Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором в загальній сумі 14 828,00грн. Позов обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 14.10.2013 року було укладено кредитний договір №131014-113308. Відповідно до умов договору відповідач отримала від позивача кредит в розмірі 800,00грн. з умовою сплати відсотків у розмірі 224,00 грн. у строк до 27.10.2013р. Крім того, 14.10.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого, поручитель забезпечує виконання зобовязання відповідача [PERSON] частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується загальною сумою 50,00 гривень. Оскільки позичальник [PERSON] станом на 17.05.2016р. не виконала своїх зобовязань щодо повернення отриманих грошових коштів та не сплатила проценти, позивач просить стягнути: з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №131014-113308 від 14.10.2013 року у сумі 14778,00 гривні, яка складається із: основного боргу 800,00 грн.; проценти за договором 14028,00 грн., а також судовий збір; з відповідача [PERSON] суму за договором поруки 50,00грн., та сплачений судовий збір. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, причини неявки не повідомив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність за наявних у справі документах та зі згоди позивача ухвалити рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.197 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.10.2013 року між ТОВ «Служба термінового кредитування» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №131014-113308, відповідно до якого відповідачу [PERSON] наданий кредит в сумі 800,00 грн. на споживчі потреби, строком до 27.10.2013 року, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом. Згідно п.3.3. договору позичальник зобовязалась повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 224 грн., нараховані за період починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом 1024,00 грн., у дату повернення кредиту. Згідно п.2.3 кредитного договору, на підставі заяви Позичальника, поданої Кредитодавцю не пізніше ніж за 2 (два) робочих дні до дати повернення кредиту, Кредитодавець, діючи на власний розсуд, має право шляхом повідомлення Позичальника надати йому відстрочення щодо повернення кредиту на строк не більше 14 (чотирнадцяти) календарних днів. У цьому випадку Позичальник зобовязаний сплатити Кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному п.3.1 Договору, та проценти за час наданої відстрочки. Відстрочення дати повернення кредиту оформлюється шляхом укладання сторонами Договору про внесення змін до цього Договору. Згідно п.6.2 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту сплачувати Кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2 (два) відсотки від суми кредиту, що вказана в п.1.2 цього Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Відповідач [PERSON] підписала договір, та тим самим виявила свою згоду з усіма його пунктами та зобовязувалась їх виконувати. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За користування чужими грошовим коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти ( ч.1 ст. 536 ЦК). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. 27.10.2013 року [PERSON] відповідно до п.2.3 договору сплатила відсотки за користування кредитом, та пролонгувала договір строком до 10.11.2013 року. 22.11.2013 року [PERSON] сплатила відсотки за користування кредитом та пролонгувала договір строком до 06.12.2013 року. 16.12.2013 року [PERSON] сплатила відсотки за користування кредитом та пролонгувала договір строком до 30.12.2013року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1024,00грн., також 05.04.2014року сплатила відсотки за користування кредитом. В порушення договірних умов [PERSON] не належним чином виконує свої обовязки за договором, та станом на 17.05.2016 року, відповідно до розрахунку наданого суду, сума заборгованості за кредитом становить 14828,00 гривень, яка складається із: основного боргу 800,00 грн.; проценти за договором 14028,00 грн. Судом також встановлено, що 14.10.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого, поручитель забезпечує виконання зобовязання відповідача [PERSON] частково. Згідно до п.1.3. договору поруки поручителем забезпечується виконання зобовязання боржником частково. Передбачена договором відповідальність поручителя перед кредитором обмежується загальною сумою 50,00гривень. За вимогами ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановленого договором поруки. Оцінивши повно, всебічно та обєктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозвязку і достатності, їх належність та допустимість, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушила умови укладеного з ТОВ «Служба термінового кредитування» кредитного договору, оскільки не виконала свого зобовязання щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків за користування ними, у звязку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі визначеним позивачем. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в загальному розмірі 1378,00грн.

Outcome: approved