Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, посилаючись на той факт, що квартиру [ADDRESS] було приватизовано в рівних частинах між членами сім'ї позивача, а саме ним та його покійними матір'ю [PERSON] та вітчимом - [PERSON]. На сьогоднішній день, після оформлення спадщини, що залишилася після смерті його матері, йому належить на праві приватної власності 2/3 вказаної квартири. При цьому, він продовжує проживати та добросовісно, відкрито безперервно володіти частиною майна, що належала померлому [PERSON], а саме 1/3 вищевказаної квартири, однак оформити своє право власності можливості позбавлений, а тому він змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Представник Київської міської ради - Коновальчук Я.С. повторно до суду не з'явилась, про розгляд справи рада повідомлена належним чином про що свідчать поштові повідомлення, від представника ради надійшли письмові пояснення в яких остання просить суд прийняти рішення, згідно норм чинного законодавства та слухати справу без участі представника ради (а.с.21, 25, 26-28, 120). За таких обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача - Київської міської ради. Заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними у повному обсязі та підлягають задоволенню судом з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. 4. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п.п. 1, 8 ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила ст. 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1998 року, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної Ради (а.с.126). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] 24.08.1962 року уклали шлюб, про що в книзі записів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис за №502 Подольським бюро РАЦС м.Києва (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] у віці 85 роки (а.с.6). Після смерті [PERSON] 14.08.2001 року 15-Київською нотаріальною конторою було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до даних свідоцтва про смерть, виданого 27 березня 2000 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 108). З повідомлення 15-Київської нотаріальної контори від 18 квітня 2013 року вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] немає можливості, так як [PERSON] на момент відкриття спадщини, згідно чинного законодавства яке діяло на той час, не відноситься до жодної з черг спадкування (а.с.10). Згідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 30.09.2013 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, з тих підстав, що спадщина після смерті [PERSON]. відкрилася до набрання чинності ЦК України 2004 року, тобто з відсутності такого права на спадкування майна померлого (а.с.121-124). За даними довідки форми 3 від 04.07.2014 року виданої ЖЕК №305, позивач з 13.01.1992 року зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] та є власником особового рахунку 2/3 частин (а.с.8). Відповідно до наданих ксерокопій платіжок, витрати за житлово-комунальні послуги по утриманню вищевказаної квартири, починаючи з 2001 року, позивачем справляються вчасно та у повному обсязі (а.с.32-98). За обставин, коли позивач добросовісно заволодів майном, яке належало його померлому вітчиму, і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом більш ніж десять років підряд, при цьому, на даний час йому на праві власності належить інші 2/3 частини спірної квартири, суд приходить до висновку, що позивач правомірно набув право власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON], отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved