Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу в сумі 12 000 грн., мотивуючи тим, що 25.09.2013 року він надав у позику відповідачу грошові кошти у сумі 7000 грн., які той зобов'язався повернути до 29.12.2013 року, про що ним було написано розписку. Вказаний в розписці термін пройшов, але [PERSON] борг не повернув, посилаючись на важке матеріальне становище. Відповідач пояснив, що йому не хватило коштів на лікування матері і 26.01.2014 року позивач додатково надав відповідачу у позику 5000 грн., про що той написав розписку і обіцяв повернути позику до 26.02.2014 року. У вказаний строк відповідач позику не повернув, на прохання позивача про добровільну сплату заборгованості не прореагував, тому позивач вимушений звернутися до суду. Просить стягнути із [PERSON] на його користь борг в сумі 12 000 грн. та понесені по справі судові витрати . В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив свої позовні вимоги, просить стягнути із [PERSON] на його користь борг в сумі 11 000 грн. та судові витрати понесені по справі, підтвердив обставини, що викладені у позові, також суду пояснив, що відповідач повернув йому 1000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінений позов визнав повністю, підтвердив, що він дійсно отримав у [PERSON] борг в сумі 12 000 грн. На даний час він повернув позивачу 1000 грн., обіцяє в подальшому частками погашати борг. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що змінений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договорів позики між сторонами позивачем суду надані розписка від 25.09.2013 р., відповідно до якої [PERSON] взяв у [PERSON] борг в сумі 7000 грн. та зобов'язався повернути до 29.12.2013 р., і розписка від 26.01.2014 р., відповідно до якої [PERSON] взяв у [PERSON] борг в сумі 5000 грн. та зобов'язався повернути до 26.02.2014 р. (а.с. 12,13). Враховуючи, що на підтвердження укладення договорів позики між позивачем та відповідачем суду надані розписки відповідача, суд вважає додержаною вимогу закону щодо зазначеного виду угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню в обсязі зменшених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що сплачені позивачем згідно з наданою квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с. 1). На підставі ст.ст. 526, 629, 1047 ч.2, 1049 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved