Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ( а.с. 6-13), після детального розрахунку просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11294801000 від 06.02.2008 року в розмірі 1120123,27 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 32,60 кв.м, яка складається з однієї жилої кімнати площею 15,30 кв.м, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій; та стягнути судовий збір. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 06.02.2008 року між АКІБ « Укрсиббанк» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 11294801000, згідно якого відповідачці надано кредит у сумі 96200 дол. США строком до 06.02.2029 року, зі сплатою 11,90% річних за користування кредитом. Станом на 01.08.2014 року відповідачка свої зобов'язання не виконує та утворилась заборгованість у розмірі 1120123,27 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 744092,75 грн., заборгованість по відсоткам - 376030,53 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем укладений 06.02.2008 року іпотечний договір, предметом якого є квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] 27.06.2014року відповідачці була надіслана вимога про добровільне погашення заборгованості. Однак, [PERSON] вказану вимогу не виконала, у зв'язку з чим, позивач просить в рахунок погашення виниклої заборгованості по кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст.ст. 33, 35, 41 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача до судового засідання надала заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, оскільки на позові наполягають, при цьому зазначила, що на сьогоднішній день відповідачка заборгованість по договору не сплатила. Просила позов задовольнити в повному обсязі, звернути стягнення на іпотечне майно, при цьому зазначила, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не є підставою у відмові в задоволенні позову, а діє при виконанні судових рішень, як тимчасове обмеження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Судом встановлено, що між АКІБ « Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 11294801000, згідно якого відповідачці надано кредит у сумі 96200 дол. США строком до 06.02.2029 року, зі сплатою 11,90% річних за користування кредитом. (а.с.6-13) 06.02.2008 року між сторонами укладено договір іпотеки, згідно якого у випадку невиконання відповідачем зобов'язань встановлених кредитним договором, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу квартири, посвідченого [PERSON], нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.02.2008 року в реєстрі за № 415. Згідно з розрахунком заборгованості по договору станом 01.08.2014 відповідачка має заборгованість 1120123,27 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 744092,75 грн., заборгованість по відсоткам - 376030,53 грн. 08.12.2011 року між Публічним акціонери товариством «Укрсиббанк», який є правонаступником АКІБ « Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило ПАТ «Дельта банк» права вимоги по кредитних договорах, в тому числі і за договором про споживчий кредит № 11294801000 від 06.02.2008 року. 27.06.2013 року ПАТ «Дельта банк» направило [PERSON] повідомлення про відступлення право вимоги ПАТ «Укрсиббанк» а.с. (34), відповідачці була надіслана вимога про та надавались роз'яснення яким чином слід погасити заборгованість по договору, що утворилась у зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань. Судом встановлено, що станом на 01.08.2014 року у зв'язку з невиконанням відповідачкою кредитних зобов'язань утворилась заборгованість у розмірі 1120123,27 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 744092,75 грн., заборгованості по відсоткам - 376030,53 грн. Відповідно до положень ст.ст. 33, 35, 41 Закону України «Про іпотеки» в рахунок погашення зазначеної заборгованості слід звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 32,60 кв.м, яка складається з однієї жилої кімнати площею 15,30 кв.м та належить [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу квартири, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. При цьому суд приходить до висновку, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року не є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача, однак є підставою для відстрочення виконання даного рішення на час дії вказаного закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 3654,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved