Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з транспортного засобу, покликаючись на те, що 20.08.2014 року на підставі договору купівлі-продажу позивачем було придбано у відповідача легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, 1986 року виписку, шасі (кузов) № ХТА2107700G021539, номерний знак [NUMBER], зареєстрований РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, належного на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС №015892, виданого 14 грудня 2006 року. За домовленістю між сторонами продаж автомобіля вчинено за 10000 гривень, які позивач оплатив відповідачу у повному обсязі до підписання договору. Оскільки реєстрація зміни власника придбаного автомобіля в органах ДАІ позивачем не здійснювалася, у звязку із складним матеріальним становищем, в подальшому 30 жовтня 2014 року, відповідач надав нотаріально посвідчену довіреність на розпорядження придбаним автомобілем строком на три роки до 30 жовтня 2017 року. Разом з тим, нещодавно при спробі зняти з реєстрації придбаний позивачем автомобіль та зареєструвати на своє імя, позивачу стало відомо, що постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження від 02.10.2014 року у виконавчому провадженні №44905621 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] Просить позов задовольнити, визнати за позивачем право власності на автомобіль та зняти арешт з автомобіля. Позивач в судове засідання не зявився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує просить задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Представник Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.169,224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. [PERSON] встановлено, що згідно договору від 20.08.2014 року позивачем було придбано у відповідача легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, 1986 року виписку, шасі (кузов) № ХТА2107700G021539, номерний знак [NUMBER], зареєстрований РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, належного на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС №015892, виданого 14 грудня 2006 року. Разом з тим, постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 02.10.2014 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення; 40241,94 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] лише в межах суми боргу. Ст.41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканності самого майна власника. Всі особи мають утримуватись від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно\~ст. 16 цього Кодексу\~може бути, зокрема, визнання права. Згідно ч.2\~ст. 386 ЦК України\~\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищенаведене та те, що в позивачем доведено, що спірний автомобіль був придбаний ним у відповідача на законних підставах, отже позивач є добросовісним набувачем даного транспортного засобу, з огляду на те, що накладений арешт на даний автомобіль перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved