Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24 червня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №29389-OWNCASH згідно якого останній отримав кредит у розмірі 14 545 гривень 44 копійки шляхом перерахування на поточний рахунок. Відповідно до п. 2.3 договору встановлено термін кредитування до 23 грудня 2016 року, а повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 944,00 гривень (пункт 2.6. договору). Згідно з п. 2.4. договору відповідач зобов'язався сплачувати позивачу 9,99 % річних за користування кредитом. Також п. 2.12 договору передбачено, що відповідач щомісячно повинен сплачувати позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. Пунктом 5.1 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 6.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.2.4 цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Однак на порушення умов кредитного договору, починаючи з січня 2015 року, відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 17 серпня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19 975 гривень 45 копійок, з яких 11670 гривень 58 копійок неповернута сума кредиту, 1473 гривень 26 копійок прострочені відсотки, 4935 гривень 95 копійок прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 1895 гривень 66 копійок - пеня, від сплати яких відповідач ухиляється, у звязку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.26), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.29-30), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи по наявних у справі доказах. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.27,28), в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують, чи заяви про розгляд справи у його відсутність. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у звязку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та за письмовою згодою позивача - в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України та відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №29389-OWNCASH, відповідно до п. 1 якого, позивач надав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 14545 гривень 44 копійки на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання на поточні потреби, а відповідач зобов'язався використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк 23 грудня 2016 року та на умовах, визначених договором. 24 червня 2014 року відповідно до п. 3.1 договору грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, в сумі 14545 гривень 44 копійки, що підтверджується меморіальним ордером № 18847569 від 24 червня 2014 року (а.с.11-12). Відповідно до п. 2.3 договору встановлений термін кредитування до 23 грудня 2016 року, а повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 944 гривні (пункт 2.6. договору). Згідно з п. 2.4 договору відповідач зобов'язався сплачувати позивачу 9,99 % річних за користування кредитом, а п. 2.12. договору передбачено, що відповідач щомісячно повинен сплачувати позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. Пунктом 5.1 договору відповідач зобов'язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором. Відповідно до п. 6.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.2.4 цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Встановлено, що відповідачем не виконувались в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим 14 грудня 2015 року на його адресу було направлено повідомлення-вимогу щодо погашення заборгованості, яка ним була отримана 19 грудня 2015 року (а.с.16-17), проте дана вимога була проігнорована та станом на 17 червня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19975 гривень 45 копійок, з яких 11670 гривень 58 копійок неповернута сума кредиту, 1473 гривень 26 копійок прострочені відсотки, 4935 гривень 95 копійок прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 1895 гривень 66 копійок - пеня, що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.13-14), а вказане свідчить про те, що у відповідача виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки та комісія за порушення умов договору Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за спірним кредитним договором №29389-OWNCASHвід 24 червня 2014 року достроково заборгованості у загальній сумі 19975 гривень 45 копійок є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України в звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved