Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] в сумі 84\~242 гривні 95 копійок і свої доводи мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» 30.09.2014 року укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 р. доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора за текстом позивач, за договором № 500916039 від 27.09.2013 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу Україні до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 27.09.2013 року Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк - кредитор, та відповідачка по даній справі - [PERSON], уклали кредитний договір № 500916039, згідно якого позивач надав відповідачці відповідно до умов вищевказаного договору кредит у сумі 41677,04 гривен. Відповідно до умов договору, відповідачка по даній справі, зобов'язалася в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач умови виконав і надав відповідачці кредитні кошти в сумі 41677, 04 гривні, а відповідачка самоусунулась від виконання взятих нею зобовязань по кредитному договору і станом на 15.06.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 40 652,02 гривень, за відсотками -13 885,30 гривень, та по комісії - 27 305,63 гривень, неустойка штраф 2400,00 гривень, а всього 84\~242,95 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідачки та судові витрати в сумі 1378,008 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, але в позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідачка відповідно до вимог закону двічі повідомлялась про день і час розгляду справи, але за викликом до почтового відділення за місцем проживання не зявилася за отриманням судових повісток і доданих до них документів і за закінченням терміну зберігання судові повістки і додані до них документи були повернуті до суду, тому причини неявок відповідачки суд визнає не поважними і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши додані письмові докази по справі, суд встановив наступне. Господарську діяльність ТОВ «Дата [PERSON]» здійснює на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 04.10.2012 року № 1646, Довідки до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 04.10.2012 року, Довідки АА № 782476 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 20.12.2012року, та Статуту, що є наявними у справі. З кредитного договору № 500916039 від 27.09.2013 року, який є наявним у справі, вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір згідно якого, позивач надав відповідачу кредит в сумі 41677,04 гривень строком до 30.09.2018 року зі сплатою 15,99% річних, а відповідач [PERSON] зобовязався сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитними коштами та повернути кредит частинами, що свідчить про те, що договір відповідає вимогам ст. ст. 1054, 1055 ЦК України. ПАТ «Альфа Банк» виконало умови кредитного договору і надав відповідачці по даній справі кредитні кошти в сумі 41677,04 гривні, а відповідачка самоусунулася від виконання взятих нею обовязків по кредитному договору і станом на 15.06.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 40 652,02 гривень, за відсотками - 13 885,30 гривень та по комісії 27 305,63 гривень, неустойка штраф 2400,00 гривень, а всього 84\~242,95 гривень, що дає суду право визнати, що відповідачка порушила право ПАТ «Альфа Банк». З договору факторингу від 30.09.2014 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2016 року у відповідності до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 р. доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора за договором № 500916039 від 27.09.2013 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно кредитного договору, відповідач [PERSON] повинна щомісячно сплачувати обумовлені договором відсотки за користування кредитом та щомісячно погашати суму кредиту рівними частинами. На підставі статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання взятих зобовязань або зміна його умов не допускається. Згідно статті 625 ЦК України відповідачі по справі не звільняються від відповідальності за неможливість виконанням ними грошового зобовязання, а у відповідності зі статтею 1049 ЦК України відповідач повинен повернути позивачеві кредит в строк та в порядку, що встановленому кредитним договором, що свідчить про те, що відповідач порушив умови договору, тому у відповідності зі статтею 1050 ЦК України, позивач має право дострокового повернення кредиту та належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України відсотків. Позивач направляв відповідачці лист претензію з вимогами дострокового повернення кредиту і відсотків за користування кредитом № 125 від 21.06.2016 року але відповідачкою залишено поза увагою, що є наявним у справі. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідачка зобов'язана сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням відповідачкою по даній справі, своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору нараховується неустойка. На 15.06.2016 року розмір неустойки становить: штраф складає - 5 200,00 гривень. Аналізуючи норми ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України, що дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, розмір неустойки становить :штраф - 2400,00 гривень. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що відповідно до вимог чинного законодавства відповідачка порушила умови кредитного договору, а саме взяті зобовязання щомісячно сплачувати відсотки та погашати кредит частками, чим порушила право позивача, тому позивач має право відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України дострокового повернення кредиту, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] судові витрати в сумі по 1378,00 гривень. На підставі ст.ст. 525, 526, 533 ч.3, 553, 554, 625, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved