Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 36403,26 грн. заборгованості за кредитним договором. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 07.11.2013 року по 24.10.2016 у розмірі 36932,27 грн., з яких: 69929,68 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 30002,59 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов*язання за договором. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, уточнені вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 06.07.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем був укладений кредитний договір №DNH4KP86150949, за умовами якого Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит в сумі 3199,30 грн. на строк 24 місяців по 07.07.2008 року включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 171,44 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди та комісії. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP86150949 від 06.07.2006 року у розмірі 47512,43 грн. Вказане рішення набрало законної сили. Згідно з ч. З\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зазначеним судовим рішенням встановлено, порушення відповідачем умов договору\~№DNH4KP86150949 від 06.07.2006 року. Тому дані обставини доказуванню не підлягають. Отже, зобов'язання\~\~зводиться до сплати грошей на підставі укладеного договору кредиту, тобто є грошовим зобов'язанням. Звертаючись до Центрального районного суду м. Миколаєва з даним позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 24.10.2016 року у розмірі 81706,01 грн., яка складалася з: боргу за кредитом 3199,30 грн.; заборгованості за відсотками 21938,07 грн.; заборгованості по пені 56568,64 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка станом на 06.11.2013 року складала 47512,43 грн., з яких: (3199,30 грн. заборгованість за кредитом; 15008,39 грн. заборговані сит по процентам за користування кредитом; 26566,05 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2238,69 грн. штраф (процентна складова) та яка була задоволена рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2014 року. Отже, заборгованість за період з 07.11.2013 року по 24.10.2016 року становить (21938,07 грн. 15008,39 грн.) + (56568,64 26566,05 грн.) = 36932,27 грн. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За правилами ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи із системного аналізу ст.ст.\~525,\~526,\~599,\~611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України. Оскільки судове рішення від 03.03.2014 року про стягнення кредитної заборгованості з боржника останній на даний час не виконав, то відповідно до вимог зазначених норм матеріального права кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання вказаного судового рішення. Аналогічна\~\~правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України № 6-1252цс16 від 21.09.2016 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 07.11.2013 року по 24.10.2016 року у розмірі 6929,68 грн. Разом з тим, суд не погоджується з розміром пені. Відповідно до частини першої\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга\~статті 551 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2014 року, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» основну заборгованість за кредитом в розмірі 3199,30 грн. Так, звертаючись з даним позовом позивач просив стягнути на його користь пеню за договором №DNH4KP86150949 від 06.07.2006 року на загальну суму 30002,59 грн. Оскільки розмірі пені, яку просить стягнути позивач значно перевищує розмір основної заборгованості, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 с. 551\~ЦК України\~та зменшити розмірі пені, яка підлягає стягненню з відповідача до розміру основної заборгованості, а саме 3199,30 грн. Таким чином, позов підлягаює частковому\~задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за відсотками 6929,68 грн.; заборгованість по пені 3199,30 грн. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial