Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визначення додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого дідуся [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що 27.07.2017 року помер її дідусь [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: м. Одеса, пр.-т Адміральський, буд. 1, корп.. А, кв. 50. Відповідно до заповіту від 16.05.2013 року дідусь заповідав вказану квартиру їй, [PERSON]. Проте, позивачкою був пропущений строк на прийняття спадщини у звязку з тяжкими душевними хвилюваннями, повязаними зі смерті дідуся, вона знаходилась у пригніченому психологічному стані та не усвідомлювала необхідність своєчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та наслідки пропущення строку звернення до нотаріальної контори. Посилалась на те, що інших спадкоємців першої черги немає та просила визначити їй додатковий строк три місяці для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 25.05.2018 року позов залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову. До суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої недоліки позовної заяви були усунені. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2018 р. провадження відкрито та ухвалено розглядати за правилами загального\~ позовного провадження\~ з призначенням підготовчого судового засідання на 16.07.2018 року. Ухвалою суду від 16.07.2018 року було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 09.10.2018 року. Учасники справи в судове засідання призначене на 09.10.2018 року не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання позивача щодо розгляду справи за її відсутності. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 12 жовтня 2018 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих суду\~матеріалів судом\~встановлено,\~що 27 липня 2017 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №503236 від 28.07.2017 року. Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, загальною площею 46.1 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, пр.-т Адміральський, буд. 1, корп.. А, кв. 50. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.04.1995 року №0543, виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району, вказана квартира належала у рівних частках померлому [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] був сином померлого та відповідно є батьком позивачки [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження позивачки серії ІV№313569 від 07.02.1986 року та копія ордеру КЕЧ Одеського району від 15.02.1978 року. 16 травня 2013 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО [PERSON], зареєстрований за №819, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме право, заповів позивачці. Між тим, у строк, встановлений законодавством, позивачка та будь-які інші особи із заявою про прийняття спадщини після померлого дідуся до нотаріальної контори не звернулась. Листом від 02.08.2018 року №102/01-16 приватний нотаріус ОМНО [PERSON] повідомив позивачці, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та запропонував звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. 1268,1270, 1272 ЦК України. При цьому приписи ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані\~з об'єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08.06.2018 по справі № 592/9058/17-ц. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов'язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов'язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Відповідно до частин 1, 2 статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачці було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлого дідуся у звязку із пропуском нею строку для подання заяви, визначеного ст. 1270 ЦК України. Також, судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом від 16.05.2013 року, останній був посвідчений та зареєстрований у відповідності до вимог законодавства, є чинним та не був визнаний недійсним, інших спадкоємців до майна померлого судом не встановлено, проте через поважні причини (переживала душевні хвилювання після смерті дідуся, їй не було відомо про наявність строків для оформлення спадщини), позивачка не змогла у строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд вбачає, що кінцевий термін для подачі спадкоємцями заяви про прийняття спадщини закінчився 28.01.2018 року. При цьому, є заповіт, складений на користь позивача, вона користується вказаною квартирою, спадкова справа не заводилась, проте з відповідним позовом вона звернулась до суду в травні 2018 року, тобто позивачкою пропущено трохи менше 5 місяців, що на думку суду з урахуванням вищенаведених обставин не є суттєвим для відмови у позові. При наведених обставинах суд вважає позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з таких підстав: позивачка, як спадкоємниця за заповітом до майна померлого дідуся, довела поважність причини пропуску встановленого в законі строку для подання заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців за розглядом справи судом не встановлено. Право суду визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, передбачено ст.1272 ч.3 ЦК України. З огляду на викладене, суд задовольняє позов та визначає [PERSON] додатковий строк у 3 місяці.

Outcome: approved