Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення виплаченого страхового відшкодування, в якому зазначив, що 08.11.2018 між позивачем та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС №012306, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Субару» д.н.з. [NUMBER] . 08.07.2019 по вул. Глибочицькій, 53 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу «Субару» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи - власника автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 62 768,82 грн. Беручи до уваги різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю ремонту автомобіля, здійсненого ТОВ «Віді-Стар», загальна сума страхового відшкодування, здійснена позивачем, склала 47 988,44 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», останнє сплатило на користь позивача страхову виплату у розмірі 45 467,22 грн., проте вказана сума не в повному обсязі покрила завдані збитки. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з відповідача франшизу, передбачену полісом, а також різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою у розмірі 2 521,22 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.03.2020 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 08.11.2018 між позивачем ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС №012306, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Субару» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4-8). 08.07.2019 о 15 год. 25 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Шкода» д.н.з. [NUMBER] по вул. Глибочицькій, 53 у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції руху, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Субару» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва №761/27854/19 від 19.08.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 10, зворот). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пошкоджений автомобіль «Субару» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 9). [PERSON] як власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача із заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини [PERSON] (а.с. 11). За приписами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. На підставі Страхового акту №4142 від 13.08.2019 позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 62 768,82 грн. на користь [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №3707 від 16.08.2019 (а.с. 12, 16). Відповідно до Акту виконаних робіт №СРфСА-004587 від 11.09.2019 вартість ремонту застрахованого транспортного засобу склав 54 467,22 грн. Позивач звернувся до ТОВ «Віді-Стар», який виконував ремонт автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] , з проханням повернути різницю сплаченого страхового відшкодування у розмірі 14 780,38 грн. (а.с. 17, зворот). Таким чином, загальна сума страхового відшкодування, яке здійснило ТДВ «Віді-Страхування», складає 47 988,44 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР №140974406, франшиза за яким становить 2 000,00 грн. (а.с. 50). 18.10.2019 позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із вимогою сплатити на користь ТДВ «Віді-Страхування» суму страхового відшкодування - 47 988,44 грн., внаслідок чого страховик відповідача відшкодував на користь позивача страхове відшкодування в межах страхових сум, зазначених у полісі у розмірі 45 467,22 грн. (а.с. 18, зворот). 05.11.2019 позивач направив на адресу відповідача вимогу про відшкодування шкоди, у якому міститься вимога сплатити франшизу, а також різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 2 521,22 грн. (а.с. 20-21). На дату звернення із позовом до суду вказана сума відповідачем [PERSON] відшкодована не була. За приписами ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Судом встановлено, що загальний розмір страхового відшкодування по вищевказаному страховому випадку склав 47 988,44 грн. За приписами ст. 993 ЦК України, а також ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», яка на підставі ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувало на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 45 467,22 грн.. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Крім того, згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] , який є винуватцем ДТП, франшизи, передбаченої Полісом, та різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою, виплаченою страховиком. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved