Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться з 15.07.2005 р. у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON], 28.04.2006 р. н., та [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинено з 01.01.2014 р., оскільки втратили почуття поваги та кохання один до одного, у звязку з чим виникають постійні сварки та суперечки. Спору стосовно місця проживання дітей немає, діти після розірвання шлюбу залишаються з матірю. Просить шлюб розірвати. Представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON], 28.04.2006 р. н., в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також на доньку [PERSON], 25.06.2008 р. н., в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно допомоги не надає. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої просив слухати справу за його відсутності, свої заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не зявилися, до початку розгляду справи через канцелярію суду надали заяву, згідно якої первинний позов визнають, а вимоги за зустрічним позовом підтримують, просять слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що первинний позов підлягає задоволенню, також підлягає задоволенню зустрічний позов з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 15 липня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], 28.04.2006 р. н., та [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дітей, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Діти проживають з матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом [PERSON], який повністю визнав позовні вимоги, він може сплачувати аліменти в визначеному [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати по справі про стягнення аліментів складає судовий збір в розмірі 243,60 гривні. В звязку з тим, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору (державного мита) згідно з Законом України „Про судовий збір, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON]

Outcome: approved