Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2012 року між ним та Компанією «АГРЕЙН ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД» було укладено Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент», відповідно до умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця частину належної йому частки у розмірі 99,00 (дев'яносто дев'ять) відсотків статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент», що еквівалентно 950 (дев'ятсот п'ятдесят) гривень 40 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку, що належить Продавцеві. Зазначає, що відповідно до п.п. 2.1., 2.3. Розділу 2 Договору, за домовленістю Сторін, ціна продажу частини частки у розмірі 99,00 (дев'яносто дев'ять) відсотків статутного капіталу ТОВ «Агрейн Менеджмент» становить 950 (дев'ятсот п'ятдесят) гривень 40 коп., без ПДВ. Покупець зобов'язаний сплатити вартість частки, зазначеної у п. 2.1. Договору, до 31 грудня 2013 року, шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок Продавця. Посилається на те, що він належним чином виконав умови Договору, вийшов зі складу учасників ТОВ «Агрейн Менеджмент», що підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців, відповідач в порушення п. 2.3. Договору, станом на день звернення з відповідним позовом до суду, не виконав свої зобов'язання в частині оплати за договором при цьому набувши право власності на корпоративні права за Договором. З врахуванням викладеного, вважає, що відповідач порушив умови договору купівлі - продажу частки корпоративних прав від 29.08.2012 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, а тому посилаючи на вимоги ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 629, 655, 656, 692 ЦК просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу за договором в розмірі 950, 00 грн. Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за укладеним договором, посилаючись на ст. 625 ЦК України просить стягнути з останнього також 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 51, 40 грн. та суму боргу з врахуванням індексу інфляції в розмірі 1 677, 65 грн. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від представника позивача до суду надано заяву, згідно якої останній просить розглянути справу без участі позивача за наявними матеріалами справи, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки представника відповідача суду невідомі. Суд вважає за можливе розглядати справу та ухвалити рішення при заочному її розгляді за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2012 року між Компанією «АГРЕЙН ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД» (надалі - Покупець) та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ», згідно умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця частину належної йому частки у розмірі 99,00 (дев'яносто дев'ять) відсотків статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент», що еквівалентно 950 (дев'ятсот п'ятдесят) гривень 40 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку, що належить Продавцеві. Частина частки Продавця у статутному капіталі Товариства, що підлягає відступленню (продажу) складає: 950, 40 грн., що становить 99 відсотків статутного капіталу ТОВ «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ» (а.с. 6). Суд проаналізувавши характер правовідносин, які виникли між сторонами, приходить до висновку, що вони підпадають під регулювання норм Розділу 3 Підрозділу 1 Глави 54 ЦК України «Купівля-продаж». Так стаття 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 631, 632 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. За приписами статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Аналізуючи зазначені норми цивільного законодавства в їх сукупності із врахуванням тих правовідносин, які виникли між сторонами суд приходить до висновку про доведеність пояснень позивача про укладення між ним та відповідачем саме Договору купівлі-продажу, який вважається укладеним з 29.08.2012 року, оскільки з його змісту вбачається, що сторони досягли в належній формі згоди з усіх його істотних умов, які є необхідними для договорів даного виду про що засвідчили своїми підписами під ним. Заборони продажу корпоративних прав чинне законодавство не містить, а тому вони можуть бути предметом даного виду договорів. Статті 526, 525 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З системного аналізу зазначених статей ЦК України з іншими його нормами можна зробити висновок, що на сторін договору покладається взаємний обов'язок з виконання взятих на себе зобов'язань належним чином, відповідно до погоджених умов в укладеному ними договорі, тобто кредитор має виконати належним чином взяті на себе свої зобов'язання, а боржник свої. Як вже зазначалося вище, сторони в укладеному між ними Договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ», зокрема погодили, що Продавець зобов'язується передати у власність Покупця частину належної йому частки у розмірі 99,00 (дев'яносто дев'ять) відсотків статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент», що еквівалентно 950 (дев'ятсот п'ятдесят) гривень 40 коп. До Покупця переходять всі права та обов'язки учасника ТОВ «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ», передбачені чинним законодавством та установчими документами ТОВ «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ», з моменту внесення державним реєстратором відповідних змін до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі, стосовно Покупця, як учасника Товариства. Покупець вважається повноправним учасником Товариства, втому числі для третіх осіб, з моменту державної реєстрації відповідних змін до установчих документів Товариства (п. 1.1., 3.1., 3.5.). Як вбачається з наданого суду Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.09.2015 року засновниками ТОВ «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ» значаться дві особи, а саме Компанія «АГРЕЙН ФАЙНЕНС ЛІМІТЕД», розмір внеску до статутного фонду - 9, 60 грн. та Компанія «АГРЕЙН ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД», розмір внеску до статутного фонду - 950, 40 грн. (а.с. 8-13). З викладеного вбачається, що Покупець - Компанія «АГРЕЙН ФАЙНЕНС ЛІМІТЕД» набула статусу повноправного учасника ТОВ «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ», що свідчить в свою чергу про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі. За приписами статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В п.п. 1.1., 1.2.5., 2.1., 2.3. Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі сторони погодили, що Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку, що належить Продавцеві. Частина частки Продавця у статутному капіталі Товариства, що підлягає відступленню (продажу) складає: 950, 40 грн., що становить 99 відсотків статутного капіталу ТОВ «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ». За домовленістю Сторін, ціна продажу частини частки у розмірі 99,00 (дев'яносто дев'ять) відсотків статутного капіталу ТОВ «Агрейн Менеджмент» становить 950 (дев'ятсот п'ятдесят) гривень 40 коп., без ПДВ. Покупець зобов'язаний сплатити вартість частки, зазначеної у п. 2.1. Договору, до 31 грудня 2013 року, шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок Продавця. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, а відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що ним в порушення вищезазначених норм чинного законодавства та умов укладеного Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, не виконано свої зобов'язання в частині оплати частки в статутному капіталі ТОВ «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ» в порядку та строки визначені Договором. Законодавцем в статті 614 ЦК України встановлено презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, зокрема зазначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в порушення вимог зазначеної норми ЦК України, а також ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано до суду жодного належного та допустимого доказу в підтвердження того, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання у зв'язку з чим суд приходить до висновку про доведеність наявності його вини в його порушенні. Обставин визначених в ст.617 ЦК України, які б звільняли відповідача від відповідальності за порушення ним зобов'язання, судом не встановлено. Зі змісту статті 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частина третя статті 692 ЦК України визначає, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Крім того, за приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З вищевикладеного вбачається, що чинне законодавство України, у випадку порушення покупцем своїх зобов'язань щодо оплати товару, надає продавцю право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами, а також передбачає грошову компенсацію продавцю, який був позбавлений можливості користуватися певний час грошовими коштами, що йому належать, у зв'язку з несвоєчасною оплатою покупцем товару. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб'єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. З врахуванням викладеного, а також того, що судом достовірно встановлено порушення відповідачем, як покупцем своїх зобов'язань за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ», суд приходить до висновку, що обрані позивачем такі способи захисту свого порушеного права, як стягнення суми основного боргу, стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення і стягнення трьох процентів річних від простроченої суми є такими, що відповідають характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права, а тому можуть бути застосовані судом і в повній мірі захищають цивільні права та інтереси позивача. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність вимог позивача та необхідності задоволення його позову, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487, 20 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 617, 626, 628, 631, 632, 638, 655, 656, 692 ЦК України,

Outcome: approved