Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ СК «Українська страхова група», [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Посилався на те, що 06.10.2017 року о 16 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Головній, 283 Б м.Чернівці, при здійсненні розвороту не зайняв відповідне крайнє положення в крайній лівій смузі руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMV 320 D» р.н. JTD 197 під керуванням позивача, який рухався в попутному напрямку по крайній лівій смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, яким він керував зазнав механічних ушкоджень. Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.11.2017 року у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.10.2017 року, було визнано винним [PERSON] та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Пошкоджений автомобіль марки «BMV 320 D» р. н. JTD 197 належить юридичній особі з іноземною реєстрацією ЗАТ «Асеназа плюс». Зазначений транспортний засіб було застраховано у ПАТ «Просто Страхування» 21.08.2017 року, що підтверджує відповідним полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Цивільно-правова відповідальність користувача транспортного засобу «ЗАЗ LANOS» д.н. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група». Договір страхування посвідчено полісом №АК 5901131. Також вказував на те, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору, зокрема у жовтні 2017 року він звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, відповідач ухилився від виплати страхового відшкодування, вимагаючи від позивача документів, які не передбачені ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» та відмовився провести оцінку завданого збитку. Вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу внаслідок пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді у звіті №2017-1071, складеному на його замовлення, було визначено у розмірі 187\~561 грн. 94 коп., при цьому вартість автомобіля на момент ДТП становила 81468 грн. 56 коп. Вартість пошкодженого автомобіля після ДТП становить 23773 грн. 18 коп. Таким чином, розмір майнової шкоди внаслідок ушкодження автомобіля марки «BMV 320 D» р. н. JTD 197 становить 57695 грн. 38 коп. Окрім того, позивач зазначив, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди йому завдано моральної шкоди, яка полягає у стражданнях, яких він зазнав, внаслідок пошкодження його майна, оскільки він позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, був порушений його нормальний життєвий спосіб життя. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 2000 гривень. Просив стягнути з ПАТ «СК «Українська Страхова група» на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди як страхове відшкодування 57965 грн. 38 коп., з відповідача [PERSON] завдану моральну шкоду у розмірі 2000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. У поданому до суду відзиві на позов відповідач ПАК «СК «Українська страхова група» позов не визнав. Посилався на те, що [PERSON] на час настання дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до ст.380 МК України не був законним володільцем та користувачем автомобілю марки «BMV 320 D» р. н. JTD 197, а тому не є потерпілою особою та не має права на страхове відшкодування. Вважає, що позивачем використовувався транспортний засіб з порушенням митного законодавства України, зокрема ст.ст.484, 485 МК України. Довіреність видана ЗАТ «Асеназа плюс» 20.10.2017 року підтверджує, що станом на 06.10.2017 року [PERSON] не був правомірним користувачем транспортного засобу. Окрім того, зазначена довіреність не була належним чином засвідчена. Просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачем [PERSON] відзиву на позов подано не було. Позивачем [PERSON] було подано відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що відповідно до Стамбульської конвенції «Про Тимчасове ввезення» від 26.06.1990 року він не зобовязаний доводити страховій компанії щодо його відносин з власником транспортного засобу. Довіреність, видана ЗАТ «Асеназа плюс», була засвідчена відповідно до Договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеного між Україною та Литовською Республікою, а тому він має право на страхове відшкодування. Ухвалою суду від 30.08.2018 року до участі у справі у якості співвідповідача було залучено [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені у ньому обставини. Просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час там місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом було встановлено наступні фактичні обставини та спірні правовідносини. Підстави та умови відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст.ст.22,23 та Главою 82 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що [PERSON] 06.10.2017 року о 16 год. 20 хв. в м.Чернівці по вул.Головній, 283Б, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Головній, 283 Б м.Чернівці, при здійсненні розвороту не зайняв відповідне крайнє положення в крайній лівій смузі руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMV 320 D» р.н. JTD 197 під керуванням позивача, який рухався в попутному напрямку по крайній лівій смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.11.2017 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень у дохід держави (а.с.12). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди 06.10.2017 року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка на відповідній правовій підставі володіла та керувала транспортним засобом, визнана постановою суду винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, а тому він зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану транспортним засобом, що була заподіяна внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.10.2017 року (а.с.7). Як видно, з дослідженої у судовому засіданні копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «BMV 320 D» р.н. JTD 197, вказаний транспортний засіб зареєстровано на території Литовської республіки, він належить юридичній особі з іноземною реєстрацією ЗАТ «Асеназа плюс» (а.с.17). За змістом п.2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Стаття 395 ЦК України визначено види речових прав на чуже майно, серед яких зазначено право володіння. Відповідно до статті 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Таким чином, якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові 6-183цс14 від 03.12.2014 року. Розглядаючи аргументи відповідача ПАТ «СК «Українська страхова група» про те, що [PERSON] є неналежним позивачем у справі, оскільки на час настання дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до ст.380 МК України не був законним володільцем та користувачем автомобіля марки «BMV 320 D» р. н. JTD 197, суд вважає їх необґрунтованими та відхиляє їх. Так, 06.10.2017 року у [PERSON] був наявний реєстраційний документ\~на цей\~транспортний засіб\~та посвідчення\~водія,\~що відповідно\~до законодавства\~України є\~достатньою підставою\~для керуванням\~ним.\~ Окрім того, суд враховує, що в матеріалах справи наявна довіреність, видана 20.10.2017 року ЗАТ «Асеназа плюс», якою зазначене литовське підприємство уповноважило [PERSON] на вчинення будь-яких дій відносно автомобіля марки «BMV 320 D» р. н. JTD 197 (а.с.28). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є належним позивачем по справі та має право на захист свого речового права, в тому числі на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та визначаючи розмір такої шкоди, суд враховує положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Як було встановлено судом, цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки «ЗАЗ LANOS» д.н. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група». Договір страхування посвідчено полісом №АК 5901131(а.с. 14). Згідно із статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку, встановленому законодавством. За змістом ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Положеннями ст.34 Закону встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст.35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Положеннями ст.36\~Закону зобов'язано\~страховика (МТСБУ)\~протягом 15\~днів з\~дня узгодження\~ним розміру\~страхового відшкодування\~з особою,\~яка має\~право на\~отримання відшкодування,\~за наявності\~документів,\~зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. 09.10.2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ СК «Українська страхова група» з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди 06.10.2017 року (а.с.15, 22-24). Відповідно до статті 37 цього Закону підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; - вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Листом від 22.11.2017 року ПАТ СК «Українська страхова група» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що заявником не було додатково надано: документи, які ідентифікують власника пошкодженого транспортного засобу: юридичну особу-нерезидента ЗАТ «Асеназа плюс»; документи, які підтверджують право заявника на отримання страхового відшкодування; документ, який підтверджує факт ввезення транспортного засобу на митну територію України; документи, які підтверджують законність перебування транспортного засобу у користуванні резидента України на митній території України; належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення транспортного засобу; документи, що підтверджують комерційне використання автомобілю; документи, які підтверджують факт того, що користувач транспортного засобу є співробітником юридичної-особи нерезидента; документи, які підтверджують чинність реєстраційних документів на вказаний транспортний засіб. (а.с.105-106). Проте, зазначені документи не передбачені ст.35 Закону, а тому їх витребування страховиком є неправомірним, а отже відмова у виплаті страхового відшкодування з цих підстав є безпідставною. Як було встановлено судом, ринкова вартість автомобіля марки «BMV 320 D» р. н. JTD 197 становить 81468 грн. 56 коп. Вартість його відновлювального ремонту складає 187561 грн. 94 коп. Зазначена обставина підтверджується звітом №2017-1071 про оцінку автомобіля. (а.с.30-57). Ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 23773 грн. 18 коп. (а.с.75-84). Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.76, ст.80 ЦПК України). З клопотанням про призначення по справі відповідної судової експертизи представник ПАТ «СК «Українська страхова група» не звертався. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт настання страхового випадку та завдання позивачу майнової шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу у розмірі 57695 грн. 38 коп. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] завданої моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як було встановлено судом, позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв'язків, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням переданого йому майна. Тому позовні вимоги до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 гривень підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved