Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 16 жовтня 2010 року. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинилися в липні 2016 року через втрату почуття любові та взаємоповаги. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зберігання родини вважає неможливим. Суперечок щодо поділу спільного нажитого майна на момент вирішення питання про розірвання шлюбу не мають. Просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не прибула, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно. Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №178925, виданого 02 листопада 2016 року [PERSON] та [PERSON] одружилися 16 жовтня 2010 року, місце реєстрації: Дніпровський районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №568. Прізвище після реєстрації шлюбу : чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с4). З свідоцтва про народження серії 1-ЖС №323103, виданого 02 листопада 2016 року Дніпровським районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що 06 березня 2011 року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Зроблено відповідний актовий запис за №264 від 29 березня 2011 року (а.с. 5). Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін,\~\~наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач заперечень не надав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved