Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ « ПриватБанк» про визнання кредитного договору та генеральної угоди до нього недійсним з посиланням на невідповідність укладених договорів законодавству України, а саме не отримання позивачем від відповідача до укладання, а ні кредитного договору, а ні генеральної угоди до нього інформації в письмовому або іншій формі про умови кредитування в установах відповідача. Генеральна угода є несправедливою умовою відносно позивача на підставі п.1 ч.5 ст. 11 ЗУ « Про захист прав споживачів». У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у призначене судове засідання не зявився, надав заперечення щодо позовної заяви в яких просив у задоволенні позову відмовити з посиланням на те, шо позивачем не доведено жодної підстави зазначеної частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 ЦПК України, згідно з якою, кредитний договір № SAMDN 50000060446048 від 26.03.2012 року та генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.09.2015 року може бути визнана недійсною, та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд вислухавши представника позивача дослідивши позовну заяву з додатками, заперечення відповідача з додатками, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.ст.\~11,60 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що 08.09.2015 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток. Відповідно до умов вищезазначеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 08.09.2015 року [PERSON] (далі Відповідач) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 23551,15 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає [PERSON] грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Вищезазначена угода містить підпис позивача та відповідача. З матеріалів справи вбачається, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), якою підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між [PERSON] і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк»,

Outcome: dismissed