Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася 09.03.2012 року після смерті його матері [PERSON], посилаючись на те, у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він працював та наглядав за пристарілими батьками своєї дружини [PERSON], а тому не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також зазначив, що є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Просив визначити додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, розгляд справи просив провести без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області в судове засідання не зявився, надав заву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку належала земельна ділянка площею 2,0000 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 09.03.2012 року [PERSON] померла, про що виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області вчинено актовий запис №03. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 18.10.2017 року, спадкова справа після смерті 09.03.2012 року [PERSON] не заводилася. [PERSON] народився 17.03.1957 року в місті Магнітогорськ Челябінської області, його матірю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №712 від 29.03.1957 року вчинений Кировським РАГС. [PERSON], [INFO], уклав шляю з [PERSON] Геннадієвою 18.12.1980 року, прізвище після реєстрації шлюбу «Макаров», актовий запис №4360 від 18.12.1980 року вчинений Палацом одруження міста Жданова Донецької області. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З довідок, виданих [PERSON] сільською радою Нікольського району Донецької області від 18.10.2017 року, вбачається, що місцем проживання [PERSON]М,, зареєстрованим у встановленому законом порядку є домоволодіння №4 по вулиці Молодіжній в селі Республіка Нікольського району Донецької області, місцем проживання матері позивача [PERSON] домоволодіння №1 по вулиці Молодіжній в селі Республіка Нікольського району Донецької області. Таким чином, позивач проживав окремо від спадкодавця, у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не звертався. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. На підтвердження поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 09.03.2012 року, позивачем не надано жодних доказів. Таким чином, суд вважає, що причини пропуску строку прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, а саме догляд за пристарілими батьками дружини, не можуть вважатися поважними, оскільки вони є недоведеними, а також не можуть вважатися такими, що повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, враховуючи, що позивач не довів поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини після смерті 09.03.2012 року його матері [PERSON], в задоволенні позову слід відмовити. Крім цього, враховуючи, що позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 гривень відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed