Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що з [PERSON] в 2014 році було укладено кредитний договір про надання кредиту. Позивач виконав умови договору надавши відповідачу кредит в сумі 12000 грн. строком на 12 місяців. Відповідач зі своєї сторони порушив умови договору та має заборгованість. В забезпечення кредитного Договору між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено Договір поруки згідно якого відповідач відповідає як солідарний боржник в повному обсязі перед позивачем за порушення виконання зобовязання [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити в подальшому надав суду письмову заяву де просив справу слухати у його відсутність. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що дійсно між ним та кредитною спілкою було укладено Договір і дійсно він не сплачував кредит але він не погоджується з нарахованими відсотками та штрафними санкціями. В подальшому мав надати суду докази і в судове засідання не зявився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що 16 квітня 2014 року між Кредитна спілка «ЗаРаЗ» - позивач по справі та [PERSON] - відповідачем по справі, був укладений кредитний договір №КВ-00087/04-14/0810 про надання кредиту. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 12000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченності. Строк дії договору 12 місяців до 16 квітня 2015 року. Згідно п.9.2 Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань згідно кредитного Договору, позичальник сплачує Спілці 1 % від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення платежів, включаючи день сплати заборгованості. Станом на 27 квітня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 56971, 19 грн., яка складається: 10026,30 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15932,91 грн. - загальна сума відсотків; 28074,44 грн.-загальна сума нарахованої пені; 2788,34 грн. - інфляційних втрат за основним зобовязанням; 149,20 грн.- розмір упущеної вигоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). На підставі п.1.1 Договору поруки №КВ-00087/04-14/0810 від 16 квітня 2015 року укладеного між позивачем та [PERSON], що виступив поручителем та зобовязалася відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обовязку. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України та п.2.2 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. В контексті вказаної норми особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в ч.2 ст.56 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». Згідно з вимогами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку із частковим задоволенням даного позову, суд вбачає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, повязані з оплатою судового збору.

Outcome: partial