Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дитини на користь [PERSON] в розмірі 2218 гривень, які підлягають індексації, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 жовтня 2018 року. З моменту розірвання шлюбу вихованням і утриманням дитини займається позивач, а відповідач не цікавиться життям дитина, жодного материнського обов`язку по відношенню до неї не виконує, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 150, 160 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Ухвалою суду від 1 квітня 2020 року було прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання. 2 червня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в ньому, просив позов задовольнити. Представник третьої особи Ліва О.П., яка діяла на підставі довіреності від 7 серпня 2020 року в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судові засідання 11 вересня 2020 року та 2 жовтня 2020 року, будучи повідомленою про час і місце їх проведення, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого інші учасники справи не заперечили. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частина 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що шлюб між сторона було розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 жовтня 2018 року в справі № 462/4028/18. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 2009 року. З листа середньої загальноосвітньої школи № 42 м. Львова від 17 січня 2020 року № 009 вбачається, що [PERSON] навчається у школі з 1 вересня 2016 року. За час навчання у школі мати [PERSON] вихованням та навчанням сина не цікавилась, жодного разу не з`являлась у навчальному закладі, не відвідувала батьківські збори та виступи дитини під час проведення шкільних свят. Вихованням дитини займається батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] вихованням сина не займається, участі в його утриманні не приймає, з 2018 року жодного разу дитину не відвідувала, його життям не цікавилась. Підтвердила, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком, який повністю займається вихованням дитини та її утриманням. У відповідності до висновку Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 10 березня 2020 року № 260001-вих-19703 Личаківська районна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , оскільки відповідач не виконує жодного з покладених на неї законом обов`язку щодо виховання, піклування та утримання дитини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, який проживає разом з батьком і останній повністю займається вихованням та утриманням сина. Враховуючи наведене, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає, що слід позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки суд дійшов до переконання про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на її утримання в користь позивача в розмірі 2218 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України), починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1\~681,6 гривень судового збору, оскільки позов задоволено в повному обсязі щодо двох позовних вимог. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved