Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з житлового будинку № 372, що розташований по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополі Запорізької області. Свій позов мотивує тим, що 08.04.2011 між ним та відповідачем було укладено попередній договір, згідно якого сторони зобовязуються в майбутньому до 08.10.2012 укласти договір купівлі-продажу вказаного будинку. 08.04.2011 нотаріусом був накладений арешт на вказаний будинок на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат». Однак у вказаний строк відповідач не виконав свої зобовязання, а саме не уклав договір купівлі-продажу та від вирішення питання в добровільному порядку ухиляється. На теперішній час позивач вирішив переоформити свій будинок, однак через арешт майна не може цього зробити. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, просить задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Від третьої особи - приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником будинку № 372 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.08.2005/а.с.11/. 08.04.2011 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено попередній договір, згідно якого сторони зобовязуються в майбутньому до 08.10.2012 укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким [PERSON] буде продавцем, а [PERSON] - покупцем нерухомого майна, а саме житлового будинку №372 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополі Запорізької області. У зазначений попереднім договором строк, а саме до 08.10.2012 [PERSON] не виконав свої зобов'язання за цим договором, а саме не уклав договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку та ухиляється від вирішення цього питання у добровільному порядку. В 2016 році позивач вирішив переоформити вказаний будинок. Однак, у приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивач отримав витяг № 30984213 /а.с.57/, згідно якого вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис від 08.04.2011 за № 110494439 про накладення арешту на вказаний будинок, який на момент внесення запису належав позивачу. Вказаний запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат». Таким чином на даний час на належне позивачу майно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже судом встановлено, що у зазначений попереднім договором строк [PERSON] не виконав свої зобов'язання за цим договором, а саме не уклав договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку та ухиляється від вирішення цього питання у добровільному порядку; на будинок позивача нотаріусом накладено арешт, через що позивач не може розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Таким чином, суд вважає, що необхідно зняти арешт з вказаного житлового будинку, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 11049439. На підставі викладеного,

Outcome: approved