Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. В обгрунтування своїх вимог він посилається на те, шо 12 серпня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаражу [NUMBER], що розташований в гаражному кооперативі «Вираж» по [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук І.Л. Відомості про придбання позивачем права власності на гаража, розташований за вищевказаною адресою внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 2086354, про що останній отримав Витяг з вказаного реєстру. На день укладення вищевказаного договору купівлі-продажу гаража останній належав [PERSON] на підставі Договору дарування гаражу (ВМР №303919. посвідченого Бондар\~І.М., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу. 01.03.2010 року, реєстровий №1727, зареєстрованого в Комунальному підприємства26.03.2010 року, номер витягу 25694992. З моменту придбання та фактично по серпень 2015 року позивач постійно користувався придбаним гаражем за його цільовим призначенням: здійснював зберігання належного йому, автомобілю, запасних та комплектуючих частин до нього, здійснював його поточній ремонт та обслуговування, тощо. Проте, починаючи з серпня 2015 року Приватне Науково-виробниче підприємство фірма «Алтей» в особі директора Колотніцького Івана Петровича почало здійснювати позивачу різного роду перешкоди в користування вищевказаним гаражем. Відповідач неодноразово не допускав позивача не лише до приміщення гаражу але й на саму територію гаражного кооперативу, чинив позивачу різного роду спротив з метою не допустити його до приміщення гаражу. Зазначений спротив виражався у викликах представників приватного охоронного підприємства «Гуард», пошкодженні дверних засобів зачинення дверей (замків), заміні вказаних замків та вчинення інших протиправних дій. За фактами протиправних дій відповідача до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області позивачем неодноразово подавались заяви з вимогою вжити до відповідача відповідних заходів передбачених чинним Законодавством України. 16.12.2015 року позивачу став відомий факт того, що відповідач з допомогою невідомих позивачу осіб проник до приміщення належного йому гаража та виніс звідти майно позивача. Даний факт став приводом для подання позивачем 16.12.2015 року повторної заяви до Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУГІП в Дніпропетровській обл. На підставі поданої Заяви 16.12.2015 року відомості про обставини на які посилається позивач у даній Позовній заяві було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з І попередньою правовою кваліфікацією про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України. Неодноразові намагання позивача довести відповідачу своє законне право на користування належним йому на праві приватної власності гаражем, розташованим за вищевказаною адресою, жодних результатів не дали. Таким чином, відповідач своїми протиправними діями порушує право позивача на користування своєю приватною власністю, у зв'язку з чим останній просить суд усунути перешкоди у користуванні належним йому на праві приватної власності гаражем [NUMBER], що розташований в гаражному кооперативі «Вираж» по [ADDRESS] шляхом зобов'язання не чинити перешкод у його використанні за цільовим призначенням, а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив у позові відмовити,оскільки [NUMBER] знаходиться в іншому місці, а позивач намагається у незаконний спосіб захопити приміщення, яке належить відповідачу. Представник третьої особи покладався на розсуд суду. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 12 серпня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаражу [NUMBER], що розташований в гаражному кооперативі «Вираж» по [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук І.Л. Відповідач в особі представника чинить перешкоди позивачу у користуванні власністю, оскільки вважає спірний гараж своєю власністю, що визнається сторонами та не підлягає доказуванню згідно вимог ст. 82 ЦПК України Судом встановлено, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2006 року встановлено факт права власності Приватного науково-виробничого підприємства фірма «Алтей» на будівлі та споруди на території Гаражного кооперативу «Вираж» по [ADDRESS], а саме адміністративну будівлю літ А-2 загальною площею 505,8 кв.м., цех літ. Б-3 загальною площею 452,9 кв.м., цех та битовки літ.В-3 загальною площею 452,9 кв.м., трансформаторний пункт літД-2. Таким чином, до власності відповідача не входить гараж [NUMBER] з підвалом, що розташований в гаражному кооперативі «Вираж» по [ADDRESS], що підтверджується також і технічними паспортами як на спірний гараж, так і на нерухоме майно, яке належить відповідачу по справі. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне усунути позивачу перешкоди у користуванні його майном, шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні власністю - гаражем [NUMBER], що розташований в Гаражному кооперативі «Вираж» по [ADDRESS] шляхом забезпечення доступу позивача до вказаного гаражу та можливості використання за цільовим призначенням. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідача про належність спірного гаражу на праві власності іншій особі, оскільки, як встановлено судом, спір щодо користування гаражем існує тільки між сторонами по справі. Щодо доводів представника відповідача про різі нумерації гаражів у технічних паспортах, то вказана обставина будь-яким чином не спростовує відсутність у відповідача будь-кого майнового права на спірний гараж. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved