Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] близько 15 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем марки БМВ, д.н.з. [NUMBER], рухаючись повз продуктовий магазин по вул. Київська, 84 у м. Прилуки, неправильно оцінив дорожню обстановку, порушив вимоги п.п. 2.36, 2.9а, 10.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України та виконуючи випередження з правої сторони транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого з'їхав з дороги на праве узбіччя та здійснив наїзд на громадянку [PERSON], яка перебувала на автобусній зупинці «Магазин № 5», внаслідок якого остання загинула на місці ДТП., а автобусна зупинка була зруйнована. Вироком Прилуцького міськрайонного суду від 25.06.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29.09.2014, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами. У ході судового розгляду даної справи [PERSON] у повному обсязі підтвердив встановлені слідством обставини та визнав свою вину у вчиненому, водночас, залишилися невідшкодованими збитки, завдані органу місцевого самоврядування внаслідок знищення комунального майна. Враховуючи, що шкода, заподіяна неправомірними діями відповідача у розмірі 15594,00 грн. залишилася не відшкодованою, а тому вказані кошти підлягають стягненню з останнього в примусовому порядку. Прокурор Зюзя О.В. в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. Відповідач у судове засідання не з»явився в зв»зку з відбуванням покарання, від нього не надійшло жодних пояснень з приводу заявлених вимог. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Вироком Прилуцького міськрайонного суду від 25.06.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29.09.2014, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки (а.с.5-8). Факт знищення [PERSON] автобусної зупинки підтверджується дослідженими у суді та приєднаними до справи. матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця ДТП із схемою до такого та ілюстративними таблицями від 30.03.2014 і протоколом огляду транспортного засобу (а.с.45-53). Згідно витягу із рішення виконавчого комітету Прилуцької міської рад №388 від 28.08.2012 року комунальне майно - автобусна зупинка «Магазин №5» по вул. Київській, 84 у м. Прилуки, перебуває на балансі КП «Комунальні послуги» (а.с.9) Відповідно до Звіту про оцінку майна - автобусної зупинки від 12.08.2014, виконаної ПП «Експерт», ринкова вартість зруйнованої зупинки становить 15594,00 грн. (а.с.11-36). Відповідно до ст. 33 ЦК України право комунальної власності територіальної громади гарантується Конституцією України і захищається цим та іншими законами на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів права власності. Органи місцевого самоврядування мають право на захист у суді своїх прав власника згідно із законодавством України. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст..1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи, що шкода, заподіяна неправомірними діями відповідача у розмірі 15594,00 грн. залишилася не відшкодовано, а тому вказані кошти підлягають стягненню з [PERSON] в примусовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved