Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, з врахуванням прийнятої заяви про зміну предмета позову (а.с. 66-69) про виділ в натурі, в порядку розподілу спільної часткової власності, належну [PERSON] на праві власності 1/2 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, пров. Московський, 12 та встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за цією ж адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони, які є братом та сестрою володіють на праві спільної часткової власності домоволодінням, що знаходиться по пров. Московскьому, 12 в м. Кіровограді. Земельна ділянка біля домоволодіння є неприватизованою. За договором довічного утримання від 23.04.2008 року позивачу належить на праві приватної власності 1/2 частка вищевказаного домоволодіння і на праві користування відповідно земельна ділянка біля неї. [PERSON] також володіє 1/2 часткою спірного домоволодіння та на праві користування земельною ділянкою біля нього. Всі частки на нерухомість співвласників є ідеальними, ніколи в натурі не виділялися. В добровільному порядку з відповідачем розділити будинок і землю біля нього неможливо. В звязку з чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Після проведення судової будівельно-технічної експертизи просили визначити порядок користування земельною ділянкою згідно графічного додатку № 7 запропонованого експертом та виділити частку житлового будинку згідно варіанту № 2. Відповідач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили та просили відмовити в задоволенні позову, про що також [PERSON] надані суду письмові заперечення (вх. № 40592 від 09.12.2015 року). В обґрунтування заперечень зазначено, що заявлений [PERSON] позов є передчасним, оскільки підставою звернення до суду може бути лише порушення права та неможливість його поновлення в добровільному порядку. Проте в стосунках з позивачем, котрий є рідним братом [PERSON], ні одного, ні другого не має місця. Житловий будинок, що знаходиться по пров. Московському, 12 в м. Кіровограді необхідно поділити таким чином, щоб [PERSON] було виділено у власність відокремлену частину житлового будинку, яка б відповідала розміру 1/2 частки у праві спільної часткової власності. В тому випадку, якщо відповідно до ідеальної 1/2 частки кожного із співвласника поділити у натрів житловий будинок не є можливим, але при цьому виділ технічно допустимий з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, поділ може бути здійснений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Щодо виділу в натурі земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства, такий виділ землі базується за тими ж принципами та методичними підходами, які застосовуються до поділу житлового будинку, за виключенням того правила, що у випадку виділу в натурі частки земельної ділянки, співвласнику якого вона виділяється, надається право саме на ту частку землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику (а.с. 44-45). Після проведення судової будівельно-технічної експертизи відповідач погоджується на будь-який запропонований варіант експертом, проте з залишенням за останньою літньої кухні. Відносно земельної ділянки, інших господарських будівель відповідач зазначила, що вважає доречним залишення за нею того варіанту, котрий забезпечить зручне користування належною [PERSON] часткою житла та підсобних приміщень. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статтей 10 і 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених ним обставин. Судом встановлено, що на підставі договору довічного утримання від 23.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1392, [PERSON] належить 1/4 частка житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Московська, 12. [PERSON] належить 1/2 частка вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель (а.с. 11-13). Також [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.1990 року, посвідченого Третьою Кіровоградською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2038 належить ? частка спірного будинку. Вищевказані обставини підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18889449 від 21.05.2008 року (а.с. 16), архівною довідкою № 106297 від 24.01.2014 року (а.с. 17), Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 60373116 від 01.06.2016 року (а.с. 176-178), а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 65054652 від 04.08.2016 року (а.с. 197-198). З відповіді Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області 3 32-28-99.1-2239/15-15 від 18.11.2015 року вбачається, що відповідно до земельно-кадастрових даних управління, право власності на 1/2 частку земельної ділянки за адресою: м. Кіровоград, пров. Московський, 12 станом на 29.12.2012 року не зареєстроване (а.