Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25 жовтня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є позивач) та відповідачем укладений Договір кредиту № 1/99-5, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності ті цільового характеру використання грошові кошти в сумі 236\~250,00 грн. зі сплатою 18 % відсотків річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 10 жовтня 2012 року. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, тому, станом на 21 листопада 2014 року сума заборгованості складає 809338,69 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, заборгованість за відсотками за користування кредитом, пеню, інфляційні та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 25 жовтня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є позивач /а.с.14, 16-17/) та відповідачем укладений Договір кредиту № 1/99-5, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності ті цільового характеру використання грошові кошти в сумі 236\~250,00 грн. зі сплатою 18 % відсотків річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 10 жовтня 2012 року. Договором узгоджено графік погашення заборгованості. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши позивачу кредитні кошти /а.с.11/. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором та законом. Відповідач-1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував. У зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 21 листопада 2014 року сума заборгованості по Договору складає 809 338 (вісімсот дев'ять тисяч триста тридцять вісім) гривень 69 копійок, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 225\~002,00 грн.; суми заборгованості за відсотками - 361\~825,02 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 42\~819,13 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 70\~498,90 грн.; інфляційних витрат за кредитом - 41\~175,37 грн.; інфляційних витрат за відсотками - 68\~018,28 грн. На підставі викладеного, суд вбачає підстави для задоволення позову та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що у позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3654,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved