Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на наступне. 26.05.2007 року відповідач отримав, відповідно до договору № б/н, кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У звязку з тим, що відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 15.04.2018 року має заборгованість в сумі 108 064 грн. 34 коп., що складається з: - 10 332, 48 грн. заборгованість по кредиту; - 2 304, 02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 89 805, 73 грн. заборгованість за пенею; - 500, 00 грн. штраф (фіксована частина); - 5 122, 11 грн. штраф (процентна складова); Оскільки відповідачем сума заборгованості не сплачується, вимушені звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність, позов підтримав і просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які отримав особисто. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 26.05.2007 року відповідач отримав, відповідно до договору № б/н, кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.11-27). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У звязку з тим, що відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 15.04.2018 року має заборгованість в сумі 108 064 грн. 34 коп., що складається з: - 10 332, 48 грн. заборгованість по кредиту; - 2 304, 02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 89 805, 73 грн. заборгованість за пенею; - 500, 00 грн. штраф (фіксована частина); - 5 122, 11 грн. штраф (процентна складова (а.с.4-10). Однак, відповідно до ч.2 ст.616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Тому суд вважає за необхідне знизити розмір заборгованості по пені за користування кредитом до розміру заборгованості за кредитом. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості примусово. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати в сумі 1 762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial