Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виключення з актового запису №162 від 21 червня 2007 року про народження [PERSON], вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, даних про те, що він є його батьком. Мотивував позовні вимоги тим, що з 2006 року зустрічався з відповідачкою та між ними були серйозні відносини, [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON], однак на момент вагітності та народження дитини позивач з відповідачкою у шлюбі не перебував, тому згідно ст. 126 СК України подав заяву до РАГС з проханням зареєструвати його, як батька дитини, про що ВДРАЦС Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області в книзі реєстрації народжень 21 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за №126. На момент подачі заяви позивач вважав себе батьком дитини, піклувався про доньку, приймав участь у затратах на її утримання. Однак, останнім часом відносини з відповідачкою погіршились, вони постійно сваряться та ображають один одного. При останній сварці відповідачка повідомила позивачу, що він не є батьком її доньки та вона згодна, щоб він виключив відомості з актового запису про те, що він є батьком [PERSON] Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує (а.с.4). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить виключити відомості про [PERSON], як батька її дитини з актового запису про народження дитини (а.с. 11). Представник третьої особи відділу ДРАЦС Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі у зв'язку з виробничою зайнятістю, у заяві зазначив, що просить прийняти рішення на розсуд суду, заперечень щодо вимог заявника не має. В процесі розгляду справи судом були досліджені матеріали цивільної справи № 2-о/0501/55/2012 за заявою [PERSON], заінтересована особа [PERSON], відділ державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області про встановлення факту батьківства, що знаходиться в архіві Авдіївського міського суду Донецької області. Документи з дослідженої справи (заява [PERSON] до Авдіївського міського суду Донецької області про встановлення факту батьківства, свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] від 10.08.2012 р., рішення суду від 26.10.2012 р.) долучені до матеріалів справи. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їхній сукупності, судом встановлені наступні обставини: Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 21.06.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, батьками дитини [PERSON], [INFO], значаться [PERSON] та [PERSON] (актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 162 від 21.06.2007 р.). На підставі витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00010926744 встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. 10 серпня 2012 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено відповідний актовий запис за № 443 від 10.08.2012 р. 8 жовтня 2012 року [PERSON] звернувся до Авдіївського міського суду Донецької області зі заявою про встановлення факту батьківства. 26 жовтня 2012 року Авдіївським міським судом Донецької області ухвалено рішення, яким [PERSON], [INFO], громадянина Йорданії, визнано батьком [PERSON], [INFO]. Внесено зміни в актовий запис № 162 від 21 червня 2007 року про народження [PERSON] в частині відомостей про батька - змінено на «[PERSON], [INFO], уродженець Йорданії, громадянин Йорданії». Рішення суду ухвалено на підставі ст. 130 СК України. Рішення не було оскаржено та набуло законної сили 6 листопада 2012 року. 7 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області видано нове Свідоцтво про народження дитини [PERSON], де батьками значаться позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 162 від 21.06.2007 р.). 20 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Авдіївського міського суду з позовом про виключення відомостей про батька з актового запису дитини. Оцінюючи надані сторонами докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, суд вважає, що у задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав: Позивач [PERSON], звертаючись до суду з позовом про виключення відомостей про батьківство, зазначив, що був записаний батьком дитини на підставі ст. 126 СК України тому, що не перебував у шлюбних відносинах з матерю дитини. А останнім часом він дізнався, що це не його дитина, у зв'язку з чим на підставі ч. 1 ст. 136 СК України просить виключити відомості про батька з актового запису. Проте вказані позивачем обставини не відповідають дійсності. Як встановлено судом, позивач був записаний батьком на підставі судового рішення, прийнятого відповідно до ст. 130 СК України. Згідно ч.1 ст.136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Тобто позов про оспорювання батьківства за змістом ст. 136 СК України може подати лише особа, яка записана батьком дитини у відповідності зі ст. ст. 122, 124, 126 і 127 Кодексу, тобто у випадках: 1) визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою ( ст. 122 СК України); 2) визначення походження дитини від батька у разі реєстрації повторного шлюбу з її матір'ю (ст. 124 СК України); 3) визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (ст. 126 СК України). При цьому можливість оспорювання батьківства за ст. 136 СК України у разі визначення батьківства за рішенням суду вилучена у зв'язку з прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року N 2398-VI (частиною 3 розділ IV цього закону з СК України виключена стаття 127 СК України). Оскільки правовідносини між позивачем та дитиною, щодо батьківства виникли у 2012 р. з моменту набуття законної сили рішення суду про батьківство, тобто вже після набрання 27.07.2010 р. законної сили зазначених вище змін у СК України, у позивача з огляду на вимоги ч. 1 ст. 136 СК України відсутня можливість оспорювати батьківство, яке визнане за рішенням суду. Заявлені позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, за своїм правовим характером є самостійними вимогами, але пов'язаними з правовими наслідками рішення суду про визнання позивача батьком, яке набрало законної чинності, не було переглянуто за нововиявленими обставинами, або у порядку апеляційного, чи касаційного оскарження. За встановлених судом фактичних обставин посилання позивача на те, що у процесі сварки з відповідачкою був повідомлений, що він не є батьком її доньки, та остання згодна на виключення відомостей з актового запису, не має юридичного значення при розгляді цього сімейного спору. Стаття 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, зазначає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Інтереси дитини гарантуються та захищаються державою. З урахуванням необхідності захисту інтересів дитини, у тому числі її прав на матеріальне утримання, а також приймаючи до уваги той факт, що позивач був визнаний у 2012 році батьком дитини на підставі судового рішення, суд не знаходить правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. На підставі ст.ст. 130, 136 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed