Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яким просить: 1. Визнати за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2325281600:07:001:0007, площею 12,12 га., що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . 2. Визнати за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2325281600:07:001:0006, площею 12,13 га., що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . Позов обґрунтовує наступним. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 03.10.2018 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, а саме земельні ділянки: - площею 12,12 га., що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, кадастровий номер 2325281600:07:001:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП №029979 від 27 травня 2002 року зареєстрованому за №333 у книзі записів державних актів на право приватної власності Кіровської сільської ради народних депутатів; - земельну ділянку площею 12,13 га., що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, кадастровий номер 2325281600:07:001:0006, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП №029978 від 27 травня 2002 року зареєстрованому за №326 у книзі записів державних актів на право приватної власності Кіровської сільської ради народних депутатів. 02.11.2016 року [PERSON] склала заповіт за яким вона заповіла вищезазначені земельні ділянки позивачу - [PERSON] . Заповіт нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Онищенко М.А., реєстр №3926. 10.10.2018 року позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак 03.05.2019 року державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №489/02-31. Зазначивши у ній, що державні акти серії ІII - ЗП № 029979 та серії ІII - ЗП № 029978 від 27 травня 2002 року, не відповідають вимогам законодавства, містять помилки та порушення форми складання. Згідно інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою (затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325), виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У зв`язку із зміною законодавства щодо порядку реєстрації права власності на землю та скасуванням Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі затвердженої Наказом Держкомзему України від 04 травня 1999 року за № 43 - 2013 року не здійснюється видача державних актів на право приватної власності на землю. На теперішній час позивач не має можливості привести державні акти у відповідність до норм закону, що діяв на час видачі державного акту, а тому просить суд визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою судді від 29.07.2019 року відкрито провадження за правилами загального провадження. Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за нявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 03.10.2018 року. 02.11.2016 року [PERSON] склала заповіт за яким вона заповіла вищезазначені земельні ділянки позивачу - [PERSON] . Заповіт нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Онищенко М.А., реєстр №3926. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, на земельні ділянки: - площею 12,12 га., що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, кадастровий номер 2325281600:07:001:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IIІ-ЗП №029979 від 27 травня 2002 року зареєстрованому за №333 у книзі записів державних актів на право приватної власності Кіровської сільської ради народних депутатів; - площею 12,13 га., що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, кадастровий номер 2325281600:07:001:0006, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП №029978 від 27 травня 2002 року зареєстрованому за №326 у книзі записів державних актів на право приватної власності Кіровської сільської ради народних депутатів. Відповідно до листа Токмацької державної нотаріальної контори №876/01-16 від 07.09.2019 року, спадкова справа відносно померлої [PERSON] , яка померла [INFO] заведена. 10.10.2018 року позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак 03.05.2019 року державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №489/02-31. Зазначивши у ній, що державні акти серії ІII - ЗП № 029979 та серії ІII - ЗП № 029978 від 27 травня 2002 року, не відповідають вимогам законодавства, містять помилки та порушення форми складання. Згідно інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою (затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325), виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У зв`язку із зміною законодавства щодо порядку реєстрації права власності на землю та скасуванням Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі затвердженої Наказом Держкомзему України від 04 травня 1999 року за № 43 - 2013 року не здійснюється видача державних актів на право приватної власності на землю. На теперішній час позивач не має можливості привести державні акти у відповідність до норм закону, що діяв на час видачі державного акту, а тому просить суд визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Виходячи із наведеного, суд вважає, позовні вимоги щодо визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved