Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, пені та матеріальної шкоди. В послідуючому позивач в судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути на його користь з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування в сумі 23119,03 гривень та пеню в сумі 1744,92 гривень, позовні вимоги щодо [PERSON] просив суд не розглядати та відмовився від них в зв'язку зі сплатою останнім йому 1000,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 17.03.2014 року в місті Харкові на проспекті Гагаріна сталося ДТП за участю його автомобіля та автомобілю [PERSON] в результаті чого його автомобілю було спричинено шкоду. Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14.04.2014 року винним у даному ДТП визнано водія [PERSON] Позивач зазначає, що як йому стало відомо, цивільно правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в зв'язку з чим він і звернувся до останніх з заявою від 29.04.2014 року про виплату страхового відшкодування, яке повинні йому були виплатити протягом 90 днів, тобто до 29.07.2014 року, але на день звернення до суду страхове відшкодування він від відповідача не отримав. В зв'язку з чим просить суд стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» зазначені у позові суми. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги заявлені до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» підтримав та пояснив про обставини викладені вище, на питання суду зазначив, що на сьогоднішній день не відремонтував свій автомобіль. Представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не з'явився, надали до суду заперечення на позовні вимоги та зазначили, що страхове відшкодування повинно становити 19099,03 гривень в зв'язку з тим, що позивачем не відремонтовано пошкоджений автомобіль, тобто фактично позивач не поніс витрат, а тому сума відшкодування зменшується на суму ПДВ, який закладено в ціну деталей та відновлювального ремонту, а також не повинна враховуватись сума франшизи, яку сплачує страхувальник, пеню у розмірі 1744,92 гривні ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не визнали. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та встановивши відповідно до цього існуючи між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю NISSAN ALMERA, реєстраційний номер [NUMBER] є позивач [PERSON] Згідно копії постанови Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14.04.2014 року, у ДТП, що мало місце 17.03.2014 року за участю водія [PERSON], який керував автомобілем RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер [NUMBER], та водія [PERSON], який керував автомобілем NISSAN ALMERA, реєстраційний номер [NUMBER], встановлена вина [PERSON] в зв'язку з чим на останнього накладено адміністративне стягнення. Відповідно до полісу АС № 4362852, станом на 17.03.2014 року автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер [NUMBER] застраховано ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Як вбачається з копій повідомлення (потерпілого) від 19.03.2014 року, заяви про отримання страхового відшкодування від 29.04.2014 року позивач звертався до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про отримання страхового відшкодування в строки встановлені законодавством. Дані обставини, виходячи зі змісту наданих суду ПрАТ «УТСК» не оспорюються та фактично визнаються. Згідно копії довідки рахунку № С4049353 від 09.07.2014 року витрати на відшкодування матеріальної шкоди завданої автомобілю NISSAN ALMERA з урахуванням ПДВ складають 24119,03 гривень, без ПДВ - 20099,19 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору. Відповідно до статті ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, страховик має обов'язок відшкодування оціненої шкоди в межах ліміту відповідальності. Статтею 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року, встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 36.6 статті 36 вказаного Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Виходячи з викладеного, враховуючи те, що страхувальником ( [PERSON]) сплачена позивачу сума франшизи (в зв'язку з чим останній і уточнив свої позовні вимоги), а також враховуючи те, що позивач фактично не здійснив ремонт автомобілю, з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача повинно бути стягнуто страхове відшкодування у сумі 19099,19 гривень. Згідно статті 992 Цивільного Кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача повинно бути стягнуто індекс інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми (19099,19 гривень) за період з 29.07.2014 року по 17.11.2014 року. З урахуванням Рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, збитки від інфляції за вказаний період становлять 1 571,98 гривень, 3 % відсотки річних за користування грошима в сумі175,82 гривень, а загалом - 1747,8 гривень. Враховуючи положення частини 1 статті 11 Цивільного процесуального Кодексу України, щодо розгляду цивільних справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 1744,92 гривні. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до положень статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial