Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 12 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-301/636/2007 відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000,00 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок відповідача із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 12 жовтня 2022 року. Відповідач відповідно до п. 1.1 ст. 1 частини 2 кредитного договору зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, та сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, визначені кредитним договором.\~ Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 10 травня 2016 року останній має заборгованість перед позивачем у сумі 247 867 гривень 42 копійки, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 219564 гривні 07 копійок та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 28 303 гривні 35 копійок, які в добровільному порядку [PERSON] не сплачує, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання 02 березня 2018 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.103), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник, які про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.97,98), в судове засідання 02 березня 2018 року не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомили. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною, а також в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Ухвалою від 25 січня 2018 року судом було задоволено клопотання позивача та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.96). Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (а.с.49) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-301/636/2007, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 12\~000, 00 доларів США строком до 12 жовтня 2022 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі (а.с. 5-14). 30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ держаної адміністрації було проведено реєстрацію змін до установчих документів позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку з Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (а.с.44-52). Пунктом 1.1 частини №2 Кредитних договорів сторони погодили його предмет, відповідно до якого, в порядку передбаченого договором Банк надав позичальнику кредит у розмірі та валюті передбаченому договором. Банк надав Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 Кредитних договорів, а позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Кредитних договорах Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов Кредитного договору позивачем були надані відповідачу, згідно кредитної заявки, грошові кошти, чим позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем (а.с. 32-34). Згідно зі ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином, відповідно\~ст. 599 ЦК України. Згідно ч.1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму\~\~ відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі\~ст. 624 ЦК України. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач по справі взяті на себе зобов'язання за договором не виконує належним чином, внаслідок чого, станом на 10 травня 2016 року заборгованість за розрахунком позивача становить 247867 гривень 42 копійки, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 219564 гривні 07 копійок та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 28303 гривні 35 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 35). В порушення зазначених норм закону, умов договору відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконані, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає погашенню. Відповідно до п.1.9.1. Частини № 2 Кредитного договору, незважаючи на інші положення Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за Кредитним договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7. та ст.3 Кредитного договору), та/або умов Договору іпотеки, та/або умов Договору поруки. При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) Банківським днів з дати надсилання Позичальнику відповідної Вимоги. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору позивачем, на підставі п.1.9.1. Кредитного договору відповідачу було направлено відповідну досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до направленої вимоги від 18 травня 2016 року, відповідач був зобов'язаний сплатити на користь позивача належні суми кредиту, процентів, та штрафних санкцій за Кредитним договором (а.с. 36,37), проте доказів погашення заборгованості не надав, а тому позивач маж право достроково вимагати виконання взятих на себе відповідачем зобовязань. На день розгляду справи іншого жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими, підтвердженими документально та такими, що знайшли своє підтвердження. у зв'язку з викладеним суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved