Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитом спадкодавця. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 29 січня 2008 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 21600 грн., а [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. [INFO] року [PERSON] помер. На час його смерті розмір заборгованості за вказаним договором склав 5408,08 грн. Відповідач є спадкоємцем [PERSON] . Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом спадкодавця в сумі 5408,08 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 17 січня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] надала заперечення на позов, які за своєю суттю є відзивом на позов. У відзиві посилалась на відсутність доказів укладення банком та [PERSON] договору відповідно до вимог ст.1054,1055 ЦК України. Зазначила, що смертю [PERSON] припинилось його зобов`язання перед позивачем. Також посилалась на те, що кредитний договір позивачем та [PERSON] було укладено не 29 січня 2008 року, а 18 грудня 2007 року. Також вважає, що банком пропущено встановлений законом строк для пред`явлення вимог спадкоємцям позичальника. Тому просила в задоволенні позову відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника (а.с.53). Відповідач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, в його задоволенні просила відмовити. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Заслухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2008 року КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н шляхом заповнення і підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» про встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-32). При укладенні кредитного договору сторони виходили із вимог статті 634 ЦК України,у відповідності до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] ознайомився та погодився з умовами надання кредиту, про що свідчить його підпис на зворотній стороні заяви, та де зазначено, що вона разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договір про надання банківських послуг. У зв`язку з цим суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність доказів укладення 29 січня 2008 року кредитного договору між КБ «ПривтБанк» та [PERSON] За умовами зазначеного кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит в сумі 21600 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позичальник зобов`язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов`язання перед [PERSON] по кредитному договору виконано. [INFO] року [PERSON] помер (а.с.106-107). На час його смерті заборгованість [PERSON] за кредитом обрахована банком у розмірі 5408,08 грн. (а.с.5-7). Оскільки між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, правовідносини, які виникли з даного договору, допускають правонаступництво, суд відхиляє доводи відповідача, наведені нею у відзиві, що було укладено договір позички, і що дані правовідносини не допускають правонаступництва. Кредитні правовідносини, які виникли між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , допускають правонаступництво. У зв`язку з цим позивач в порядку ст.1281 ЦК України звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців Аносова С.В. від 15 квітня 2016 року за вих.№SAMDNS0000017884379, у якій повідомив про заборгованість спадкодавця у розмірі 5408,08 грн. (а.с.39). Інші заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини до спадкової справи не подавалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується даними спадкової справи №166/2016, розпочатої 30 квітня 2016 року Другою полтавською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.75-79). Будь-які докази, які б підтверджували обізнаність позивача до 15 квітня 2016 року про те, що [PERSON] помер, в матеріалах справи відсутні. У зв`язку з цим суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем вимоги до спадкоємця пред`явлені з пропуском встановленого законом шестимісячного строку з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або одержання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Той факт, що вона є матір`ю [PERSON] та відповідно до ст.1261 ЦК України віднесена до його спадкоємців відповідач визнала. Проте, беззаперечні докази, якими підтверджувалось би чи прийняла [PERSON] спадщину після [PERSON] сторонами суду не надавалися, в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з даних долученої до матеріалів справи копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20 серпня 2004 року, з 13 січня 1993 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Згідно даних копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22 січня 1997 року, з 20 червня 2006 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.34). Але у справі відсутні будь-яків докази, з яких би вбачалось хто проживав разом з [PERSON] на день його смерті - [INFO] . Так, згідно даних КП «ЖЕО №2» від 04.03.2019 року №563/02 будинок по [ADDRESS] на обслуговуванні підприємства не перебуває (а.с.99). Інші докази про склад сім`ї [PERSON] на час його смерті сторонами суду не подавалися. Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як вбачається з даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28 лютого 2019 року №157907088, за [PERSON] права власності на нерухоме майно не зареєстровані (а.с.86). Доказів, з яких би вбачалось чи є інше спадкове майно, яке після смерті [PERSON] увійшло до спадкової маси, яка його вартість, чи перевищує вона розмір боргу, про стягнення якого заявляє кредитор, сторонами суду надано не було. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи справу на підставі доказів, долучених до справи, враховуючи, що позивачем не надано доказів, з яких би вбачалось чи є відповідач спадкоємцем майна померлого [PERSON] , чи прийняла вона спадщину, у якому розмірі, чи відповідає розмір її частки у спадщині розміру боргу, за відшкодуванням якого позивач звернувся з даним позовом до суду, чи є інші спадкоємці, тощо, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити за їх недоведеністю. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed