Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості у розмірі 76 760,60 грн, посилаючись на наступне. 21 жовтня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» (позивач) та [PERSON] (відповідач 1) було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в сумі 162 240,00 грн, зі сплатою 0,0001% річних (у разі порушення строків повернення - 20%), який відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути в повному обсязі не пізніше 15.10.2015. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором між позивачем та [PERSON] (відповідач 2) було укладено договір поруки. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, а саме видав відповідачу 1 кредитні кошти. Відповідач 1 свої зобов'язання за даним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 05.03.2015 утворилась заборгованість у розмірі 76 760,60 грн, яка складається з: 29 744,11 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 21 631,87 грн - сума дострокового стягнення кредиту; 22 552,92 грн - заборгованість по комісії; 2 831,70 грн - заборгованість по підвищеним відсоткам. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач 2 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 жовтня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» (позивач) та [PERSON] (відповідач 1) було укладено кредитний договір №CL113177. Відповідно до умов даного договору, відповідачу 1 був наданий кредит в сумі 162 240,00 грн, зі сплатою 0,0001% річних (у разі порушення строків повернення - 20%), який відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути в повному обсязі не пізніше 15.10.2015 (а.с.6-12). Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме видав відповідачу 1 кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок, що підтверджується випискою по рахунку відповідача 1 (а.с.27). З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1 належним чином не виконував зобов'язань, які покладені на нього умовами кредитного договору, у зв'язку з чим перед позивачем станом на 05.03.2015 утворилась заборгованість у розмірі 76 760,60 грн, яка складається з: 29 744,11 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 21 631,87 грн - сума дострокового стягнення кредиту; 22 552,92 грн - заборгованість по комісії; 2 831,70 грн - заборгованість по підвищеним відсоткам. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, 22 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки №CL113177 (а.с.20-25). Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з цих окремо, солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. З огляду на вказані вимоги ЦК України, враховуючи те, що відповідач 1 належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, виконання якого було забезпечено порукою відповідача 2, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача 1 в дохід держави судові витрати в сумі 575,71 грн, з відповідача 2 в дохід держави судові витрати в сумі 575,71 грн. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 543, 553, 554, 599, 610, 612, 625, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України та

Outcome: approved