Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 28 січня 2021 року № 41 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Цим же рішенням встановлено опіку над малолітнім [PERSON] та призначено над ним опікуном позивача та [PERSON] . Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідач ігнорує фінансові потреби дитини, добровільно не надає позивачу фінансової допомоги на утримання малолітнього [PERSON] , тому матеріальні витрати позивач несе сам. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, подавши про це письмове клопотання, у якому вказав що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав. За таких обставин, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 125, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 28.01.2021 року № 41 «Про надання статусу малолітньому [PERSON] , встановлення над ним опіки та призначення опікуна» малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з хворобою батька та невстановленим місцем знаходження матері, встановлено над ним опіку та призначено опікунами [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки квартального комітету № 47 від 04.03.2021 № 7 малолітній [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з опікунами. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Отже, позивач, як опікун та законний представник малолітньої дитини має право на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, яка перебуває на утриманні опікунів, в тому числі позивача в справі, суд дійшов висновку про присудження аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття, про що просить позивач. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved