Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до КС «Міст» про стягнення банківського вкладу. Свої вимоги мотивує тим, що 28.09.2004 року між ним та КС «Міст» було укладено договір депозитного вкладу № 029 на суму 26500,00 грн. зі сплатою відповідачем відсотків 24 % річних за користування грошовими коштами. В подальшому 28.07.2004 року між сторонами було укладено ще один договір депозитного вкладу № 029 «а» на суму 3500 грн. зі сплатою відсотків 24 % річних. У встановлений в договорі строк позивач усно звернувся до КС «Міст» з вимогою про повернення вкладу та процентів, проте остання відмовилася повернути йому грошові кошти, на неодноразові вимоги про повернення вкладу не реагує. Оскільки кредитна спілка не виконує свої зобовязання про повернення суми вкладів та нарахованих на них процентів, тому змушений звернутися до суду із зазначеними позовними вимогами. У судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги на суму 49963,13 грн. визнав. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Як вбачається з укладеного 28.09.2004 року договору № 029 депозитного розміщення коштів, позивачем було передано банку вклад у сумі 26500,00 грн. під 24 % річних. Відповідно до пункту 3.4 договору, договір вступає в силу з дня внесення Вкладником коштів на страховий депозитний рахунок спілки. Згідно п.п. 2.1.1., 2.1.2. договору, вкладник зобовязується внести на депозитний рахунок Спілки грошовий внесок в розмірі 26500,00 грн. та не вилучати внесені кошти до 27.09.2005 року. Відповідно до п. 2.2.1 договору банк мав нарахувати позивачу проценти на суму вкладу в розмірі 26500,00 грн. та 24 % річних від середньорічного залишку вкладу, або 2,0 % щомісячно. Вклад виплачується Вкладнику після закінчення строку, передбаченого п. 2.1.2 даного договору по першій вимозі повернути суму вкладу та виплатити 24 % річних від суми вкладу (п. 2.3.2 договору). В подальшому, 28.07.2005 року між сторонами було укладено ще один договір депозитного вкладу № 029 «а» на суму 3500 грн. із сплатою відсотків 24 % річних, з аналогічними умовами. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Частиною другою вказаної статті встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Вклад виплачується вкладнику після закінчення строку, передбаченого п. 2.1.2 даного договору по першій вимозі повернути суму вкладу та виплатити 24 % річних від суми вкладу, п. 2.3.2 договору. Таким чином, оскільки відповідач не виконав належним чином свої зобовязання, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість згідно з договорів депозитного вкладу № 029 від 28.09.2004 року та № 029 «а» від 28.07.2005 року в сумі 49963,13 грн., з них 30000,00 грн. - сума неповернутого депозитного вкладу, 19963,13 грн. відсотки. Вказаний розрахунок також підтверджується довідкою КС «Міст» щодо розміру заборгованості станом на 22.05.2015 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 49963,13 грн., що складається з 30000,00 грн. - сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, 19963,13 грн. відсотки. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 499,63 грн.

Outcome: approved