Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав вказавши, що є матір'ю неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO]. Cторони проживали у громадянському шлюбі, відповідач вихованням дитини не замається, матеріально не забезпечує та не надає допомоги. Відповідач ні усно, ні письмово з дитиною не спілкується, не цікавиться її долею, станом здоров'я, не навідується, утриманням та вихованням не замається, не піклується про її фізичний, духовний та моральний стан, не готує їх до самостійного життя. З батьком дитина не зустрічалася та не спілкується. Позивач у судове засідання, не з'явився проте, подала заяву у якій підтримала позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Поданою до суду нотаріально посвідченою заявою не заперечив щодо задоволення позову. Представник третьої особи в судовому в судове засідання не з'явився проте, направили до суду клопотання у якому підтримав заявлений позов, просять справу розглядати без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком[PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданого 18 вересня 2008 року ВРАЦС по м. Хмельницькому. Батько не проживає разом з дитиною. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Даними довідки Другого відділу ДВС м. Хмельницького №35939 від 19.09.2017 року підтведжується, що відповідач починаючи за період з 25.03. 2013 року по 18.09.2017 року аліментів не сплачував та має заборгованість 21600 грн. Інформацією дирекції Хмельницької середньої загальноосвітньої школи №18 від 19 вересня 2017 року підтверджується, що відповідач життям дитини у школі та їх навчанням не цікавився, що свідчить про ухилення батька від виховання дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому в силу ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved