Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути солідарно з [PERSON] та Комунального підприємства «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 10092,11 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.01.2013 року о 12.10 годин з вини водія [PERSON], який керував автобусом марки «Богдан», д.н. [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Хонда Акорд», д.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Хонда Акорд», д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ЛАФОРТ». На дату скоєння дорожньо-транспортної [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2013 року. Згідно висновку №8096 про оцінку пошкодженого автомобіля «Хонда Акорд», д.н. [NUMBER] від 25.04.2013 року, розмір завданих збитків становить 9398,11 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. В зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відповідно 17.05.2013 року перерахувало на рахунок ТОВ «ВВ Автогруп» грошові кошти в сумі 9398,11 грн. Крім того, МТСБУ було оплачено послуги аварійного комісара за огляд автомобіля та збір документів в сумі 694,00 грн. Після виплати страхувальнику страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача з листом щодо добровільної компенсації понесених витрат. [PERSON] повідомив, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди він перебував у трудових відносинах та займав посаду водія автобусного парку №1 Комунального підприємства «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). Для підтвердження наданої [PERSON] інформації, 14.10.2013 року МТСБУ звернулось з листом до КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), однак відповіді надано не було. Отже, після проведення виплати потерпілій особі страхового відшкодування у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідачів, у зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що як на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.01.2013 року, так і на даний час, він перебуває у трудових відносинах з КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), у зв'язку з чим, відповідно до ст. 1172 ЦК України страхове відшкодування підлягає стягненню саме з цього підприємства, оскільки на момент ДТП підприємство та він не мали чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі вищевикладеного просив у задоволенні позовних вимог до нього відмовити. Відповідач КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що неявка представника відповідача КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) є неповажною та вважає за можливе розглянути справу без його участі. Вислухавши думку представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.01.2013 року о 12.10 год. [PERSON] керуючи автобусом «Богдан», д.н. [NUMBER], по вул. Сосюри в м. Києві, під час зміни напрямку руху ліворуч, не переконався в безпечному маневрі, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Хонда Акорд», д.н. [NUMBER], який рухався прямо, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2013 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автобусом «Богдан», д.н. [NUMBER], є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Хонда Акорд», д.н. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0671841, укладеного з ПрАТ «СК «ЛАФОРТ». На дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Завдана шкода особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відшкодована не була, у зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування 25.04.2013 року звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати страхове відшкодування на рахунок ТОВ «ВВ Автогруп», яке взяло на себе зобов'язання провести ремонтно-відновлювальні роботи його пошкодженого автомобіля. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відповідно 17.05.2013 року перерахувало на рахунок ТОВ «ВВ Автогруп» грошові кошти в розмірі 9398,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1/20510 від 17.05.2013 року. Позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та Комунального підприємства «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 10092,11 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Згідно п.п. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Встановлено, що відповідач [PERSON] на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди 31.01.2013 року перебував у трудових відносинах з КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), займав посаду водія автобусного парку №1 зазначеного підприємства та виконував свої трудові обов'язки, що підтверджується витягом з наказу №153-вк від 03.07.2007 року та копією трудової книжки. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обов'язок по виплаті грошових коштів в розмірі понесених витрат покладений саме на КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), у трудових відносинах з яким перебував [PERSON] та на дату скоєння ДТП виконував свої трудові обов'язки. Згідно висновку №8096 про оцінку пошкодженого автомобіля, складеного аварійним комісаром ЗАТ «Експерт-Сервіс» ФОП [PERSON] від 25.04.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда Акорд», д.н. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 9398,11 грн., в тому числі ПДВ 1028,85 грн. Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту, чи доказів пов'язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Крім того, МТСБУ було оплачено послуги аварійного комісара за огляд автомобіля та збір документів на загальну суму 694,00 грн. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення саме з відповідача КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на користь позивача коштів в розмірі понесених витрат в сумі 10092,11 грн., які складаються з виплати страхового відшкодування 9398,11 грн. та витрат понесених за послуги аварійного комісара в сумі 694,00 грн. У задоволені вимог до [PERSON] слід відмовити. При цьому, слід зазначити, що підприємство має право регресної вимоги до працівника, яке виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням часткового задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial