Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення йому перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною , просив визначити йому спосіб побачень та спілкування з сином [PERSON]: вихідні дні кожного місяця один раз субота з 17год.00хв. до 21 год.00 хв., неділя з 10 год.00 хв. до 13 год.00 хв. в м. Кропивницький, дві неділі влітку (чотирнадцять днів липень місяць кожного року для оздоровлення дитини та поїздки в м. Миколаїв), з 05.01. по 12.01 січня місяця кожного року поїздки в м. Миколаїв до місця проживання позивача, з 04.05. по 10.05 травня місяця кожного року поїздки в м. Миколаїв до місця проживання позивача та релігійні свята, новий рік, різдво кожного року поїздки в м. Миколаїв за згодою з відповідачем . В судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали. В обґрунтування позову зазначили, що 14.02.2009 року був зареєстрований шлюб з відповідачем, від даного шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. 13.11.2015р. рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда шлюб розірвано. Зазначається, що після розірвання шлюбу син [PERSON] став проживати разом із відповідачем у м. Кропивницький. З часу розлучення з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі батька у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із сином, стосовно неможливості нормального спілкування батька з дитиною. Всі намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає зустрічам з сином, а тому просить позов задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, зазначили , що жодним чином не вчиняються перешкоди батьку у спілкуванні з дитиною, батько рідко має можливість з»являтися до дитини в м. Кропивницький , але за бажанням жодним чином не отримуючи перешкод позивач разом з бабусею дитини спілкуються з дитиною в м. Кропивницький. Зазначила , що в межах наданого висновку органу опіки не заперечує проти задоволення позову в частині визначення днів та часу на спілкування батька з дитиною. Зазначила , що дитина маленька, часто хворіє, дорога з м. Кропивницький до місця проживання батька м. Миколаїв є дуже довгою в часі із-за її поганого стану , тому заперечує проти вимог позивача щодо виїзду дитини до м. Миколаєва, просить відмовити в задоволенні позову в цій частині. Представник служби у справах дітей Кіровоградської міської ради в судове засідання надала заяву про підтримання нею висновку служби щодо визначення способу і порядку участі батька у вихованні дитини ( а. с. 121). Згідно наданого висновку служба вважає за доцільне визначити наступний час на спілкування батька з сином , а саме : один раз на місяць в суботу за попередньою домовленістю з матір»ю дитини з 8:30год до 18:00год в м. Кропивницькому ( а.с. 122). Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу від 13.11.2015 року (а. с. 8). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5). Після розірвання шлюбу малолітня дитина проживає з відповідачем у м. Кропивницький, батько дитини проживає в м. Миколаїв. Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до ст. 19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». Таким чином, питання виховання дитини батьки мають вирішувати спільно, батько має право на особисте спілкування з сином , а відповідач не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно із ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї». Отже, із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Позивач звернувся до служби у справах дітей та суду згідно ст. 159 СК України відповідно до якої , якщо той з батьків, з ким проживають діти, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Також відповідно до ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. При винесенні рішення , суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, позивач хоче спілкуватися з дитиною, має дуже велике бажання виховувати свого сина, підтримувати стосунки та піклуватися про дитину, у зв»язку з чим звертався до служби у справах дітей та звернувся до суду . Батько, проживає окремо від дитини, зобов'язаний і хоче брати участь у вихованні дитини , має право спілкуватися з нею, судом не визнано, що таке спілкування перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. При цьому , позивачем не доведено суду того факту , що відповідач вчиняє йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та участі в його вихованні . Надані суду відео записи його телефонних дзвінків , приїзду до м. Кіровограда і закриті двері квартири , не підтверджують цього факту. Судом встановлено, що на час розгляду справи , під час приїзду батька в м. Кропивницький він спілкується з дитиною, мати не обмежує його в часі спілкування з дитиною, дитина має бажання спілкуватися з батьком . Позов в частині щодо усунення перешкод в участі у вихованні і вільному спілкуванні з дитиною задоволенню не підлягає . Але оскільки позивач просить визначити йому час його спілкування з дитиною , суд приходить до висновку, щодо визначення наступного періоду і часу побачень та спілкування батька з сином [PERSON] [INFO] : -Один раз на місяць за попередньому домовленістю з матір»ю дитини: в суботу з 17год.00хв. до 20 год.00 хв. та неділю з 10 год.00 хв. до 13 год.00 хв. в м. Кропивницькому; -дві неділі влітку (чотирнадцять днів) в липні місяці кожного року, для оздоровлення дитини за місцем проживання батька дитини в м. Миколаїв, пров. Кобера б. 15-б кв.44. Дата та місце оздоровлення дитини погоджується з матір»ю дитини; -на релігійні та інші свята та за іншої можливості поїздки дитини до в м. Миколаїв за місцем проживання батька за згодою матері дитини з урахуванням навчального процесу та стану здоров»я дитини. В іншій частині вимог відмовити. При цьому, суд враховує той факт , що висновок служби у справах дітей не враховує можливість батька прибути до м. Кропивницький до 08:30год в суботу. Саме тому позивач просив в суботу визначити йому час з 17год.00хв. Суд враховує , що малолітня дитина не може спілкуватися з батьком до 21:00год. в суботу , оскільки в силу віку має бути у дитини розумний розпорядок дня і в силу віку дитина з 20:00год . має готуватися до сну. Тому в цій частині , суд обмежив час спілкування батька до 20:00год. Позивач має узгоджувати з маті»ю дитини день , час та місце перебування з дитиною, що включає в себе принцип розумності та не порушує прав жодної з сторін чи інтересів дитини. Відповідач не погоджується на перебування дитини дві неділі влітку (чотирнадцять днів) в липні місяці кожного року, для оздоровлення дитини за місцем проживання батька дитини в м. Миколаїв, пров. Кобера б. 15-б кв.44. При цьому відповідачем не надано суду доказів наявності у дитини тяжких захворювань чи інших обставин, що можуть перешкоджати перебувати дитині у м. Миколаєві з батьком та своїми дідусем і бабусею з якими він проживав і тісно спілкувався раніше. Позивач даний факт в суді не заперечувала. Суд враховує той факт, що дитина в 2017 року має йти до шкільного навчального закладу, тому навчальний процес має бути врахований батьками при вирішенні питання поїздок дитини до батька. Небажання позивача надати сина батькові для оздоровлення влітку , суд пов»язує лише з завищеними материнськими побоюваннями та тривогами щодо свого малолітнього сина. Оскільки суду не надано доказів вчинення відповідачем перешкод позивачу в участі його у вихованні і спілкуванні з дитиною , суд вирішує судові витрати залишити по фактично понесеним сторонами.

Outcome: partial