Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 155884,36 грн. та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву №б/н від 24 квітня 2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 04 жовтня 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 155884,36 грн., у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні надав суду письмові пояснення і просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Просив суд застосувати строк позовної давності та зазначив, що він дійсно 24 квітня 2014 року підписав заяву про отримання банківських послуг і отримав дві картки. Але в квітні 2015 року у звязку з відмовою банком збільшити кредитний ліміт, він вирішив закрити рахунок, а тому до травня 2015 року він повернув позивачу заборгованість у повному обсязі та відніс дві картки до відділення Приватбанку. Менеджер банку повідомив, що його заяву про закриття карткового рахунку буде розглянуто і через деякий час рахунок буде закрито. Через декілька днів відповідачу зателефонували та повідомили, що його рахунок закрито і в найближчий час йому надішлють довідку про закриття рахунку та відсутність заборгованості. Однак довідку відповідач так і не отримав. Про те і жодних повідомлень про існування заборгованості відповідач не отримував. Крім того вказав, що матеріали справи не містять підтверджень того, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» саме у наданій до суду редакції діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Вважає, що у травні 2015 року заборгованість (тіло кредиту) була погашена повністю, а тому початком перебігу позовної давності вважає саме цей час. Також відповідачу не зрозумілий наданий банком розрахунок заборгованості та навіщо його розділено на дві частини. На думку відповідача такий розрахунок не є доказом того, що він користувався банківськими послугами. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 24 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8). Відповідно до п.1.1.5.21. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до Договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобовязання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після вказаної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються. Згідно п.1.1.5.23. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у випадку порушення клієнтом встановленого законом зобовязання з повернення неналежним чином зарахованих коштів клієнт платить Банку пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день, починаючи з дати завершення помилкового перерахування до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10% суми перерахування. Пунктом 1.1.2.1.7. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно п.1.1.5.20. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 04 жовтня 2018 року має заборгованість перед банком у розмірі 155884,36 грн., яка складається з: - тіла кредиту 14058,17 грн.; - нараховані відсотки за користування кредитом 3330,27 грн.; - нарахована пеня 138495,92 грн. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені, судом враховується наступне. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до правової позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі N 6-100цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Судом враховується, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та пункту 4 частини пять статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у реалізації ними їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. В судовому засіданні встановлено, що розмір неустойки (138495,92 грн.) значно більший від розміру боргового зобов'язання, а саме заборгованості по тілу кредиту у розмірі 14058,17 грн. та нарахованим відсоткам за користування кредитом у сумі 3330,27 грн., що разом складає 17388,44 грн., а тому суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України. Отже, виходячи із загального розміру заборгованості за кредитним договором,

Outcome: partial