Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 23.02.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір овердрафту №86610:1688, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 950 грн. у вигляді рахунку завантаження з встановленим лімітом овердрафту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37% на рік, строком на 12 місяців. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Проте відповідач в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносив кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 3068,16 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином: судова повістка надсилалась йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації. Однак, поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: За закінченням терміну зберігання», причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв не надав. У такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 23.02.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір овердрафту №86610:1688, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 950 грн. у вигляді рахунку завантаження з встановленим лімітом овердрафту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37% на рік, строком на 12 місяців. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.5 договору овердрафту за прострочення визначеного строку (терміну) сплати процентів за користування лімітом овердрафту клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банк України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого зобовязання за кожний день прострочення. Пеня нараховується банком щомісячно в передостанній робочий день звітного місяця, починаючи з переостаннього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту закінчення дії договору приєднання. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 19.12.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 3068,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом (овердрафт) 806,04 грн., заборгованість за відсотками 1129,65 грн., пеня 603,58 грн., інфляційні нарахування на суму овердрафту 480,40 грн., три відсотки річних від суми простроченого овердрафту 48,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 3068,16 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надав, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, попередньо сплачений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved