Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на ? частку квартири, яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу і за яку він за мировою угодою від 6.03.2013року сплатив відповідачці 45000грн, а вона відмовилася від всіх претензій відносно спірної квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просить суд його задовольнити, так як він повністю виконав умови мирової угоди, укладеної між ним та відповідачкою 6.03.2013року, однак зареєструвати своє право власності на частку відповідачку він не може у зв*язку із тим, що вона до цих пір нею не розпорядилася на його користь. Відповідачка до суду не з*явилася, про час та день слухання справи повідомлена у передбачений законом порядок, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення їй поштового відправлення та довідка про повідомлення в телефонному режимі, що передбачено вимогами ЦПК України. На підставі ст.. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає за можливе позов задовольнити на підставі слідуючого. Згідно до ст. 10,11 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 18 жовтня 2010 року сторони в рівних частках на підставі договору купівлі- продажу придбали квартиру [ADDRESS]. Ухвалою суду від 6 березня 2013року була затверджена мирова угода між сторонами, згідно до якої відповідач [PERSON] сплачтив позивачці [PERSON] грошову компенсацію за ? частку належної їм на праві спільної часткової власності кв.[ADDRESS] у взаємно погодженій остаточній сумі 45000грн в день підписання мирової угоди, а саме 6 березня 2013року. У свою чергу позивачка [PERSON] отримала від відповідача [PERSON] грошову компенсацію за ? частину належної їм на праві спільної часткової власності [ADDRESS] у взаємно погодженій остаточній сумі 45000грн в день підписання мирової угоди 6 березня 2013року, після чого відмовилась від будь - яких вимог до відповідача стосовно даної квартири або її частки та інших вимог, що стосуються предметі спору (витати на ремонт квартири, судові витрати, оплата юридичної допомоги тощо). З моменту затвердження судом даної мирової угоди сторони не мають будь-яких претензій матеріального чи іншого характеру один до одного. Як пояснив позивач, з часу укладання мирової угоди відповідачка до квартири не приходила, він одноосібно проживає у спірній квартирі, користується нею на власний розсуд, відповідачка з того часу до нього претензій щодо витрат, які понесені були під час ремонту квартири, оплати юридичної допомоги , до нього не пред*являла. Що свідчить про виконання сторонами умови мирової угоди. В травні 2014року позивач звернувся з заявою про реєстрацію права власності на спірну частку квартиру, однак рішенням від 19.05.2014року №13129666 державним реєстратором прав на нерухоме майно йому було відмовлено в реєстрації у зв*язку з невідповідністю наданих до реєстрації документів. Як встановлено в суді, відповідачка [PERSON] після отримання від [PERSON] грошової компенсації за ? частку квартири, яка була зареєстрована за нею, припинення права власності за собою не реєструвала, частку, яка належала їй у квартирі, не відчужила позивачу. Згідно ст..364 ЦК України право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. З вищевикладеного слідує, що право відповідачка [PERSON] на ? частку спірної квартири після отримання її вартості( компенсації) припинено на користь позивача. Відповідно до ст..328,392 ЦК України право власності набувається на підставі, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи, що до даного часу відповідач не відчужив зареєстровану за ним ? частку спірної квартири на користь позивача, отримавши в повному обсязі компенсацію її вартості, суд вважає, що право власності позивача на спірну частку квартири не визнається відповідачем. За вищенаведених обставин , а також на підставі відсутності заперечень з боку відповідача на даний позов суд вважає, що в наявності всі підставі для визнання за позивачем права власності на ? частку спірної квартири, яка зареєстрована за відповідачем. На підставі вимог ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду, в розмірі 450грн.

Outcome: approved