Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зобов'язати відповідача надати йому відповідні документи (завірені печаткою) для подальшого звернення до відділу (сектору) приватизації, а саме: довідку про склад сім'ї наймача і про займані ними приміщення (форма №4), для подальшої подачі такої довідки до районного відділу приватизації, заяву на оформлення технічного паспорта на квартиру, завірену копію ордеру про надання житлової площі. Посилається в позові на те, що на підставі ордеру виданого Київським КЕЧ, та погодженого Міністерством оборони СРСР за №2178 від 13 листопада 1987 року, він разом із своєю сім'єю, поселився в житловому будинку, що находиться за адресою: м. Київ. [ADDRESS]. З того часу і до тепер, він фактично проживає та зареєстрований за вказаною адресою. Згідно акту приймання/передачі будинків, споруд і території військового містечка від 06 грудня 2000 року, будинок [ADDRESS] передавався на баланс (на утримання) Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (філії «135 ДБК ДП МОУ «Укрвійськбуд») саме як житловий будинок. 24.12.2015 він звернувся з заявою до директора філії «135 ДБК «Укрвійськбуд» Кривко В.А. за отриманням необхідних документів для приватизації займаного ним житла. Листом від 28 грудня 2016 року йому було відмовлено у їх видачі в зв'язку з тим, що будівля, в якій він проживає, не підпадає під дію Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а тому він не має права на приватизацію житла. 18 січня 2016 року він звернувся із заявою до керівництва ДП МОУ «Укрвійськбуд», однак відповіді не отримав. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до вимог абзацу 1 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-ХІІ від 19.06.1992 року /зі змінами та доповненнями /, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Згідно ч.1 ст.8 цього ж Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Частиною 3 ст. 8 Закону встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Судом встановлено, що на підставі ордеру виданого Київським КЕЧ, та погодженого Міністерством оборони СРСР за №2178 від 13 клистопада 1987 року, позивачу на сім'ю з двох осіб, була надана однокімнатна квартира м. Київ. [ADDRESS], жилою площею 16,3 кв.м. Розпорядженням представника Президента України у Дарницькому районі м. Києва за №70 від 18 травня 1992 року будинок був перенумерований з [ADDRESS] на [ADDRESS]. На підставі Акту приймання/передачі будинків, споруд і території військового містечка від 06 грудня 2000 року будинок за адресою: [ADDRESS] передавався на баланс Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (філії «135 Домобудівельний Комбінат Державного підприємства МОУ «Укрвійськбуд») як житловий будинок. 24.12.2015позивач звернувся з заявою до директора 135 Домобудівельного комбінату ДП МО України «Укрвійськбуд» з заявою про видачу документів для приватизації квартири. Листом від 28 грудня 2016 року в видачі документів йому було відмовлено, оскільки будинок за адресою: [ADDRESS] є гуртожитком, житло в якому приватизації не підлягає. 18 січня 2016 року позивач звернувся із заявою до керівництва ДП МОУ «Укрвійськбуд», однак відповіді не отримав. Відповідно до пункту 4. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року та зареєстрованого в Мінінстерстві юстиції України за № 109/17404 від 29 січня 2010 року / із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 42 від 02.03.2015року / передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника. Пунктом 18 встановлено, що громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Крім того, пунктом 19 зазначено, що довідку про склад сім'ї та займані приміщення береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. Тобто, у відповідності до вимог п. 19 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян не встановлено жодних обмежень щодо отримання документів про склад сім'ї та займані приміщення і обов»язок по їх видачі покладено на підприємство (організацію), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку, що, відмовляючи позивачу в наданні документів, визначених законом, для приватизації займаного ним житла, та зазначаючи про відсутність у нього права на приватизацію, відповідач діяв всупереч вимогам закону. Суд вважає, що позиція відповідача, викладена в листі від 28 грудня 2016, суперечить вимогам закону, виходячи з наступного. Як зазначено вище, частиною 3 ст. 8 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Тобто, питання наявності чи відсутності у наймача права на приватизацію житла віднесено до компетенції органу приватизації, а не відповідача, як власника. За таких обставин суд вважає, що дії відповідача суперечать вимогам закону, а тому вимоги позивача є обгрунтованими. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Outcome: approved