Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 15701,86 грн та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 21 березня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №603/51. Шляхом підписання даного договору сторони досягли згоди щодо врегулювання усіх майнових та організаційних аспектів. Згідно п. 2.1 Договору позивач зобов`язався надати відповідачу, а відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 10500 грн, а також сплатити проценти за користування кредитом не пізніше 20 березня 2023 року в розмірі 56% річних. Зазначає, що банком перед відповідачем зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідачем не виконуються взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 29 січня 2020 року заборгованість відповідача перед банком складає 15701,86 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 21 березня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №603/55 (а.с.11-20). Згідно п. 2.1 та п. 2.2 Договору про споживчий кредит №603/55, банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається в загальному розмірі 10500 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 березня 2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 3.2.1. Договору про споживчий кредит №603/55, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. З п. 2.4.1. Договору про споживчий кредит №603/55 вбачається, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Пунктом 8.3. Договору про споживчий кредит №603/55 передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню Основної суми та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого кредиту. Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 29 січня 2020 року має заборгованість перед банком у розмірі 15701,86 грн, яка складається з: - заборгованість за основним боргом 9275 грн; - проценти за користування кредитом 2373,48 грн; - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 3472,37 грн; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (ст.625 ЦК України) 244,76 грн; - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (ст.625 ЦК України) 73,79 грн; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 165,34 грн; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування 97,12 грн. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно частини першої ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 3.9.1 Договору про споживчий кредит №603/55 передбачено, що банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, якщо відбулася будь-яка із наступних подій: 1) затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць; 2) неподання позичальником на вимогу банку документів, що стосуються його фінансового стану. Частиною другою ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15120,85 грн, з яких заборгованість за основним боргом 9275 грн; проценти за користування кредитом 2373,48 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 3472,37 грн. Вимоги позивача про стягнення втрат від інфляції та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають враховуючи наступне. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В пункті 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року судам роз`яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, відповідальність за прострочення грошового зобов`язання, що передбачена ст.625 ЦК України, у даному випадку не застосовується та лише може бути застосована позивачем в подальшому у тому випадку, якщо відповідач не буде виконувати дане рішення суду. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2024,22 грн (2102*15120,85/15701,86).

Outcome: partial