Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 95905,02 грн. заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 19.03.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття спрощеного провадження від 19.03.2018 р. та копію позовної заяви з додатками відповідачеві було направлено за адресою місця реєстрації. Поштова кореспонденція повернулась за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ч. 2\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Станом на 21.05.2018 р. відзив на позов від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст.\~280\~284 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 08.10.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу надано кредит в розмірі 2400,00 грн., зі сплатою 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з п.п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за переривання платіжного ліміту, а також\~\~оплачувати\~\~комісію\~\~на умовах, передбачених\~\~цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. умов і правил надання банківських послуг зумовлено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. За положеннями п.п. 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 вищезазначених Умов цього Договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач\~\~не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором від 08.10.2012 року, внаслідок чого\~\~станом на станом на 31.12.2017 року утворилася у розмірі 95905,02 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2740,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 83256,92 грн., заборгованості за пенею та комісією розмірі 4865,00 грн., та штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 4543,10 грн. З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається активне користування відповідачем кредитною карткою, що включало в себе як зняття кредитних коштів, так і поповнення картки. Відтак відповідач своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин. Відповідно до ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Заборгованість відповідача перед банком за тілом кредиту у розмірі\~2740,00 грн. підтверджена розрахунком та підлягає стягненню з відповідача. Що стосується відсотків за користування кредитом, слід вказати наступне. На час укладення сторонами кредитного договору діяли Умови та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом СП-2010-256 від 06.03.2010 року. Згідно розділу 2.1.1.12. Умов та Правил, тарифів Банку, сторони домовились, що позичальник зобов'язаний сплачувати позивачеві 20,40% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до ч.2\~ст. 1056-1 ЦК України\~встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умови договору щодо права Банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемними (ч. 3\~ст. 1056-1 ЦК України). При цьому, суму заборгованості за процентами, банком нараховано виходячи із розміру процентної ставки 34,80 %, з 01.09.2014 року, та 43,20 %, з 01.04.2015 року. Доказів про те, що з позичальником це було погоджено (або узгоджено), що мало б бути здійснено, матеріали справи не містять. Наведене дає підстави вважати, що збільшення Банком в односторонньому порядку розміру процентної ставки за користування кредитом не відповідає вимогам закону та Договору. В зв'язку з чим, при розрахунку заборгованості за відсотками, суд враховує, що з 01.09.2014 року (дата першого підвищення відсоткової ставки) до 31.12.2017 року розмір заборгованості за відсотками підлягає перерахунку з врахуванням 20,40 % річних з наступного розрахунку: за період з 08.10.2012 року по 31.08.2014 року, в розмірі нарахованому банком 2,70 грн. \~Загальна сума заборгованості за процентами за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2017 р. становить - 1889,60 грн. (2740,00 х 20,40% : 360 =1 грн. 55 коп. (в день) х 1217 днів прострочки = 1889,60 грн. З урахуванням правильно нарахованої банком суми заборгованості по процентам до 01.09.2014 року загальна сума заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 31.12.2017 року становить 1892,30 грн. Із позовної заяви, розрахунку заборгованості видно, що Банк просив також стягнути із відповідача штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 4543,10 грн. (процентна складова), а також пеню в розмірі 4865,00 грн., посилаючись на п.2.1.1.12.6.1, п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил. Відповідно до\~ст.. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. У п.2.1.1.7.6 Умов та Правил зазначено, що при порушенні позичальником строків платежу по будь - якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням і прострочених відсотків. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил визначено, що в разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. включаючи прострочені зобов'язання, позичальник сплачує Банку пеню. Таким чином, умовами укладеного договору за порушення позичальником строків виконання зобов'язання передбачено одночасно штраф і пеню, тобто за одне й те саме правопорушення існує подвійна відповідальність одного виду, що суперечить\~ст.61 Конституції України. За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованого Банком штрафу 500 грн. (фіксована частина) та 4543,10 грн. (процентна складова), через заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за кредитом у сумі 2740,00 грн., заборгованість за процентами у сумі 1892,30 грн., пеню у розмірі 4865,00 грн., а всього 9497,30 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем ( судовий збір у розмірі 1762,00 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 174,49 грн.\~(9497,30\~ грн. х 1762,00 грн. / 95905,02 грн. = 174,45 грн.) На підставі ст.ст.\~526-530,\~533,\~536,\~549-551,\~598,\~610-615,\~624-626,\~638-643, 1046-10561\~ЦК України;

Outcome: partial