Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа : [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку ( пай ) в порядку спадкування за законом, яку в подальшому уточнив. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 09.07.2003 року померла його мати – [PERSON], яка постійно мешкала за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Водяне, вул. Папаніна, 46а. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки ( паю ), розташованого на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Заповіту мати не складала. Єдиними спадкоємцями першої черги після її смерті залишилися позивач та його батько – [PERSON]. На день смерті матері- 09.07.2003 року позивач був малолітнім і спадщину прийняв в порядку п.4 ст..1268 ЦК України, але свідоцтво про право на спадкове майно в цілій частині було помилково видане його батькові – [PERSON] і зараз позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав щодо спадщини після смерті своєї матері. Про порушення його права на отримання спадщини після смерті матері позивачу стало відомо після смерті батька, який помер 04.11.2013 року. У зв’язку з цим, позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом [PERSON] 13.02.2007 року на земельну ділянку загальною площею 10.50 га., що знаходиться на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, належної померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 25521, зареєстроване в реєстрі за № 8-115, в ? частині вказаної земельної ділянки, після смерті [PERSON], яка померла 09 липня 2003 року, в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з’явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з’явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть серія І-КИ № 521158, 04.11.2013 року помер [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ №116276, вбачається, що його батьками є : «батько- Заяць [PERSON]», «мати – [PERSON]». Згідно свідоцтва про зміну імені, серія І-КИ № 009500, 17.05.2012 року [PERSON] змінив ім’я на «Меренчук Дмитра Володимировича». Згідно свідоцтва про смерть серія І-КИ № 563465, 09.07.2003 року померла [PERSON]. В матеріалах спадкової справи № 56/2007 після померлої 09.07.2003 року [PERSON] міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті дружини – [PERSON]. Згідно довідки виконкому Старовишневецької сільської ради Синельниківського району № 1233 від 30.11.2006 року [PERSON] проживала і була прописана в с. Водяне, вул.. Папаніна,46а, з 1994 року по день смерті 09.07.2003 року і на момент смерті прописані і проживають чоловік – [PERSON], [INFO], та син – [PERSON], [INFO]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 093500, [PERSON] на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Старовишневецької сільської ради № 141 від 24.05.2001 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 10.050 га, яка розташована на території Старовишневецької сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25521 від 04.07.2001 року. 13.02.2007 року державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини – [PERSON], померлої 09.07.2003 року, а саме на земельну ділянку загальною площею 10.050 га., що знаходиться на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст..1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п.27 ч.3 Постанови Пленуму Верховного суду України, викладеними в п.27 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути : визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв’язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Отже, під час видачі державним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] спадкоємцю [PERSON] були порушені права [PERSON], який є сином померлої, так як згідно ст.1268 ЦК України на час її смерті був малолітнім, а тому також є таким, що прийняв спадщину у вигляді ? частини земельної ділянки площею 10.50 га. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст. 1236, 1301 ЦК України, ст..125 Земельного Кодексу України, п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved