нижче. Встановлено, що поблизу залізничної станції Роя по проспекту Запорізькому (Маяковського) в місті Курахове Донецької області були розташовані безхазяйні будівлі та споруди. В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2007 року [PERSON] уклав з Курахівською міською радою в особі міського голови Окуневої З.М . , діючої на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частини 12 Перехідних положень Земельного кодексу України договір оренди земельної ділянки площею 0,1335 га, на якій розташовані спірні будівлі і споруди (а.с.12-14). Судом становлено, що позивач з червня 2007 року відкрито, безперервно користуєтся будівлями та спорудами, які облаштував під комплекс будівель та споруд автозаправочної станції. Відповідно до технічного паспорту, складеного на [PERSON] від 12.06.2017 року, характеристика будівель і споруд є такою: будівля операторської «А-1» з прибудовою «а-1» та ганком «ак», загальною площею 19,6 кв.м., у тому числі основною площею 10,2 кв.м.; будівля складу «Б-1» з ганком «бк», загальною площею 44,1 кв.м, у тому числі основною площею 44,1 кв.м; сарай «В-1», загальною площею 21,4 кв.м., у тому числі основною площею 21,4 кв.м.; навіс «Г-1», сарай «Д-1» (тимчасова будівля); навіс «Е-1» (тимчасова будівля); фундамент під ємності «ж»; колодязь «к»; вимощення І; паркану №1 (тимчасова споруда), які розташовані на земельній ділянці Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області площею 0,1335 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 6-10). Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Частиною 1 статті 344 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). До набуття права власності на майно особа, яка володіє ним як своїм власним, має право на захист свого володіння проти третіх осіб, які не є власниками майна, а також які не мають права на володіння ним на інших передбачених законом чи іншими нормативно-правовими актами або договором підставах. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved