Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.09.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 7300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28 лютого 2015 року має заборгованість в розмірі 12660,56 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач та її представник в останнє судове засідання не з'явилися, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають частково, заперечують в частині стягнення пені та штрафних санкцій. В попередніх судовомих засіданнях, представник відповідача позов визнала частково та дала пояснення, що відповідач [PERSON] не заперечує того факту, що нею в 2011 році було взято кредит в ПАТ КБ «Приват Банк». Відповідач ніде не працює, має на утриманні малолітню дитини [INFO], яка часто хворіє, тому з врахуванням цих обставин не могла вчасно сплачувати заборгованість за кредитом. Просить суд зменшити суму заборгованості, шляхом скасування пені та штрафних санкцій. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до укладеного договору б/н від 19 вересня 2011 року відповідач по справі від позивача отримала кредит у розмірі 7300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-9). Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами банку. На підставі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитовець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивачем зобов'язання виконувались належним чином в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та згідно розрахунку суми заборгованості станом на 28 лютого 2015 року має заборгованість в розмірі 12660,56 грн., яка складається з наступного: 6585,59 грн. - заборгованість за кредитом; 4492,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 503,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 579,07 грн. - штраф (процентна складова). Підстав для звільнення відповідача від виконання зобов'язань за договором судом не встановлено. Суд вважає доведеним твердження позивача на неотримання ним своєчасної плати за кредитним договором № б/н від 19.09.2001 року укладений між позивачем та [PERSON] Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Відповідно до ч. 3,4 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідач не надав належних та допустимих доказів виплати позивачу заборгованості за кредитним договором. Докази, які були подані представником позивача в обґрунтування вимог про зменшення заборгованості за пенею, комісією та штрафних санкцій, не можуть судом бути взяті до уваги та на їх підставі зменшено заборгованість, так як довідка про склад сім»ї та довідка Новоукраїнської ЦРЛ (а.с.64-66), не доводить того, що у відповідача були об'єктивні підстави, для несплати нею взятих на себе зобов'язань, які передбачені підписаним нею договором. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідачем було допущено порушення умов кредитного договору б/н від 19 вересня 2011 року, а також вимог ст. 526 ЦК України. Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування документально підтверджених (а.с.2) судових витрат понесених позивачем у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного ,

Outcome: approved