с. 60). Відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 361 Цивільного кодексу України визначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Положеннями частини 1 статті 364 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За частиною 3 статті 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно частини 1, 2 статті 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Тобто співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна. Виділ співвласнику його частки в натурі із спільного майна за згодою співвласників фактично призводить до припинення права спільної часткової власності. Зі змісту вимог статті 88 Земельного кодексу України та абзацу 3 пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що порядок користування земельною ділянкою може бути визначений між учасниками спільної власності на землю або між співвласниками житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні. Згідно висновку експертів № 88 від 23.03.2016 року (а.с. 113-152), розділити житловий будинок за літ. «А, а, а1», який розташований при домоволодінні, що знаходиться по пров. Московський, 12 в м. Кіровограді у відповідності до часток 1/2 та 1/2 вбачається можливим при умові відступлення від ідеальних часток. Суду запропоновано два варіанти розподілу досліджуваного житлового будинку. При цьому чотири варіанта розподілу домоволодіння. Згідно цих варіантів фактична частка в одиницях залишкової вартості заміщення (відтворення) житлового будинку, надвірних будівель та споруд становить для одного співвласника 48/100; для другого 52/100. Таким чином, відступ від ідеальних часток в одиницях ринкової вартості земельних поліпшень (житлового будинку, надвірних будівель та споруд): для одного співвласника на 11946,64 грн. менше; для другого на 11946,64 грн. більше. За даними технічного звіту по проведенню топографо-геодезичних робіт (кадастрова зйомка) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по пров. Московський, 12 в м. Кіровограді (який виконано фізичною особою-підприємцем [PERSON], а.с. 91-101), земельна ділянка в плані має форму багатокутника, площею 602,38 кв.м. Ідеально відповідно до площі земельної ділянки 602,38 кв.м. в частках позивачу 1/2, відповідачу 1/2 належить: [PERSON] частка 1/2 301,19 кв.м. (602,38 х 1/2); [PERSON] частка 1/2 301,19 кв.м. (602,38 х 1/2). З урахуванням технічних норм та з урахуванням запропонованих варіантів розподілу житлового будинку і надвірних будівель на розгляд суду запропоновано розглянути чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою між співвласниками в частках по 1/2, які зображені в графічних додатках (а.с. 149-152). Водночас, між сторонами виник спір щодо варіанту виділу домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою, за яким кожна із сторін наполягає на залишенню за нею літньої кухні за літ «Б». Відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що проживає в спірному домоволодіння, саме у літній кухні, в звязку з погіршенням відносин між нею та її чоловіком, які призвели до розірвання шлюбу між подружжям. При цьому, протягом розгляду даної справи суду не надано доказів, що шлюб між [PERSON] та її чоловіком розрізано, або в провадженні суду знаходиться справа про розірвання шлюбу вказаних осіб. Крім того, за довідкою № 266 від 20.04.2016 року, виданою Квартальним комітетом № 29 Кіровського району м. Кіровограда на підставі домової книги. [PERSON] та [PERSON], яка є дочкою відповідача, зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] (а.с. 161). Однак, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області відповідач зареєстрована за адресою: [INFO]. За вказаними обставинами в якості свідка була допитана [PERSON], яка є головою Квартального комітету № 29 з 2002 року та видавала вищевказану довідку в судовому засіданні та зазначила, що добре знала [PERSON], так як померла є ветераном Великої Вітчизняної війни, проживала [INFO] одна. У флігелі (літній кухні) за вказаною адресою постійно проживали квартиранти, які проживали і після смерті матері сторін. [PERSON] знала, що у [PERSON] є син. Про дочку взагалі не знала. Зі слів позивача свідку відомо, що між сторонами був спір щодо поділу спадкового майна. Відповідач прийшла до свідка з домовою книгою, в якій вказано, що [PERSON] разом зі своєю дочкою зареєстровані за адресою: [INFO]. Хоча [PERSON] взагалі не було відомо про вказані відомості місця реєстрації відповідача, на підставі яких і була видана довідка (а.с. 161). Свідок [PERSON], яка є дочкою відповідача в судовому засіданні надала показання та зазначила, що [PERSON] останні півтора роки проживає за адресою: [INFO]. [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з народження. Зазначила, що їй відомо, що витрати за комунальні послуги сплачує відповідач, оскільки неодноразово допомагала матері в цьому. За земельною ділянкою, яка знаходиться на території спірного домоволодіння слідкують обидві сторони. В літній кухні господарює [PERSON], а саме: спить, прибирає, приймає гостей, готує їжу, а також робила ремонт. За останній рік [PERSON] жодного разу не бачила позивача за вищевказаною адресою, проте їй відомо, що останній там буває. Також свідок вказала, що [PERSON] почала проживати за адресою: [INFO] через півроку після смерті бабусі, раніше відповідач проживала [INFO] разом з чоловіком та дітьми. [PERSON], яка також була допитана в якості свідка зазначила, що знає сторін дуже давно, часто зустрічаються на свята. Відповідач приходиться їй тіткою. [PERSON] проживає за адресою: [INFO], гостей приймає в літній кухні, будинок постійно був зачинений, коли приходила свідок. Також [PERSON] зазначила, що в 2013 році протягом трьох місяців допомагала відповідачу доглядати за її хворою матірю, за якою крім [PERSON] ніхто більше не доглядав. Позивач телефонував своїй матері, проте не відвідував її. В той же час [PERSON] зазначив в судовому засіданні, що не знайомий зі свідком [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що проживає через два будинки від спірного житлового будинку з 1969 року. Знала померлу та її чоловіка, а також їх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Вказала, що в спірному будинку відколи померла [PERSON] ніхто на даний час не проживає. За життя померлої в ньому також ніхто не проживав, крім самої [PERSON]. В літній кухні проживали квартиранти. Зі слів померлої свідку відомо, що по господарству допомагав позивач. Відповідача бачила рідко. [PERSON], який проживає через пять будинків від спірного домоволодіння з 1977 року зазначив, що на даний час будинок пустий, оскільки жодного разу не бачив, щоб у вікнах горіло світло. [PERSON] приїжджає прибирати земельну ділянку. Також свідок вказав, що допомагав позивачу за адресою: м. Кіровоград, пров. Московський, 12 перекривати гараж. Також в матеріалах справи міститься рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2015 року за змістом якого [PERSON] зверталася до суду з позовом про визнання недійсним та застосування наслідків нікчемного правочину до п. 1 Договору довічного утримання укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 23.04.2008 року, в частині визначення часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за адресою: м. Кіровоград, пров. Московський, 12; визнання права спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на 3/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що розташовані за адресою: м. Кіровоград, пров. Московський, 12. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2015 року, яке 23.09.2015 року набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON], до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання правочину нікчемним та визнання права власності, відмовлено в повному обсязі (а.с. 53-59). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів, а саме: Кіровського РВ УМВС України в м. Кіровограді з заявами від 05.08.2015 року, 13.11.2015 року з приводу протиправної поведінки сестри [PERSON], яка чинить перешкоди в користуванні спільним домоволодінням (а.с. 22-24, 61). Останнє повідомлення позивача зареєстроване до ЄО Кіровоградського ВП ГУ НПУ в Кіровоградській області за № 768 (а.с. 62). Таким чином, показання свідків [PERSON] та [PERSON] щодо проживання відповідача, [PERSON] за адресою: м. Кіровоград, пров. Московський, 12 суд оцінює критично, так як дочка відповідача [PERSON] є заінтересованою особою, а у свідка [PERSON] також існує конфлікт з її рідним братом по розподілу спадкового майна, а тому її свідчення є упередженими. Крім того, їх показання суперечать іншим доказам щодо проживання в спірному домоволодінні відповідача. А тому, з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 Цивільного кодексу України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та виділити сторонам в натурі частки спірного нерухомого майна відповідно до додатку № 2 висновку експерта комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 88 від 23.03.2016 року, а саме: [PERSON] 52/100 частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, пров. Московський, 12, а [PERSON] 48/100 частки. При цьому, оскільки судом при виділені сторонам часток нерухомого майна відступлено від ідеальних часток, що їх належать, з позивача, [PERSON] на користь, [PERSON] підлягає стягнення компенсація вартості майна в сумі 11946,64 грн., визначена висновком експерта. Також, суд вважає можливим обрати саме другий варіант порядку користування земельною ділянкою, зображений на графічному додатку № 7 висновку експерта комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 88 від 23.03.2016 року, як такий, що відповідає інтересам сторін, а також є більш доцільним, враховуючи виділені частки домоволодіння. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, у відповідності до частини 1 цієї статті стороні, на користь якої ухвалено рішенні, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Квитанції про оплату вартості експертизи містяться в матеріалах справи (а.с. 169, 169-А). Щодо стягнення з відповідача 3500,00 грн. витрат на правову допомогу, то відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративний справах» № 4191-VI, від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На сьогоднішній день, ця сума становить 551,20 грн. Згідно даних журналу судового засідання адвокат позивача перебував у судовому засіданні 7 години 02 хвилин, тому заявлені вимоги, щодо відшкодування витрат на правову допомогу, документально підтвердженні (а.с. 171, 172, 196), підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved