Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 25.03.2011р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно пунктів 1.1. - 1.7. якого, Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 6000 грн. терміном повернення до 25.03.2014р. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені в п. 2.5. кредитного договору. Згідно п. 4.3. договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0, 50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини договору. Отже, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.08.2015р. становить 10 299 грн. 35 коп., з них: кредит - 1 629, 88 грн., відсотки - 363 грн. 69 коп., комісія за РО - 105 грн., плата за пропуск платежів - 8 200, 78 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодившись із розміром заборгованості. Суду пояснила, що до 2013 року вона сплачувала грошові кошти за кредитом справно, однак після хвороби матері в неї не було вільних грошей. Вона на даний час не працює, крім цього, в неї на утриманні знаходится батько віком 79 років. Подала заяву про зменшення розміру пені до 2500 грн. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що 25.03.2011р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого, Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 6000 грн. терміном повернення до 25.03.2014р., а відповідач зобов'язувався повернути фактично отриманий кредит у термін до 25 березня 2014 року включно, щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 15 % річних, комісію за управління кредитом у розмірі 1, 75 %, а також неустойку (пеню) у розмірах та випадках, передбачених цим Договором (п. 9 Спеціальної частини Договору). Згідно п. 2.5.2. Кредитного договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Ця обставина підтверджується копією кредитного договору від 25.03.2011р. (а.с. 5-12). Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі (надав кредит - грошові кошти в сумі 6000 грн.), а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені в п. 2.5. кредитного договору. Крім цього, згідно п. 4.3. Договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0, 50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини договору. Отже, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.08.2015р. становить 10 299 грн. 35 коп., з них: кредит - 1 629, 88 грн., відсотки - 363 грн. 69 коп., комісія за РО - 105 грн., плата за пропуск платежів - 8 200, 78 грн. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 19). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 статті 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що станом на 17 серпня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом, відсотками та комісією складала 2 098, 57 грн. (а.с. 19). У зв'язку з тим, що розмір неустойки (пені) в сумі 8 200 грн. 78 коп. значно перевищує розмір збитків (заборгованості за кредитним договором) в 4 рази, враховуючи обставини, що мають істотне значення, а саме те, що відповідач на даний час не працює, пережила смерть матері, проживає із батьком похилого віку, що підтверджується довідками сільської ради, копією трудової книжки, копією свідоцтва про смерть. Тому суд приходить до висновку, що заява відповідача про зменшення розміру неустойки підлягає задоволенню, і суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшує її розмір до 2 500 грн. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року № 6 - 100 цс 14. Таким чином, необхідно стягнути із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ««Всеукраїнський Акціонерний Банк»» заборгованість за кредитним договором від 25 березня 2011 року в розмірі 4 598, 57 грн. яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1629 грн. 88 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 363 грн. 69 коп., комісії за РО в розмірі 105 грн., плати за пропуск платежів (пені) в розмірі 2500 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивач на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. А згідно п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі, якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Отже, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved