Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~про визнання\~[PERSON] таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням,\~в обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що в січні 1974 року йому та його родині, яка тоді складалася з позивача, його батьків, бабусі та дідуся була надана в користування 4-х кімнатна квартира № 282 в буд. 22 по бул. Гвардійському у м. Запоріжжя. З 02.02.1983 року позивач є наймачем квартири № 282 в буд. 22 по бул. Гвардійському у м. Запоріжжя. На теперішній час в даній квартирі зареєстровано чотири особи, а саме: [PERSON], дружина позивача [PERSON], їхня донька [PERSON] та їх син [PERSON]. Фактично в квартирі проживає дві особи позивач та його дружина, донька мешкає за іншою адресою. Син [PERSON] зареєстрований в квартирі, але з 2007 року по теперішній час в ній не мешкає, оскільки у 2007 р. переїхав жити за адресою м. Запоріжжя пер. Рудний, буд.4 до [PERSON], з якою спочатку проживав у цивільному шлюбі, а з травня 2013 р. у зареєстрованому шлюбі. Пізніше з невідомих позивачу причин відповідач почав зловживати алкогольними напоями та у 2016 році припинив подружні стосунки з дружиною і став проживати з іншою жінкою, де проживав не повідомляв батьків. Відповідач постійно бере кредити у різних установах, які надсилали вимоги про повернення боргу за адресою його реєстрації, де він давно вже не проживає. З 2016 року відповідач взагалі припинив спілкування з батьком та матірю про його нове місце фактичного проживання йому та дружині не відомо. Відповідач без\~поважних причин,\~самостійно покинув\~житло,\~його особистих\~речей в\~квартирі не\~має,\~перешкод в\~користуванні житлом\~йому ніхто\~не чинить. На адресу позивача постійно надходять листи на імя відповідача з вимогою повернути гроші, та постійно невідомі особи вимагають від них сплатити борги за відповідача по справі. На підставі викладеного позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський[ADDRESS]. Ухвалою судді від 05.12.2018 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, проти позовної заяви не заперечує, просить її задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280\~ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його заяві, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 627 від 18.01.1974 на право заняття 4-х кімнатної квартири по бул. Гвардійському[ADDRESS] в м. Запоріжжя, виданого [PERSON], сімя складається з 6 осіб ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]С.). Згідно договору найму житлового приміщення в домі металургійного заводу «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе від 02.02.1983, [PERSON], є наймачем квартири, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський[ADDRESS] та підтверджується актом здачі - приймання жилого приміщення від 02.02.1983. Встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, б.22 кв.282 з 12.01.1982 року по теперішній час, що підтверджено інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 30.11.2018 року, проте не проживає за вказаною адресою, що підтверджується актом обстеження від 16.11.2018 та довідкою №6 наданою керівником ОСББ «Гвардійський - 22». Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязання, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. А в разі спору судом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. У постанові Верховного суду України від 16.01.2012 зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. При цьому, у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», розяснено, що наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому. Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відтак, відповідач квартирою не користується без поважних причин протягом тривалого часу, не бере участі в її утриманні, що порушує права позивача та впливає на його матеріальне становище. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved