Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON].відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У позові вказує, що мати дитини [PERSON]. зареєстрована за адресою: [ADDRESS], веде асоціальний спосіб життя, схильна до бродяжництва. По відношенню до малолітнього сина [PERSON] вона є одинокою матір'ю. Від виконання батьківських обов'язків [PERSON]. свідомо ухиляється, покинула дитину у пологовому будинку, жодного разу дитину не відвідала, дитиною не цікавиться. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 19.12.2016 №816/12 малолітнього [PERSON] влаштовано до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.01.2017 №837/2 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Приймаючи до уваги викладене, позивачна підставі ст. 164 СК України, ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» просить позбавити [PERSON]. батьківських прав відносно її малолітньогосина [PERSON], стягнути з відповідача на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись неповнолітній, аліменти у розмірі ? частки (але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. У судовому засіданні представник позивач заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Прокурор підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, заперечень проти позову не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази і оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлено, що матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON].По відношенню до малолітнього сина [PERSON] вона є одинокою матір'ю, оскільки відомості про батька записані зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Встановлено, що [PERSON]. зареєстрована за адресою [ADDRESS], фактично проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до заяви [PERSON]. від 18.11.2016р., вона відмовилася забрати і покинула дитину [PERSON], [INFO], у пологовому будинку. При цьому ознайомлена зі змістом ст.164 Сімейного кодексу України та попереджена, що у разі позбавлення батьківських прав з неї будуть стягнуті аліменти на користь дитини. Спеціалістами відділу соціальної роботи ЗМЦСССДМ встановлено, що [PERSON]. потрапила у пологовий будинок в нетверезому стані, при собі необхідних дитячих речей не мала. В ході бесіди категорично відмовилась від дитини без пояснень. Реєстрацію народження покинутої дитини здійснено відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 29.11.2016р. №637р. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 19.12.2016 №816/12 малолітнього [PERSON] влаштовано до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко». Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.01.2017 №837/2 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідачухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до неї. Так, згідно листа Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» від 26.05.2017р. №903, за час перебування дитини у закладі «Сонечко» ні відповідач, ніхто з інших родичів дитину не відвідували, станом здоров'я, умовами виховання і утримання, потребами дитини не цікавилися. Письмових, усних запитів про дитину від матері на адресу закладу не надходило. В ході судового розгляду справи спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради складено акт обстеження умов проживання [PERSON]. за місцем фактичного проживання за адресою [ADDRESS], згідно якого [PERSON]. за результатами бесіди зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON]. батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини (висновок №01/01-11/0784 від 24.07.2017р.). У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що мати малолітнього [PERSON], [INFO], не забрала дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, у зв'язку з чим наявні підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України та приймає до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися дитина, аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1280,00 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved