Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення з-під арешту житловий будинок, загальною площею 282,6 кв.м., житловою площею 69,0 кв.м. зі всіма невідємними при належностями та земельною ділянки, площею 0,0480 га., що знаходяться за адресою м. Ужгород, вул. Канальна, 93, накладеного постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ВП № 51484539 від 30.06.2016 р., ВП № 8145719 від 10.06.2008 р., ВП № 3-30659574 від 13.01.2012 р., ВП № 43906198 від 02.12.2014 р., ВП № 46526932 від 16.02.2015 р., постановою Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби № 12-484 від 11.12.2008 р., постановою відділу ДВС Хустського районного управління юстиції ВП № 4524738 від 07.08.2009 р. та постановою відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції ВП № 26970957 від 08.06.2011 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 лютого 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії\~Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 81302, згідно якого банком надано позичальнику кредит в сумі 134500 євро. На виконання зобовязання по договору про іпотечний кредит між [PERSON] та банком укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 396.. Згідно з іпотечним договором, предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 282,6 кв.м., житловою площею 69,0 кв.м. зі всіма невідємними при належностями та земельною ділянки, площею 0,0480 га., що знаходяться за адресою м. Ужгород, вул. Канальна, 93. АТ «Ощадбанк» стало відомо, що згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби, Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби, Хустського районного відділу державної виконавчої служби, Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, накладено арешт на грошові кошти, все рухоме майно та нерухоме майно [PERSON] Нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 282,6 кв.м., житловою площею 69,0 кв.м. зі всіма невідємними при належностями та земельною ділянки, площею 0,0480 га., що знаходяться за адресою м. Ужгород, вул. Канальна, 93, належить [PERSON] та перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк». Станом на 05.08.2015 у позичальника [PERSON]\~у звязку з неналежним виконанням зобовязання за договором утворилась заборгованість перед ПАТ «Ощадбанк» у розмірі\~278841,18 євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 05.08.2015 становить 6 643 926,21 грн. Вартість предмету іпотеки\~житлового будинку, загальною площею 282,6 кв.м., житловою площею 69,0 кв.м. зі всіма невідємними при належностями та земельної ділянки, площею 0,0480 га., що знаходяться за адресою м. Ужгород, вул. Канальна, 93 згідно становить 1 206 015,20 грн. При цьому вартість предмета іпотеки не перевищує розмір заборгованості боржника іпотекодержателю. Відповідно до постанов про накладення арешту майна боржника, арешт накладено на предмет іпотеки починаючи з 10 червня 2008 року, а згідно з витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек\~14.02.2008 року, внесені відповідні реєстраційні записи щодо підстав та обєкту обтяження АТ «Ощадбанк» виникло раніше накладених арештів. Накладення арешту на зазначене нерухоме майно, яке передане в іпотеку АТ «Ощадбанк» порушує право позивача як іпотекодержателя на переважне право перед іншими кредиторами право, встановлене\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.\~572,575 Цивільного кодексу України, на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки при позасудовому врегулюванні відповідно до\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку». Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та треті особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 13 лютого 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії\~Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 81302, згідно якого банком надано позичальнику кредит в сумі 134500 євро. В порядку забезпечення виконання зобовязань позичальника за договором між [PERSON] та банком укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Ужгороського міького нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 396.. Згідно з іпотечним договором, предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 282,6 кв.м., житловою площею 69,0 кв.м. зі всіма невідємними при належностями та земельною ділянки, площею 0,0480 га., що знаходяться за адресою м. Ужгород, вул. Канальна, 93. Згідно з п. 1.1. договору іпотеки іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання основного зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві власності. Згідно з п. 1.2. договору іпотеки, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме земельна ділянка розміром 0,0480 га та будинок з надвірними спорудами, розташовані і м. Ужгороді по вул. Канальній, 93. За приписами п. 3.1.3. договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання за договором про іпотечний кредит та/або цим договором, в тому числі: невиконання або неналежне виконання іпотекодавцем зобовязання за договором про іпотечний кредит в цілому або в будь-якій його частини, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частина становить більше 2 (двох) місяців; не укладення з банком додаткових договорів по договору про іпотечний кредит та всіх іпотечних договорів протягом 15 календарних днів з моменту надходження на адресу іпотекодавця та/або майнового поручителя пропозиції банку щодо укладення таких додаткових договорів, а у випадку не укладення таких договорів - непогашення заборгованості за договором про іпотечний кредит протягом 30 календарних днів з моменту спливу15 денного строку, що визначений сторонами як строк для розгляду пропозицій; в разі невиконання зобовязань, що визначені п. 3.3 цього договору. Пунктом 6.1 договору іпотеки передбачено, що іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обовязків, передбачених цим договором та/або договором про іпотечний кредит, а рівно у випадках якщо будь-яка з гарантії або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку, в тому числі у відповідності до застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, що міститься в п.6.6 цього договору. Договір іпотеки укладено у письмовій формі, посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 396. Реєстрація здійснена 13.02. 2008 р. За положеннями\~ст. 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі\~ст. 577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно з\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Згідно із\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття його з арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно до\~ст. 16 Закону України «Про заставу»\~право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. З вказаного випливає, що заставодержатель має переважене право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до\~ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до постанов про накладення арешту майна боржника, арешт накладено на предмет іпотеки починаючи з 10 червня 2008 року, а згідно з витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек\~14.02.2008 року, внесені відповідні реєстраційні записи щодо підстав та обєкту обтяження АТ «Ощадбанк» виникло раніше накладених арештів. Накладення арешту на зазначене нерухоме майно, яке передане в іпотеку АТ «Ощадбанк» порушує право позивача як іпотекодержателя на переважне право перед іншими кредиторами право, встановлене\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.\~572,575 Цивільного кодексу України, на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки при позасудовому врегулюванні відповідно до\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку». За таких обставин, суд доходить висновку, що іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог до боржника [PERSON] шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки переважно перед іншими стягувачами, оскільки таке право іпотекодержателя виникло на підставі договору іпотеки, укладеного раніше, ніж інші обтяження. А також, відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі - 1600,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує задовольнити позов у повному обсязі. На підставі ст. ст.\~572,\~574,\~576,\~589 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved