Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування позову посилається на те, що 08 січня 2003 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, в період якого у них народилися спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їхній з відповідачкою син [PERSON], проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, а домовленості щодо сплати аліментів на дитину між сторонами не досягнуто. В даний час відповідачка не приймає участі в утриманні дитини та ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання, а оскільки має нерегулярний мінливий дохід, то позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 727 гривень 50 копійок, що буде дорівнювати ? частині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Позивач [PERSON] в судовому засіданні 06 червня 2016 року свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача - адвокат [PERSON], в судовому засіданні 06 червня 2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що сторони мають трьох дітей, а на утриманні позивача знаходиться найстарший син. Відповідачка подала позов про стягнення аліментів на утримання двох дітей, які проживають разом з нею, а рішення суду набрало законної сили 11 травня 2016 року і позивач не заперечує проти взаємозаліку грошових коштів, які повинні сплачуватися в якості аліментів в розмірі 727 гривень 50 копійок, що можливо здійснити на стадії виконання рішення суду. В той же час вважає, що відповідач не довела існування у неї підстав для зменшення розміру аліментів, визначених законом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 06 червня 2016 року позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що вона не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина [PERSON], який проживає з батьком. Проте просила врахувати, що на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, вона не працює, оскільки найменша дитина часто хворію, а тому відповідачка не має можливості працевлаштуватися. Посилалася на те, що аліменти на утримання двох дітей на час розгляду справи ще не отримувала, а останній раз [PERSON] надавав допомогу у вигляді одежі та цукерок лише доньці [PERSON], а стосовно сина [PERSON] - взагалі не надає допомоги, не цікавиться його життям. Відповідачка зазначила, що у зв'язку з тим, що єдиним її доходом є отримання соціальної допомоги по народженню дитини, то вона в змозі сплачувати аліменти лише в розмірі 400 гривень на місяць. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є мати: [PERSON], батько: [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району від 21 квітня 2016 року, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні (а.с.6,7). В судовому засіданні було встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] позивачу надає не регулярно, домовленості щодо сплати аліментів між ними не досягнуто, а згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2016 року на користь відповідачки з позивача стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей, які перебувають на її утриманні в розмірі 727 гривень 50 копійок на утримання сина [PERSON] та 583 гривні 50 копійок - на утримання доньки [PERSON] (а.с.27-28). Також судом було встановлено, що відповідачка в добровільному порядку аліменти на утримання сина [PERSON] не надає, а дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідачки в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, яка не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с.29-33), стан здоров'я як відповідачки, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 500 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідачки, сторонами не надано, а інших утриманців, крім двох малолітніх дітей, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має. Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з того, що відповідачка має на утриманні двох малолітніх дітей, щомісячного доходу, крім соціальних виплат у зв'язку з народженням дитини не отримує, а тому у відповідності до вимог ст. 182 СК України суд вважає, що є всі підстави для частково задоволення позову та для стягнення з неї аліментів в розмірі 500 гривень 00 копійок, що не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Крім цього, у зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial