Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , « [INFO] помер [PERSON] . Позивач [PERSON] , [INFO] , являється онукою померлого. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої відноситься житловий будинок з надвірними побудовами та земельні ділянки площами 0,2501 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,0601 га - для ведення особистого селянського господарства. Дані земельні ділянки знаходяться за адресою : [ADDRESS] . Позивач, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину з усіх підстав, 02.04.2015 року звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори, однак постановою від 27.03.2019 року № 02-31/324, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними побудовами та земельні ділянки площами 0,2501 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, 0,0601 га - для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] , земельні ділянки площами 3,07 га та 3,32 га передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та необхідності перерозподілу спадкового майна між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] . При цьому, згідно даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2019 року № 02-31/324, 16 березня 2015 року за заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа на майно померлого [PERSON] за законом та з усіх підстав. За таких обставин позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не з`явилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Від представника відповідача Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Від третьої особи - [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, « [INFO] помер дід позивачки [PERSON] про що Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 04.08.2017 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої відноситься житловий будинок з надвірними побудовами та земельні ділянки площами 0,2501 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, 0,0601 га - для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] , земельні ділянки площами 3,07 га та 3,32 га передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. 16 березня 2015 року за заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа на майно померлого [PERSON] за законом та з усіх підстав. Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2019 року №02-31/324, [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами та земельні ділянки площами 0.2501га,. 0.0601га в [ADDRESS] та земельні ділянки площами 3,07 га, 3,32 га, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області відмовлено. Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначив про відсутність правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно та необхідності перерозподілу спадкового майна між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] , і дані факти унеможливили видачу свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину з березня 2015 року, вступила у володіння та управління майном, яке складається із житлового будинку з надвірними побудовами та земельні ділянки площами 0,2501 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,0601 га - для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі частинами 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved