Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що є власником 1/6 частини житлового будинку №3 та земельної ділянки по пров.Котовського (після перейменування [PERSON]) м.Коростень Житомирської області. Відповідачі є власниками по 1/3 частині вказаного будинку та земельної ділянки. Просив виділити йому в натурі жилу кімнату площею 11.8 кв.м, літню кухню «Б» та 1/6 частину земельної ділянки. Решту житлових приміщень та земельної ділянки виділити відповідачам. Після проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи пропонував провести виділ його частки відповідно до запропонованого експертом варіанту №4. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити, виділити йому приміщення відповідно до належної йому частки відповідно до варіанту №4 висновку експерта, стягнути з відповідачів компенсацію за відхилення від вартості ідеальної частки та понесені судові витрати. Відповідачі позовні вимоги не визнали, пояснили, що заперечують проти того, щоб позивачеві була виділена його частка в натурі, оскільки спільне проживання з ним в одній садибі не можливо, пропонували компенсувати йому вартість його частки, однак він відмовився. Представник [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що всі запропоновані експертом варіанти можливі лише за умови відхилення від будівельних норм і правил. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо виділу частки із майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, оскільки сторони є власниками спільного майна і заявлено вимогу про виділення одному з співвласників належної йому частини в спільному майні. До спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.364 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Сторони є власниками частин спірного житлового будинку та господарських споруд до нього, земельної ділянки, на якій розташовано домоволодіння: позивач 1/6 частини, відповідач [PERSON] 1/6 частини, відповідачі [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині. Даний обєкт нерухомості являє собою окремо розташоване домоволодіння (садиба), до складу якого входять одноповерховий житловий будинок та господарські споруди, який було придбано відповідачами відповідно до договору купівлі-продажу від 08.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 7315). Право власності на земельну ділянку виникло на підставі Державного акту серії ІІІ-ЖТ №045890. Розмір частки позивача було визначено договором про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності від 14.05.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 2127). Право спільної часткової власності позивача зареєстровано 12.09.2013 року. За клопотанням позивача була призначена судова будівельна експертиза для вирішення питання про можливість виділення в натурі належної позивачеві частки в будівлях та земельній ділянці. Висновком експерта №СЕ-4204-1-898.17 від 26.02.2017 року було визначено вартість належної позивачеві ідеальної частки в сумі 81148 грн. та зроблено висновок про технічну можливість виділу 1/6 частки з відступом від ідеальних часток та запропоновано чотири варіанти поділу. \~ \~ \~ \~ Оскільки позивач довів можливість виділення в натурі належної йому частки, обрав прийнятний для себе варіант поділу №4, то виділ частки позивача здійснюється саме за вказаним запропонованим експертом варіантом. Доводи представника відповідача про те, що виділ частки позивача технічно не можливий, оскільки порушує будівельні норми, спростовується висновком експерта, яким визначено, що таке відхилення є прийнятним. Компенсація за відхилення від вартості частки в сумі 13844 грн. та понесені ним судові витрати в сумі 12975,00 грн. стягуються з відповідачів в рівних частинах. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки правом заявляти вимогу про виділення відповідачам решти приміщень та споруд домоволодіння позивач не наділений. Вирішення питання про припинення права спільної власності не є виходом за межі позовних вимог, оскільки такі наслідки виділу частки в спільному майні прямо передбачені положеннями ст.364 ЦК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial