Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3 082 гр. 99 коп., яка складається з: 2 623 гр. 64 коп. - заборгованість за житлово-комунальні послуги, 371 гр. 15 коп. - приріст інфляції, 88 гр.20 коп. - 3% річних та судові витрати в розмірі 243 гр. 60 коп., вказуючи, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг в квартирі [ADDRESS] та зареєстрований як побутовий споживач, особовий рахунок [NUMBER]. Зазначає, що незважаючи на надання житлово-комунальних послуг в період з 1.07.2013 року по 1.09.2014 року, відповідач не здійснює їх оплату, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідач добровільно заборгованість не сплачує, в зв'язку з чим позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судом було зроблене оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про необхідність явки відповідача до суду для участі в судовому засіданні, але він на виклик через засоби масової інформації до суду не з'явився. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області http://arm.dn.court.gov.ua, однак на виклики суду відповідач не з'явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідач з 23.05.2006 року зареєстрований та проживає в [ADDRESS], за якою у публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відкритий особовий рахунок на ім'я відповідача [NUMBER] (а.с.4, 58). Постановою Верховної Ради України «Про зміну меж Артемівського району Донецької області» від 20.05.2015 року № 458-VIII межі Артемівського району змінено, територію збільшено за рахунок передачі до його складу земель, зокрема що знаходяться у віданні Миронівської селищної ради Дебальцевської міської ради (в тому числі територію селища міського типу Миронівський). Згідно розрахунку заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги за період з 1 липня 2013 року по 1 вересня 2014 року по особовому рахунку [NUMBER] утворилася заборгованість в розмірі 2 623 гр. 64 коп. (а.с.4). Позивач звертався до Олександрівського районного суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості, однак ухвалою суду від 23.10.2014 року йому було відмовлено в прийнятті вказаної заяви (а.с.5). Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов'язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідачем суду не надано достовірних доказів оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг, а тому суд вважає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2 623 гр. 64 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому суд стягує з відповідача на користь позивача приріст інфляції за період з 21.08.2013 р. (дата початку періоду прострочення) по 4.10.2014 р. (дата звернення до суду із заявою про видачу судового наказу), що становить: 2 623 гр. 64 коп. * 1,1415 (індекс інфляції) - 2 623 гр. 64 коп. = 371 гр. 15 коп. та суму трьох процентів річних за період з 21.08.2013 р. (дата початку періоду прострочення) по 4.10.2014 р. (дата звернення до суду із заявою про видачу судового наказу), що становить: 2 623 гр. 64 коп. * 409 (кількість днів) * (3%/365днів)/100% = 88 гр. 20 коп. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підлягають задоволенню, а тому стягує з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 3 082 гр. 99 коп., яка складається з: 2 623 гр. 64 коп. - заборгованість за постачання житлово-комунальних послуг, 371 гр. 15 коп. - приріст інфляції, 88 гр.20 коп. - 3% річних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 243 гр. 60 коп. (а.с.1, 34). На підставі викладеного та

Outcome: approved