Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що починаючи з жовтня 2000 року він працював у воєнізованій охороні Придніпровської залізниці. Наказом № НО-169/ОС від 23 лютого 2018 року. 28 лютого 2018 року його було звільнено з посади заступника начальника структурного підрозділу «Дніпровській загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком, ст.38 КЗпП України. Вказане звільнення вважає незаконним з наступних підстав. З 26 лютого 2018 року позивач перебував на лікарняному до 23 квітня 2018 року. Про свою хворобу позивач повідомляв відділ кадрів і надавав відповідні листки непрацездатності в підтвердження проходження лікування на стаціонарі, а саме листи не непрацездатності: серії АДК №186174, серії АДК № 186294, серії АДК №510125, серії АДК № 329360, серії АДК №038350. У позивача виникли підстави для перенесення звільнення за ст.38 КЗпП, за таких обставин позивач узгоджував з роботодавцем своє бажання перенести дату звільнення на останній день хвороби, або на наступний після цього робочий день. Про звільнення позивач дізнався лише 25 квітня 2018 року, що підтверджується підписом в наказі, а також в той же день було отримано трудову книжку. Чинне законодавство зобовязує роботодавця розрахуватися із працівником саме в день звільнення, а також віддати йому трудову книжку з унесеним до неї записом про звільнення. Вказані дії відповідача є порушенням ст.47 КЗпП України. Таким чином, з викладеного вбачається, що відповідач звільнив його без законної на те підстави, а тому, відповідно до положень ст.235 КЗпП України зобовязаний поновити на попередній роботі. Отже, враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення, йому не було нарахована середньомісячна заробітна плата, відповідач при поновленні його на раніше займаній посаді зобовязаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Просить поновити [PERSON] на посаді заступника начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; Стягнути з регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. До початку відкритого судового засідання представник відповідача надав суду заперечення, в яких посилається на те, що відповідач не погоджується з твердженнями викладеним у позовній заяві оскільки останні не відповідають дійним обставинам справи. Так, позивач дійсно працював у відповідача з 03 жовтня 2000 року відповідно до наказу про прийом на роботу від 03.10.2000 № 277/К на різних посадах. В подальшому після досягнення відповідного віку позивач звернувся до керівництва відповідача із заявою від 23 лютого 2018 року про його звільнення 28 лютого 2018 року у звязку з виходом на пенсію за віком.

Outcome: approved