Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №304-л від 05.03.2010 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 700\~000грн. 00коп. Позивач стверджує, що [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконувала та заборгованість за кредитним договором не погасила, тому станом на 25.06.2015 року їй була нарахована заборгованість в розмірі 4\~183 366грн. 61коп. Звертає увагу суду на те, що в забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №304-л від 05.03.2010 року. На підставі викладеного, остаточно просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість на загальну суму 2\~707\~148грн. 90коп., а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №304-л від 05.03.2010 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 700\~000грн. 00коп. /а.с.8-10/. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №304-л від 05.03.2010 року /а.с.11/. Згідно ч.1 та ч.2 ст.553 ЦК України, - „За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України, передбачено - „У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору №304-л від 05.03.2010 року КС «Буковинський Альянс» звернулась до суду. Відповідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.06.2012 року було стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість на загальну суму 1320368грн. 01коп. за кредитним договором №304-л від 05.03.2010 року /а.с.15-17/. Однак, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, а саме за кредитним договором №304-л від 05.03.2010 року та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.06.2012 року по справі №2-424/2012 не погасила. Так, у звязку з невиконанням умов вищезазначеного договору, за розрахунком позивача, у відповідача утворилася заборгованість перед ним на загальну суму 2\~707\~148грн. 90коп., яка складається із заборгованості по підвищенним відсоткам в сумі 1\~342\~772грн. 60коп., інфляційних втрат в сумі 776\~376грн. 39коп. тп пені в сумі 588\~000грн. 00коп. Відповідно до п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598\~ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Статтею\~625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч.\~1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч.\~2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved