Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.02.2010 року у розмірі 6 478, 73 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.02.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6, 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 01.02.2017 року позичальник [PERSON] померла. 13.10.2017 року кредитору було надано відповідь з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, що спадкоємцем померлої є [PERSON]. 18.07.2017 року до спадкоємця [PERSON], яка діє від імені [PERSON] направлено лист-претензію згідно якого позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій боржником не було виконано. Через що ПАТ КБ «Приватбанк» змушений звернутися до суду з позовом до спадкоємця позичальника. Вважає, що позивачем не пропущено строк предявлення кредиторських вимог, оскільки протягом шести місяців предявив свої вимоги до спадкоємців. Банк звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності, оскільки остаточна відповідь щодо кола спадкоємців була отримана 11.09.2017 року. Ухвалою суду від 29.01.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов, сторони в судове засідання не викликались. Ухвалою від 05.03.2018 року призначено справу в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Проте, відповідач відзив не подав. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на основі наявних доказів. Представник позивача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 31 серпня 2017 року (а.с. 56), в судове засідання не з'явилася, подала клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечувала (а.с. 61). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю його реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.02.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, згідно з умовами якого останній було надано кредит у розмірі 6, 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.( а.с.5-38) Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві. ( а.с.4) Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а в разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання є недопустимою (ст. 525 ЦК України). Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст.\~610\~цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Проценти, визначені в ст. 1061 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Як вбачається з розрахунку заборгованості ( а.с.39-42) відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно становить 6\~478, 73 грн. з яких заборгованість по тілу кредиту 4\~722, 40 грн, нараховано процентів 1\~506, 33 грн, нараховано пені -250, 00 грн. (а.с.43). Оскільки відповідач не повернув банку кредитні кошти відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, з урахуванням встановленого та вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, належить зробити висновок про невиконання ним умов кредитного договору та порушення прав банку, які підлягають судовому захисту. До стягнення також підлягають проценти у сумах, зазначених у позовних вимогах, які ґрунтуються на наданих розрахунках, з якими належить погодитися. Крім цього судом встановлено, що померла [PERSON] за дії договору з моменту його укладення - 17.02.2010 року до часу своєї смерті - 01.02.2017 року не оспорювала укладеного договору кредиту, користувався наданими кредитними коштами, та проводила частково оплату коштів, погашаючи заборгованість по кредитному договору, а отже погоджувався з умовами договору. Як вбачається з свідоцтва про смерть ( а.с.45) позичальник [PERSON] померла 1 лютого 2017 року, про що Личаківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Львівській області складно актовий запис №94. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України до\~складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1282 ЦК України\~передбачено обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора: Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. 13.10.2017 року кредитору було надано відповідь з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, що спадкоємцем пор\\мерлої є [PERSON] (а.с.50) Після чого, 18.07.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав лист-претензію [PERSON] по сплаті заборгованості позичальника [PERSON] ( а.с.41-42). За змістом\~статті 1281 ЦК України\~спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила\~статті 1281 ЦК України\~регулюють порядок та встановлюють строк предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобовязань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок та строк звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.\~Статтею 1281\~ЦК України визначено строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право, та не є строком позовної давності. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені останнім судові витрати в розмірі 1600 грн. судового збору.

Outcome: approved