Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що 05.05.2012 року помер його брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку він прийняв як спадкоємець за законом. Під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачу повідомили, що видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Шевченка, 117 в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області неможливо, оскільки відсутній державний акт на право приватної власності на землю. В даний час встановити місце знаходження оригіналу державного акту на землю не представляється можливим, що змушує позивача звертатись до суду з даним позовом. Просить постановити рішення, яким визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Шевченка, 117 в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області, загальною площею 0,3086 га, кадастровий № 7124087000:02:001:0276, яка належала [PERSON], який помер 05.05.2012 року. В судове засідання представник позивач не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі та позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача сільський голова Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Сторони скористались своїм правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності. [PERSON] помер 05.05.2012 року в с. Кам'янече Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Згідно довідки виконкому Кам'янецької сільської ради № 638 від 26.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] дійсно згідно погосподарської книги № 10 зареєстровані і проживали за адресою [INFO] з 24.10.2006 року (а.с. 6). Згідно витягу відділу Держземагенства у Тальнівському районі [PERSON] та [PERSON] були власниками земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по вул. Шевченка, 117 в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області, загальною площею 0,3086 га, кадастровий № 7124087000:02:001:0276 (а.с.7), що також підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 636384 (а.с. 4). 10.06.2015 року дано оголошення в газету про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 636384 (а.с. 8). Як вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 10-11) після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа за заявою його брата [PERSON], позивача по справі, № 143 від 11.05.2015 року, видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Шевченка, 117, в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області, загальною площею 0,3086 га, кадастровий № 7124087000:02:001:0276 неможливо через відсутність оригіналу державного акта на право власності на землю. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті брата, але за відсутності у нього оригіналу державного акту на землю покійного не може оформити свої спадкові права (а.с 10-11). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті брата.

Outcome: approved