Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного Управління мотивуючи його тим, що на підставі договору купівлі - продажу, посвідченим в.о. державного нотаріуса Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гордієнко Т.Е. від 13.08.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 5-1549, він купив у [PERSON] недобудований будинок, відсоток готовності якого становить 18%, що знаходиться в [ADDRESS]. Після завершення будівництва, він зареєстрував зазначений будинок та отримав свідоцтво про право власності від 05.02.2015 року. Після чого, бажаючи розпорядитися належним йому нерухомим майном, при перевірці нотаріусом речових прав на нерухоме майно, заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, йому було повідомлено про наявність державної реєстрації обтяжень - заборони відчуження вказаного вище житлового будинку. У витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2015 року зазначено, що відповідно до номеру запису про обтяження: 3314551, підставою виникнення обтяження є повідомлення б/н, видане 06.12.1988 року Ощадбанком № 49, видом обтяження є заборона на нерухоме майно, архівний запис 188-1, стр. 39, суб'єкт обтяження невідомий мені громадянин - [PERSON]. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом в якому позивач просив усунути перешкоди у здійсненні ним права розпорядження житловим будинком [ADDRESS] шляхом скасування заборони на будинок [ADDRESS] який належить йому: номер запису про обтяження - 3314551, підстава виникнення обтяження - повідомлення б/н, видане 06.12.1988 року Ощадбанком №49, архівний запис 188-1, стр.39, суб'єкт обтяження - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях на позов (а.с.23-24) та пояснивши при цьому, що у відповідача відсутні будь які документи, які б підтверджували звернення в 1988 році з повідомленням щодо накладення заборони на спірний будинок. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу, посвідченим в.о. державного нотаріуса Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гордієнко Т.Е. від 13.08.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 5-1549, купив у [PERSON] недобудований будинок, відсоток готовності якого становить 18%, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.9). Після завершення будівництва, [PERSON] отримав свідоцтво від 05.02.2015 року про право власності на будинок [ADDRESS] (а.с.4), і 05.02.2015 року реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області проведена реєстрація зазначеного свідоцтва від 05.02.2015 року про право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5). З витягу Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вбачається, що на підставі повідомлення б/н, виданого 06.12.1988 року Ощадбанком № 49, накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS] (а.с.11, 12). З наданої Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №2 відповіді від 21.05.2015 року №796/01-16 вбачається, що документи, які б підтверджували накладення заборони на спірний будинок [ADDRESS] відсутні (а.с.30). Разом з цим, з довідок Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного Управління також встановлено, що за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кредитна заборгованість відсутня (а.с.31-33). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що заявник довів суду ті обставини, на які посилалися в обґрунтування заявлених вимог і вони підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач, будучи обмеженим у здійсненні права власності щодо спірного житлового будинку, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону нерухомого майна. При цьому, суд не приймає доводи представника відповідача, на які він посилався при розгляді справи, оскільки ці доводи спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами.

Outcome: approved