Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відподвіача про захист прав споживача, стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову вказує на те, що 31.01.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 05/8-В/815 про відкриття поточного рахунку та обслуговвування спеціального платіжного засобу, відповідно до п. 1.1 якого відповідач надає позивачу банківські послуги - відкриває поточний рахунок № [NUMBER] в доларах США та зобов'язується за вказівкою позивача виплатити залишок коштів з вказаного рахунку готівкою. Після постановлення Печерським районним судом м. Києва рішення від 03.12.2014, що набрало законної сили, та яким з вказаного вище рахунку на його користь з відповідача стягнуто грошові кошти в сумі 4984,21 дол. США, стан рахунку неодноразово змінювався. Згідно уточненої позовної заяви станом на 18.05.2015 р. залишок на рахунку становить 0,12 дол. США, який просить стягнути з відповідача на його користь в примусовому порядку. Крім того, оскільки з боку відповідача має місце прострочення повернення грошових коштів в повному обсязі, просить стягнути на його користь з відповідача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми за період з 04.11.2014 р. по 18.05.2015 р. в розмірі 54,72 дол. США. Будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи позивач, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про поважність причини неявки до суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.01.2013 між сторонами було укладено договір № 05/8-В/815 про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу, відповідно до п. 1.1 якого відповідач надає позивачу банківські послуги - відкриває поточний рахунок № [NUMBER] в доларах США та зобов'язується за вказівкою позивача виплатити залишок коштів з вказаного рахунку готівкою. Відповідно до п. 4.8 договору за вказівкою клієнта обов'язок банку виплатити залишок коштів на «Картрахунку» готівкою або шляхом переказу їх на інший рахунок після проведення повного розрахунку у випадку припинення, розірвання цього договору або закінчення строку дії «СПЗ» у порядку, встановленому п.п. 10.4 - 10.5 договору. З 19.03.2015 відповідач перестав виконувати розпорядження позивача про виплату грошових коштів, посилаючись на їх відсутність. Пунктом 7.8. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р., за поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Згідно із ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 1 ст. 1068 ЦК України передбачено, що Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду,законом, банківськими правилами га звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України визначено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Пунктом 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої 1 Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 р.. встановлено, що розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення га/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. У свою чергу, п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Згідно із ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01 листопада 1996 року, вирішуючи спори, що випливають із права приватної власності громадян, суди повинні виходити з положень ст. 41 Конституції про те, що це право є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. При цьому, відповідно до положень ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Таким чином, обмеження прав позивача щодо отримання коштів, які є його власністю, є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України, а також Конституції України. Позивач був позбавлений права на вищезазначені грошові кошти у встановленому законом порядку, а тому має право на їх повернення відповідачем без будь-яких обмежень. Як зазначає позивач на відкритому на його ім'я поточному рахунку № [NUMBER] станом на 18.05.2015 р. залишок коштів становить 0,12 дол. США, що підтверджується випискою по рахунку. Відтак, позов щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 0,12 дол. США в примусовому порядку підлягає задоволенню. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановленні договором або законом. Таким чином ст.625 ЦК України передбачає, що три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. Разом з тим, коли в договорі не зазначено розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов'язання настає на підставі вимог закону, а саме, ст.625 ЦК України. З аналізу ст.625 ЦК України вбачається, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу й три проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Оскільки відповідач прострочив виконання зобов'язань за договором № 05/8-В/815 про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.625 ЦК України, згідно наданого позивачем розрахунку підлягають стягненню 3% річних в сумі 54,72 долари США за період з 04.11.2014 р. по 18.05.2015 р. Відтак, позов підлягає задоволенню. Оскільки при пред'явленні позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, його слід стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved