Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про розірвання депозитних договорів, стягнення сум, відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.03.2014 р. між ним та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений договір банківського вкладу «З любов`ю VAB! «Квартальний» №759126/2014, за умовами якого відповідач прийняв на вкладний рахунок позивача 84 000 доларів США на строк 13 місяців, тобто датою вимоги є 12.04.2015 року, та з обов`язком виплати процентів. Також 13.06.2014 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений договір банківського вкладу «Марафон лояльності. Подвійний дохід» №808784/2014, за умовами якого відповідач прийняв на вкладний рахунок позивача 777 000 грн. на строк 6 місяців, тобто датою вимоги є 13.12.2014 року, та з обов`язком виплати процентів. 02.12.2014 р. [PERSON] звернувся до банку із заявою про розірвання договорів банківського вкладу №759126/2014 від 12.03.2014 р. та №808784/2014 від 13.06.2014 р. та вимогою повернути вклади та проценти за вищевказаними договорами у строк до 13.12.2014 р., проте станом на 16.12.2014р. кошти так і не були йому повернуті. Оскільки відповідачем було проігноровано позасудове звернення [PERSON], позивач просить суд розірвати договори банківського вкладу №759126/2014 від 12.03.2014 р. та №808784/2014 від 13.06.2014 р., стягнути з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» суми депозитних вкладів в розмірі 84 000 доларів США та 777 000 грн., нараховані відсотки, 3% річних та інфляційні втрати, а також моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 20 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили Їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.32; 35). Вислухавши та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2014 р. між ним та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений договір банківського вкладу «З любов`ю VAB! «Квартальний» №759126/2014, за умовами якого відповідач прийняв на вкладний рахунок позивача 84 000 доларів США на строк 13 місяців, тобто датою вимоги є 12.04.2015 року, та з обов`язком виплати процентів (а.с.13). Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, що підтверджується копією меморіального ордеру №535677 від 12.03.2014 року (а.с.14). 13.06.2014 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений договір банківського вкладу «Марафон лояльності. Подвійний дохід» №808784/2014, за умовами якого відповідач прийняв на вкладний рахунок позивача 777 000 грн. на строк 6 місяців, тобто датою вимоги є 13.12.2014 року, та з обов`язком виплати процентів (а.с.15). Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, що підтверджується копією меморіального ордеру №556186 від 13.06.2014 року (а.с.16). 02.12.2014 р. [PERSON] звернувся до банку із заявою про розірвання договорів банківського вкладу №759126/2014 від 12.03.2014 р. та №808784/2014 від 13.06.2014 р. та вимогою повернути вклади та проценти за вищевказаними договорами у строк до 13.12.2014 р. (а.с.23-25). Заяву було направлено поштою та отримано відповідачем 05.12.2014 р. (а.с.27). Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Оскільки позивач 02.12.2014 року звертався до відповідача із письмовою заявою про розірвання договорів вкладу №759126/2014 від 12.03.2014 р. та №808784/2014 від 13.06.2014 р., а відповідач не виконав його вимогу, тому його порушене право підлягає захисту в судовому порядку. За таких обставин обидва договори депозитних вкладів підлягають розірванню, поскільки це є бажання і вимога позивача - вкладника депозитних коштів. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. З матеріалів справи та пояснень позивача і його представника вбачається, що відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо повернення суми вкладу та нарахованих відсотків і після подачі позову до суду. В силу ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Поскільки позивач, як вкладник банківського вкладу (депозиту) має право в будь-який момент вимагати повернення банківського вкладу, тому в порядку ст. 1058 ЦК України вказані суми обох депозитних вкладів підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, так як на вимогу позивача банк добровільно вказані кошти не повернув. З врахуванням положень ст. 1060 ЦК України одночасно з поверненням банківського вкладу позивачу з відповідача підлягають стягненню і нараховані проценти по обом депозитним вкладам в сумі розрахованої позивачем. Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Поскільки позивач ставить вимогу про стягнення 3% річних та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 14.12.2014 року по день фактичного розрахунку з ним банком, тобто до події, яка ще не настала, і час її настання не відомий ні позивачу, ні суду, тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог цієї частини позову у зв`язку із невідомою датою, тобто терміном прострочення і його подальшим розміром. Ст. 1067 ЦК України Поскільки позивач не надав будь-яких доказів нанесення йому моральної шкоди незаконними діями відповідача, а також він не обгрунтував в чому полягає нанесена йому моральна шкода та її розмір, тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 20 000 грн. моральної шкоди, як такій, що не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно ст. 79, 88 ЦПК України при частковому задоволенні позовних вимог судовий збір, від якого був звільнений позивач при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору в частині задоволення вимог немайнового характеру та 3 654 грн. судового збору в частині задоволення вимог майнового характеру.

Outcome: partial