Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , яка проживала у [ADDRESS] Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Комарівської сільської ради площею 3.1771 га, кадастровий номер - 0523783000:02:000:022, яку вона отримала після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] вступила у спадщину після смерті батька, але право власності на себе не зареєструвала, так як померла. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Позивач надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача Теплицької селищної ради у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечув. Ухвалою судді від 29.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 27.01.2021 року закрито підготовче судове засідання, залучено в якості правонаступника відповідача Комарівської сільської ради Теплицького району, Теплицьку селищну раду та призначено справу до судового розгляду по суті. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності врегульовано ч.3 ст. 211 ЦПК України, згідно якої, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши спадкову справу № 28/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с. 7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 30.11.1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). У свідоцтва про народження [PERSON] , у графі батько зазначений [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 17.03.2015 року, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його донька [PERSON] . Спадщина складається з земельної частки (паю) площею 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі, розташованої на території Комарівської сільської ради (а.с. 10). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 139799, 42 грн. (а.с. 11). 25.11.2020 Завідувачем Теплицької ДНК винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] через невчасне подання документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку (а.с. 17). За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Об`єктивно оцінивши в сукупності докази, надані сторонами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з метою захисту спадкового права позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved