Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про припинення стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2012 року на утримання тієї ж доньки, та відкликання виконавчого листа за вказаним рішенням суду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що донька [PERSON] з травня 2013 року постійно проживає з ним та знаходиться на його утриманні, а відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Відповідач в судовому засіданні з позовом не погодилась та зазначила, що донька постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні, позивач аліменти не сплачує та має заборгованість по аліментам. При цьому, донька періодично буває у гостях у батька, оскільки так порадив психолог, проте постійно з ним не проживає. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.03.1997 р. до 03.11.2011 р.. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], матір»ю якої в свідоцтві про народження вказано відповідачку. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2012 року з позивача на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] у сумі по 560 грн. щомісячно. В цьому ж рішенні суду за згодою сторін зазначено, що на час розгляду справи дитина проживає з матір»ю. Згідно довідки Ленінського ВДВС, [PERSON] станом на травень 2014 року має заборгованість по аліментах за вказаним рішенням суду в сумі 7784 грн.. Згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району №856р від 30.11.2012 року, [PERSON] був встановлений порядок побачень з донькою [PERSON], оскільки донька проживає з матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. 05.03.2013 року куратором 7-б класу ЗЗНВК «МГА» [PERSON] було проведено обстеження матеріально-побутових умов сім»ї дитини [PERSON], про що складено акт, яким встановлено, що дитина проживає разом з матір»ю [PERSON] та відчимом [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона і на даний час є куратором класу, де навчається [PERSON]. Дитина до осені 2013 році дійсно проживала з матір»ю, добре навчалась, мати брала участь у її навчанні на вихованні. Проте, з початку навчального року - з осені 2013 року - [PERSON] почала проживати разом з батьком на Бородинському мікрорайоні, свідок бачила, що дитина після занять сідає на маршрутку №49, яка їде на Бородинський мікрорайон. Свідку відомо, що в кінці 2013 року у дитини з матір»ю був якійсь конфлікт, крім того, дитина тяжко переживає розлучення батьків, тому вони звертались за допомогою до психолога. В навчальному році 2013 - 2014 р. дитина проживала у батька, він постійно цікавився її навчанням, приходив до школи. Коли свідок подзвонила матері дитини щодо якогось питання, та вона відповіла, що оскільки донька живе у батька, то з всіх питань необхідно звертатись до нього, і в цьому навчальному році мати до школи не приходила. Згідно відповіді керівника Хортицького РВ на звернення [PERSON] в травні 2014 року вбачається, що в ході перевірки її заяви встановлено. що її донька [PERSON] проживає у батька в [ADDRESS], і подальша перевірка припинена. Згідно відповіді керівника відділу служби у справах дітей по Хортицькому району від 13.01.2014 року, розглянуто заяву [PERSON] щодо виховання доньки [PERSON] і встановлено, що 30.12.2013 року [PERSON] надавала пояснення щодо конфліктної ситуації з донькою, та з нею проведено бесіду щодо адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обов»язків. Згідно акту від 17.06.2014 року, складеного комісією МКП «Основаніє», встановлено, що, зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] з травня 2013 року проживає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS], там знаходяться її речі. Згідно довідки МКП «Основаніє» від 06.03.2014 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], разом з матір»ю. [PERSON] з 22.02.2013 року по 28.02.2014 року перебувала на обліку у центрі зайнятості, на цей час з обліку знята. [PERSON] надала суду копії чеків з магазину «Сільпо» за грудень 2013 року - травень 2014 року, які не містять зазначення про те, хто саме оплачував кошти по ним, на придбання різних товарів та продуктів, та зазначила, що всі вказані в чеках продукти вона купувала для своєї доньки [PERSON] 27.05.2014 року спеціалістом служби у справах дітей по Хортицькому району проведено обстеження умов проживання дитини [PERSON] за зверненням [PERSON], про що складено акт. В акті встановлено, що в квартирі [ADDRESS] умови проживання добрі, у дитини є окрема кімната, яка обладнана всім необхідним, в кімнаті є підручники за 8 клас. Свідки [PERSON] та [PERSON] - знайомі відповідачки - суду пояснили, що останній рік, як і раніше, дитина [PERSON] проживає зі своєю матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], там у неї є окрема кімната і всі умови, мати утримує доньку. У свого батька дитина буває, оскільки так порадив психолог, але постійно з ним не проживає. Свідок [PERSON] - батько відповідачки - суду пояснив, що онука постійно проживає з матір»ю. В судовому засіданні за ініціативою суду у відповідності до ст.4 ЦПК України, з метою справедливого та неупередженого розгляду і вирішення даної цивільної справи, була заслухана дитина - [PERSON], у присутності представника служби у справах дітей Запорізької міської Ради по Хортицькому району Карлової М.М., яка пояснила, що до кінця весни 2013 року вона проживала у мами, влітку 2013 року вона проживала у бабусі та відпочивала на морі, у вересні 2013 року знову переїхала жити до мами, а з кінця грудня 2013 року - початку січня 2014 року вона переїхала жити до батька. Спочатку проживала з батьком у квартирі десь в районі універмагу «Україна», а потім переїхали за адресою [ADDRESS]. За цією адресою вона постійно проживає з батьком, і станом на 07.04.2014 року вона також проживала разом з батьком. Вона знаходиться на утриманні у батька, їй не відомо, щоб мати надавала якість кошти на її утримання, за цей час ніяких речей їй мати не передавала. З матір»ю вона не спілкувалась з Нового року, коли мати телефоном поздоровила її зі святом. В квартирі у батька знаходяться її носильні речі, під час навчання - підручники, крім двох підручників, які залишились в квартирі матері. [PERSON] пояснила суду, що вона живе з батьком абсолютно добровільно, без примусу, і в судовому засіданні вона говорить правду. [PERSON] пояснила, що на даний час вона продовжує постійно проживати з батьком. Вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, та про відмову у задоволенні інших позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обов'язки щодо утримання неповнолітніх дітей, згідно зі ст. ст. 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів може бути визначений у частці від доходу платника, з урахуванням всіх істотних обставин. При цьому, відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності такої домовленості той з них, з ким проживає дитина, вправі звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Таким чином, законодавство визначає право звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини тому з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку суд бере до уваги доводи позивача про те, що донька [PERSON] на час подачі до суду позову про стягнення аліментів дійсно постійно проживає з ним. Вказані обставини об»єктивно підтверджуються відповіддю начальника Хортицького РВ від 06.05.2014 року про те, що дитина [PERSON] станом на травень 2014 року проживає з батьком і подальша перевірка припинена; а також поясненнями свідка [PERSON] - куратора класу, де навчається [PERSON] - яка є особою, не зацікавленою у вирішенні даної справи на користь однієї з її сторін. Ці докази є належними та допустимими в розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України, і у суда немає підстав ставити їх під сумнів. Крім того, з наданих відповідачкою даних не вбачається того, щоб вона зверталась до Хортицького РВ з приводу того, що батько дитини протиправно, та всупереч волі дитини забрав доньку проживати до себе. Крім того, сам факт звернення відповідачки до Хортицького РВ з приводу розшуку дитини підтверджує те, що дитина пішла проживати до батька не з відома матері, а не, як стверджує відповідач, за домовленістю між батьками та за порадою психолога. Крім того, суд бере до уваги пояснення в судовому засіданні неповнолітньої [PERSON], якій на час розгляду справи виповнилось 13 років, і яка пояснила суду, що майже півроку і станом на квітень 2014 року вона постійно і добровільно проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. В частині проживання дитини з батьком станом на час подачі позову суд бере до уваги і акт, складений МКП «Основаніє» 17.06.2014 року, а в іншій частині його до уваги не приймає, оскільки сусіди - свідки, вказані в цьому акті, зі слів яких вказано період проживання з травня 2013 року - в судовому засіданні не допитувались. Щодо доказів проживання дитини з матір»ю на час звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів, наданих відповідачкою, то суд при винесенні рішення відноситься до них критично та до уваги не приймає з наступних підстав. Надані відповідачкою акт обстеження побутових умов дитини за адресою [ADDRESS] від 05.03.2013 року та розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району №856р від 30.11.2012 року про встановлення [PERSON] днів побачень з донькою, яка проживає з матір»ю, стосуються періоду часу з 2012 року по березень 2013 року, а позов батька про стягнення аліментів подано до суду 07.04.2014 року. Про те, що у вказаний період донька проживала з матір»ю, свідчить і акт, складений куратором класу [PERSON] 05.03.2013 року, проте щодо проживання дитини з батьком в 2014 році свідок [PERSON] дала однозначні пояснення в судовому засіданні. Тобто, надані документи підтверджують факт постійного проживання доньки з матір»ю станом з 2012 року по березень 2013 року, але не підтверджують проживання дитини з матір»ю на час подачі позивачем цього позову до суду. До пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що дитина постійно проживає з матір»ю в період з осені 2013 року і по даний час, суд відноситься критично та в частині проживання дитини з матір»ю з початку 2014 року і по даний час до уваги їх не приймає, оскільки ці свідки є знайомими відповідачки, крім того, вони пояснили, що не знаходяться постійно в квартирі відповідачки, а їм відомо, що в квартирі обладнана окрема кімната для доньки, де знаходяться деякі її речі. Свідки не змогли пояснити, коли і при яких обставинах вони бачили доньку відповідачки в квартирі матері у спірний період часу, і чи дійсно вона постійно проживає з матір»ю. До пояснень свідка [PERSON] суд також відноситься критично та до уваги їх не приймає, оскільки він є близьким родичем відповідачки і може бути зацікавлений у вирішенні справи на її користь. Акт служби у справах дітей від 27.05.2014 року, яким обстежені умови проживання в [ADDRESS], сам по собі не містить зазначення того, що дитина [PERSON] на час складення акту постійно проживає у квартирі, яка обстежувалась. При цьому, відповідачка жодним чином не спростувала докази проживання дитини з батьком, які були надані позивачем. При вирішенні цієї справи суд не виходить за межі заявлених позовних вимог про стягнення аліментів, і не вирішує питання про місце проживання дитини з одним з батьків, а лише констатує, що на час подачі позову про стягнення аліментів до суду неповнолітня [PERSON] проживала саме з батьком [PERSON] та знаходилась на його утриманні, який відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України належним чином довів ці обставини, тому саме у нього виникло право на подачу позову про стягнення аліментів, як у того з батьків, з яким проживає дитина. Крім того, з пояснень обох сторін по справі вбачається, що на час розгляду цієї справи між ними фактично існує спір про визначення місця проживання дитини, але ніхто з них у встановленому законом порядку не звертався до суду з позовом про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON]. Враховуючи обставини справи, з відповідачки на утримання дитини можливо стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з її заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, а не 50%, як просить позивач, оскільки такі вимоги не відповідають ст.181 СК України. Доводи відповідачки про те, що вона утримує свою доньку і в період її перебування у батька, суд до уваги не приймає, оскільки вона не довела ці обставини відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, а надані нею чеки з магазину «Сільпо» та інших не можуть бути належними доказами, оскільки не містять зазначення про те, хто саме оплачував зазначені в них товари, і для кого саме вони були придбані. Позовні вимоги [PERSON] про відкликання виконавчого листа задоволенню не підлягають, оскільки відкликання виконавчого листа судом не передбачено нормами ЦПК України, СК України та Закону України «Про виконавче провадження». Позовні вимоги про припинення стягнення за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2012 року по справі № 2/337/850/2012 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] також задоволені бути не можуть, оскільки нормами СК України та ЦК України такий спосіб захисту прав та обов»язків щодо стягнення аліментів не передбачений. Питання, пов»язані з припиненням обов»язку боржника за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2012 року, можуть бути вирішені позивачем в разі набрання рішенням суду по даній справі законної сили, в порядку ст.369 ч.4 ЦПК України.

Outcome: partial