Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення та стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що він був призначений на посаду головного бухгалтера Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області з посадовим окладом згідно штатного розпису як такий, що пройшов конкурсний відбір розпорядженням «Про призначення [PERSON] головним бухгалтером сільської ради» від 20 листопада 2018 року №12-к. За весь час роботи в Підвисоцькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області свої обов`язки він завжди виконував вчасно та сумлінно, якісно та добросовісно. У результаті громадянського конфлікту, який виник через оприлюднення відеозаписів блогером [PERSON] щодо критики місцевої влади (20 відеозаписів), 25 лютого 2020 року відбулася неофіційна сходка жителів села Підвисоке. На дану сходку викликали його, як посадову особу органу місцевого самоврядування для роз`яснення ним ситуації щодо використання коштів (бюджету) села. Він розповів та пояснив жителям села Підвисоке, що таке бюджет, податки і витрати. Ним також була озвучена кількість працівників, які працюють у Підвисоцькій сільській раді. Крім того він розповів, яку заробітну плату він отримує у сільській раді. 28 лютого 2020 року відбулася чергова сесія Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. На даній сесії шостим питанням розглядалося питання щодо недостойної поведінки головного бухгалтера Підвисоцької сільської ради (Позивача). Зі словом виступила т.в.о. голови Підвисоцької сільської ради Вихристюк Наталія Василівна , яка повідомила депутатів сільської ради про те, що 26 лютого 2020 року він з`явився на роботу у нетверезому стані та поводив себе негативно. Депутат Підвисоцької сільської ради Юрченко Сергій Васильович подав усну пропозицію про оголошення йому догани та протягом трьох місяців з дня винесення догани заходи заохочення до нього не застосовувати. Т.в.о. голови Підвисоцької сільської ради Вихристюк Н.В. була порушена процедура голосування на сесії, а саме: коли депутати голосували по питанню винесення догани позивачу, Вихристюк Н.В. не говорила хто «за», хто «проти», а хто «утримався». «За» проголосувало п`ять депутатів із семи присутніх на сесії, проте Вихристюк Н.В. оголосила, що рішення прийнято «одноголосно». 06 березня 2020 року його ознайомили та вручили розпорядження «Про оголошення догани» від 02 березня 2020 року № 9-гр. 10 березня 2020 року йому надали доповідну записку «Про порушення трудової дисципліни головним бухгалтером [PERSON] » від 26.02.2020 року № 47 та витяг із протоколу рішення сесії сільської ради від 28 лютого 2020 року. Роботодавцем під час видання розпорядження «Про оголошення догани» від 02 березня 2020 року № 9-гр було грубо порушено норми чинного трудового законодавства. Крім того, відповідачем було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Між ним та відповідачем був укладений безстроковий трудовий договір, про що свідчать записи у його трудовій книжці, а саме: запис № 35 від 20.11.2018 року «Призначено на посаду головного бухгалтера Підвисоцької сільської ради» на підставі розпорядження секретаря сільської ради від 20.11.2018 року № 12-к. Даний трудовий договір є двосторонньою угодою між роботодавцем в особі секретаря Підвисоцької сільської ради (т.в.о. голови сільської ради) Вихристюк Н.В. та позивачем. Відповідно до п. 1.3 посадової інструкції головного бухгалтера Підвисоцької сільської ради (далі - посадова інструкція), затвердженої 21 грудня 2018 року головний бухгалтер підпорядковується сільському голові, а по питаннях організації бухгалтерського обліку, складання звітності - фінансовому управлінню райдержадміністрації, територіальному управлінню Державного казначейства. Із вищевказаного слідує, що відповідачем грубо порушено ст. 21 КЗпП України, адже винесення на чергову сесію Підвисоцької сільської ради питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення йому догани не входить до компетенції депутатів Підвисоцької сільської ради, адже посада у позивача не є виборчою, він не підпорядкований депутатам сільської ради, депутати не є роботодавцями для позивача, перед якими він несе чи повинен нести відповідальність. Позивач був прийнятий на роботу за загальними правилами згідно діючих норм Кодексу законів про працю України, тому відповідальність він може нести тільки перед сільським головою Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. У даному випадку т.в.о. голови сільської ради Вихристюк Н.В. , перевищуючи свої повноваження та порушуючи норми трудового законодавства, незаконно винесла на розгляд чергової сесії питання щодо оголошення йому догани. Таким чином Вихристюк Н.В. принизила його честь і гідність, поставила під сумнів його ділову репутацію. На підставі вищевказаного, розпорядження т.в.о. Вихристюк Н.В. «Про оголошення догани» від 02 березня 2020 року № 9-гр є юридично нікчемним та таким, що підлягає безумовному скасуванню. Після того, як 26 лютого 2020 року т.в.о. голови Підвисоцької сільської ради була написана доповідна записка «Про порушення трудової дисципліни головним бухгалтером [PERSON] » Вихристюк Н.В. повинна була витребувати у позивача письмові пояснення, проте роботодавець взагалі не зажадала від позивача письмових пояснень та не пояснила: в чому полягає порушення позивачем трудової дисципліни та у чому саме проявилося неналежне виконання ним службових обов`язків. Відповідно до Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Державного комітету праці СРСР від 20.07.84 р. № 213, порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. При застосуванні стягнення повинні враховуватися тяжкість вчиненого проступку працівника, обставини, при яких він зроблений, попередня робота і поведінка. Наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується (повідомляється) працівникові, на якого покладається стягнення, під розписку в триденний термін. Він був ознайомлений із розпорядженням «Про оголошення догани» від 02 березня 2020 року № 9-гр на п`ятий день, а саме: 06 березня 2020 року. У цей самий день Вихристюк Н.В. вимагала від нього надати пояснення, але будучи обізнаним із нормами чинного трудового законодавства, він правомірно відмовився від надання будь-яких пояснень, адже пояснення від працівника беруться не після видання наказу про накладення дисциплінарного стягнення, а до видання такого наказу. Вина, як одна із ознак порушення трудової дисципліни є умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Отже, т.в.о. сільського голови Вихристюк Н.В. грубо порушила вимоги ст. 149 КЗпП України та трудові права позивача. Відповідно до вищевказаної норми чинного законодавства України про працю, заходи дисциплінарного стягнення, які відповідач застосовував до нього у вигляді догани (розпорядження № 9-гр) є незаконним та юридично необґрунтованим. Відповідно до пункту 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.92 № 9 нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. У доповідній записці від 26.02.2020 року «Про порушення трудової дисципліни головним бухгалтером [PERSON] » № 47 зазначено, що позивач перебував у нетверезому стані, проте дана інформація стала відома йому лише 28 лютого 2020 року під час сесії Підвисоцької сільської ради. Усно на сесії позивач пояснював відповідачу, що він не був у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, що це все наклеп, але позивача навіть ніхто слухати не захотів. Відповідач на сесії не надавав ні депутатам, ні йому доказів (медичного висновку та інших) щодо його перебування у такому стані. Проте у самому розпорядженні «Про оголошення догани» від 02 березня 2020 року № 9-гр., третя особа безпідставно зазначає, що догану позивачу оголошують за неналежне виконання службових обов`язків. Згідно штатного розпису Підвисоцької сільської ради на січень-грудень 2020 року заробітна плата позивача складається з: посадового окладу - 4600 грн., надбавки за ранг - 200 грн. та 60 % щомісячної премії - 2880 грн., що складає 7680 грн. на місяць. Проте після винесення незаконної догани позивачу згідно пункту 3 розпорядження т.в.о. голови Підвисоцької сільської ради Вихристюк Н.В. «Про оголошення догани» від 02 березня 2020 року № 9-гр. не виплачується премія у сумі 2880 грн. Це є порушенням законних трудових прав позивача. На підставі вищевказаного відповідач повинен виплатити позивачу недоплачену суму заробітної плати з 01 березня 2020 року по 31 травня 2020 року у сумі 2880 грн. х 3 місяці = 8640 грн. Просив суд скасувати незаконне розпорядження т.в.о. голови Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області Вихристюк Н.В. «Про оголошення догани» від 02 березня 2020 року № 9-гр. Стягнути з відповідача заробітну плату з 01 березня 2020 року по 31 травня 2020 року у сумі 8640 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 840, 80 грн. згідно доданої квитанції. У відзиві на позовну заяву відповідач в свою чергу, зазначила, що на їх адресу 01 червня 2020 р. надійшла позовна заява, у якій позивач вимагає скасувати незаконне розпорядження т.в.о. сільського голови Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області Вихристюк Н.В. від 02 березня 2020 року № 9-гр «Про оголошення догани» та стягнути з відповідача заробітну плату з 01 березня 2020 року по 31 травня 2020 року в сумі 8640 грн. Вимоги позивача, викладені в позовній заяві, ними не визнаються повністю з наступних причин, позивач дійсно був призначений на посаду головного бухгалтера Підвисоцької сільської ради з посадовим окладом згідно затвердженого штатного розпису на підставі конкурсного відбору розпорядженням т.в.о. Підвисоцького сільського голови Вихристюк Н.В. від 20 листопада 2018 року. Позивач був ознайомлений з посадовою інструкцією головного бухгалтера Підвисоцької сільської ради, затвердженої т.в.о. Підвисоцького сільського голови 21 грудня 2018 року. За період виконання обов`язків головного бухгалтера позивач неодноразово порушував вимоги посадової інструкції. Так в травні 2019 року позивач порушив пункт 2.5 посадової інструкції, подавши несвоєчасно декларацію із екологічного податку за 1 квартал 2019 року, що привело до притягнення Підвисоцької сільської ради до адміністративної відповідальності на підставі акту Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 002382/11-28-50-05/04367080 від 31.05.2020 року та сплати штрафних санкцій в розмірі 170 гривень. Також відповідно до акту Головного управління ДФС у Кіровоградській області №002382/11-28-50-05/04367080 від 31.05.2020 року за несвоєчасне подання звіту про суми пільг за січень-березень 2019 року. Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності та сплатив штрафні санкції в розмірі 170 грн. В листопаді 2019 року о 14 годині в робочий час позивач самовільно і будучи в стані, схожому на стан алкогольного сп`яніння, зайшов в приміщення закладу дошкільної освіти «Пролісок» Підвисоцької сільської ради вчиняв хуліганські дії та ображав честь і гідність працівників закладу, чим порушив норми етики поведінки посадових осіб органів місцевого самоврядування, про що свідчить доповідна записка директора ЗДО «Пролісок» Олійник I. I.. До т.в.о. Підвисоцького сільського голови Вихристюк Н.В. неодноразово звертались в усній формі працівники про конфлікти з позивачем. Позивачеві неодноразово оголошувались усні попередження з питань поведінки та виконання посадових обов`язків. 25 лютого 2020 року в приміщенні сільського будинку культури позивачем було оприлюднена інформація про отриману заробітну плату працівників, які не є посадовими особами та інші дані та копії документів без відома т.в.о. Підвисоцького сільського голови. Враховуючи попередні грубі порушення посадової інструкції позивачем на підставі доповідної записки від 26.02.2020 року № 47, т.в.о. сільського голови було винесено розпорядження від 02 березня 2020 року № 9-гр «Про оголошення догани». Відповідно до розділу IV Положення про преміювання працівників апарату Підвисоцької сільської ради, затвердженого рішенням сільської ради від 19 грудня 2019 року №703, позивач був позбавлений виплати премії в розмірі 2880 гривень за березень 2020 року. Посадовий оклад було отримано повністю в розмірі 4600 гривень + 200 грн. доплати за ранг. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа т. в. о Підвисоцької сільської ради Вихристюк Н.В. в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. П. 2 ч. 1 ст. 221 КЗпП України вказує, що трудові спори розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача в межах строків визначених у ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Згідно ст. 1 КЗпП України завданням кодексу є те, що Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Як вбачається з матеріалів справи 20.11.2018 року розпорядженням № 12-к «Про призначення [PERSON] головним бухгалтером сільської ради», позивача було призначено з 20.11.2018 року на посаду головного бухгалтера сільської ради з посадовим окладом згідно штатного розпису, як такого, що пройшов конкурсний відбір. 26.02.2020 року доповідною запискою за № 47 відповідач повідомила сесію Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області про порушення трудової дисципліни позивачем. Сесія Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району від 28.02.2020 року вирішила взяти до відома з подальшим реагуванням, а саме винесення позивачеві догани та про попередження його при повторному порушенні трудової дисципліни - звільнення згідно чинного законодавства. З цього приводу суд зазначає, що орган місцевого самоврядування діяв не в межах повноважень та не у спосіб визначеним законом, їх дії не відповідали положення ст. ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України». Питання, що притягнення позивача до будь-якого виду відповідальності не входить до компетенції сільської ради, а тому зазначене їх рішення не може бути прийнято судом до уваги, оскільки не відповідає критеріям «законності, справедливості та виваженості». Сільська рада не може сама по собі підмінювати профспілковий орган, який зокрема покликаний захищати працівника від свавільних дій керівництва, вказувати на недоліки в роботі останнього. 02.03.2020 року на підставі розпорядження сільського голови № 9-гр «Про оголошення догани» за неналежне виконання свої службових обов`язків, негативне ставлення до роботи та порушення трудової дисципліни, надання та оголошення інформації з обмеженим доступом позивачу оголошено догану. Зобов`язано позивача надати письмові пояснення щодо неправомірних дій. Щодо позовної вимоги про скасування наказу т.в.о голови Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області Вихристюк Н.В. № 9-гр від 02 березня 2020 року «Про оголошення догани» суд зазначає наступне. Розпорядження - це розпорядчий документ, який видається керівником установи (структурного підрозділу) на правах єдиноначальності та в межах своєї компетенції, обов`язковий для виконання підлеглими. Розпорядження набуває чинності з моменту його підписання, якщо інший термін не вказано в його тексті. В розумінні ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Ст. 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 147 1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. Згідно ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Положеннями ст. 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до доповідної складеної Олійник І.І. на адресу відповідача, 19.11.2019 року позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння та зайшов у приміщення Підвисоцького ЗДО «Пролісок», ображав працівників, висловлювався брутальною лайкою. Щодо даної доповідної суд зауважує наступне, що в ній не зазначено часу вчинення протиправних дій, чи це відбувалось в період робочого часу, чи поза робочим часом. Доповідна Олійник І.І. з приводу знаходження позивача в стані алкогольного сп`яніння не може вважатись доказом, оскільки остання не є уповноваженою на те законом особою, яка визначає при візуальному контакті стан, в якому перебуває особа. Повідомлень з приводу звернення до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій позивача відповідачем суду не надано. Щодо накладення стягнення на Підвисоцьку сільську раду Новоархангельського району Кіровоградської області, як вказує у відзиві відповідач, суд констатує наступне, що фінансову відповідальність за встановлені порушення також несе керівник відповідача, який оформлює та підписує відповідні документи, і вони не можуть ставитись в провину тільки одній особі. Тому дане твердження відповідача також не заслуговує на увагу, оскільки застосовується тільки по відношенню до позивача. В порушення вимог ч. 1, ч. 4 ст. 149 КЗпП України відповідач не зажадав від позивача пояснення, що слугує однією із підстав для скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення. Крім того, як вважав відповідач про вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, він повинен був вирішити питання про притягнення позивача до відповідальності протягом визначеного процесуального строку, а саме протягом одного місяця з дня виявлення. З аналізу ст. ст. 147, 149 КЗпП України порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявились в порушенні правил внутрішнього розпорядку, посадових інструкцій, положень наказів та розпоряджень власниками, якщо вони мають законний порядок. Порушеннями зокрема можна вважати порушення трудової дисципліни викладені у ст. ст. 40, 41 КЗпП України. Дисциплінарне стягнення це захід примусового впливу, що застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника відповідно до його компетенції за вчинений дисциплінарний проступок. Крім того відповідач при накладанні дисциплінарного стягнення повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, при цьому врахувати обставини, що пом`якшуть і обтяжують відповідальність. Крім цього власник повинен врахувати попередній час роботи працівника його ставлення до роботи, заохочення, а також врахувати поважність, певних причин, що спонукали вчинення проступку чи навпаки нехтування посадовими обов`язками. При цьому власник повинен суворо дотримуватись КЗпП України, а не переслідувати власні не поєднані в жодному разі з трудовими правовідносинами інтереси, або інші власні амбіції. Ставлення до працівника, який безпосередньо підпорядкований йому. В нашому випадку вбачається, що відповідач взагалі не прийняв до уваги тверджень позивача, прикрився рішенням сесії, не відібрав пояснення у позивача, що на думку суду є поважними та такими, що заслуговують на увагу та з цією метою міг застосувати до позивача тільки заходи впливу. Сільський голова сама на власний розсуд, не даючи об`єктивної оцінки наданих їй документів, не дотримуючи балансу інтересів сторін у трудових відносинах, ігноруючи положення трудового законодавства, що є неприпустимим, винесла розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення. На думку суду розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення на позивача незаконне та підлягає безумовному скасуванню, оскільки не були враховані всі перелічені судом обставини при накладанні стягнення, а переслідувались тільки особисті неприязні стосунки, які склались на думку суду між відповідачем, як роботодавцем так і позивачем, як працівником, суд відмічає, що стосунки склались з вини відповідача. Крім того ні відповідач, ні третя особа не надали суду переконливих доказів щодо протиправності дій позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення премії (заохочення), суд вказує на наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Згідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. З аналізу зазначених норм матеріального права вбачається, що премія є заохочувальним заходом, який виплачується працівникові понад основну заробітну плату. Премія це одна із форм заохочення працівника роботодавцем при здійсненні покладених на нього трудових обов`язків, прийняття участі в суспільно-корисній праці, тощо. Премія це нагорода (грошова) за успіхи чи заслуги в певній галузі. Вона є однією із форм заохочення успіхів, досягнутих в праці, науці, літературі, мистецтві чи іншій суспільно корисній діяльності. Також премія є одним із стимулюючих заходів працівника роботодавцем. Начислення (нарахування) премії позивачу є дискреційними повноваженнями відповідача, а саме вирішення цього питання на власний розсуд. Суд не може делегувати ці повноваження, та не може бути оцінювачем роботи певного працівниками та наявності підстав для виплати йому в зв`язку з цим заохочень (премії). Оскільки судом скасовується розпорядження відповідача з приводу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яким зокрема вирішено не застосувати заходи заохочення до позивача, то відповідач зобов`язаний, після набранням даним рішенням законної сили вирішити питання (в разі наявності підстав) для преміювання позивача за виконувану ним роботу, рахуючи три місяці з часу накладення стягнення. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про відмову позивачеві у стягненні з відповідача на його користь не сплаченої премії. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, а також судовий збір на користь держави за кожну задоволену судом позовну вимогу. Приймаючи до уваги викладене та

Outcome: partial