Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АЛАНД», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клименко Р.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що 15.02.2021 позивач отримав Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.01.2021 за виконавчим провадження №64038218, відкритого 06.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. за виконанням виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020, зареєстрований в реєстрі за №62290. Виконавчий напис вчинено за зверненням ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 87 849,48 грн. зазначив, що кредитний договір не укладав та вимога відповідача про стягнення заборгованості є фіктивною. 17.02.2021 адвокатом Александровим О.О. було направлено запит до приватного виконавця ВО м. Києва Клименко Р.В. про отримання копій документів ВП №64038218, станом на момент подачі позову відповідь від приватного виконавця до позивача не надходила. На підставі викладеного позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Горай О.С. може бути визнаний судом, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 15.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису №62290 від 05.10.2020. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Відповідачу та третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялися поштою, та були їм вручені, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи. Копії витребуваної нотаріальної справи до суду не надходило. 24.03.2021 до суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи уточненої позовної заяви, в якій вказав, що 15.03.2021 на електронну адресу адвоката Александрова О.О. приватний виконавець Клименко Р.В. надіслав копії документів ВП №64038218, зокрема: копію Постанови про відкриття ВП від 06.01.2021, копію заяви ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» від 21.12.2020 про примусове виконання рішення, копію заяви №001-06790-011112 про укладення кредитного договору між Дельта-Банк та [PERSON] , копію виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О.С. від 05.10.2020 за №62290. Посилаючись на отримані документи, значив, що виконавчий напис вчинено за зверненням ТОВ «ФК «АЛАНД» щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором 001-06790-011112 від 01.11.2012 р., але цей кредитний договір він ніколи не укладав. Строк за який стягується заборгованість: з 11.08.2020 по 17.08.2020. Жодного розрахунку заборгованості матеріали виконавчого напису не містить, що не дає можливості перевірити розмір заборгованості, дійсний строк за який вона нарахована, та відповідно позбавляє можливості визначити правильність здійснення вказаного розрахунку, а отже і пересвідчитись у безспірності, оскільки заява стягувача про вчинення виконавчого напису з доданими документами перебуває у приватного нотаріуса, який його вчинив. Станом на дату вчинення виконавчого напису 05.10.2020 нотаріусом було стягнуто суму боргу більше ніж за три роки - починаючи з 01.11.2012 року. З вищевикладених підстав, просить долучити уточнену позовну заяву та задовольнити позов у повному обсязі. Крім того, відповідач надав підтвердження направлення уточненої позовної заяви відповідачу та третім особам. 31.03.2021 ухвалою суду задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач та треті особи у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористались, відзив на позов не подали, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так судом з`ясовано, що відповідач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. із заявою про вчинення нотаріального напису за кредитним договором № 001-06790-011112 від 01.11.2012, укладеному між ПАТ «Дельта-Банк» та [PERSON] . До заявив ТОВ «ФК «АЛАНД» долучив копію кредитного договору. 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за № 62290 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД», який є правонаступником ПАТ «Дельта-Банк», заборгованості за кредитним договором № 001-06790-011112 від 01.11.2012 у розмірі 87 849,48 грн. Представником ТОВ «ФК «АЛАНД» Карпук І.А. направлено заяву про примусове виконання рішення (вих. №20038729 від 21.12.2020) до приватного виконавця Клименко Р.В. (а.с.35). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В. від 06.01.2021 відкрито виконавче провадження №64038218 за виконання виконавчого напису №62290 виданого 05.10.2020 р. (а.с.34, зворотній бік). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В. від 29.01.2021 за ВП №64038218 звернено стягнення на заробітну плату,пенсію, стипендію інші доходи боржника (а.с.10, зворотній бік). Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд вказаної ухвали ВАСУ, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку такими положеннями: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 05.10.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що надані копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, не містять підтвердження отримання позивачем повідомлення про наявність заборгованості. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1345,80 грн.

Outcome: approved