Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 21.08.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено кредитним договір № 513-12/К-07, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 16\~000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 20.08.2017 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «ДельтаБанк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «ДельтаБанк», відповідно до якого, первісний кредитор передає (відступає) АТ «ДельтаБанк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого ДельтаБанку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. У звязку з порушенням умов кредитного договору на адресу відповідача було направлено повідомлення з вимогою дострокового погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, вимога відповідачем була залишена без уваги, заборгованість за кредитним договором не сплачена. Позивачем умови договору були виконані в повному обсязі, проте відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками та іншими витратами, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 136\~249,93 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 21.10.2015 року, 16.11.2015 року не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином: судова повістка разом із розпискою і копіями відповідних документів надсилались йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Однак, поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає можливим у відповідності до ст. 158 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 21.08.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено кредитним договір № 513-12/К-07, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 16\~000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних за весь час фактичного користування кредитом строком до 20.08.2017 року (а.с.5-10). Згідно додатку № 1 до кредитного договору від 21.08.2007 року оплата за користування кредитними коштами відповідачем здійснюється у відповідності до графіку платежів (а.с.11-12). 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «ДельтаБанк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «ДельтаБанк», відповідно до якого, ДельтаБанку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.22-26, 27). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 136\~249,93 грн., з яких: тіло кредиту 115\~832,37 грн., заборгованість за відсотками 15\~771,67 грн., комісія за ведення кредиту 4645,89 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.15). Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» та рішення від 08.04.2015 року № 71 «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року №51», згідно з якими з запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня потачку тимчасової адміністрації до її припинення. За приписами ст. 37 цього Закону уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, підписувати будь-які договори (правочини), інші документи від імені банку. Враховуючи, що позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час запровадження тимчасової адміністрації в банку, позов у відповідності до ч. 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» подається без сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 136\~249,93 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надав, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, він має бути стягнутий з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved