Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на користь позивача 43 729,11 грн. як не отриману страхову виплату, а з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнути 1 000 грн. франшизи та 5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати, мотивуючи вимоги тим, що 12.05.2015 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «HYNDAI H1», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП на 45 км автодороги «Київ-Коваль», де він, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «SKODA OCTAVIA», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 18.05.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено штраф. Своїми протиправними діями [PERSON] завдав позивачу матеріальний збиток у сумі 43 729,11 грн. Відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «Україна». Позивачем до страхової компанії був поданий необхідний пакет документів для отримання грошового відшкодування, однак на день звернення до суду відповідачем страхове відшкодування не виплачено, тому позивач звернувся до суду з відповідними вимогами. В судове засідання позивач не з`явився, однак його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.45-47). Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.42), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.43-44), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником автомобіля «SKODA OCTAVIA», д.н.з. [NUMBER], чорного кольору, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8). Згідно постанови Бородянського районного суду Київської області від 18.05.2015 року (а.с.10), з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «HYNDAI H1», д.н.з. [NUMBER], 12.05.2015 року сталася ДТП на 45 км автодороги «Київ-Коваль», де він, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «SKODA OCTAVIA», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, що призвело до пошкодження автомобіля позивача. Даною постановою, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і набрала законної сили 29.05.2015 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. [NUMBER], був технічно пошкоджений, та відповідно до звіту №11597 від 19.05.2015 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу, складає 44 729,11 грн. (а.с.13-14). Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено у судовому засіданні, між ПрАТ «Страхова компанія «Україна» та [PERSON] підписано поліс №АІ/5628215 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано автомобіль «HYNDAI H1», д.н.з. [NUMBER], за яким ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи становить 1 000 грн., при цьому строк дії договору з 30.04.2015 року по 29.04.2016 року (а.с.12). Хоча згідно інформаційного листа МТСБУ №7/2-28/32443 від 18.11.2015 року за державним реєстраційним номером транспортного засобу [NUMBER] інформація про договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до вказаного автомобіля, відсутня в ЦБД, однак в силу ст. 983 ЦК України, даний договір вважається діючим на дату ДТП, так як у вказаному полісі наявна відмітка про внесення страхового платежу в сумі 505 грн. 29.04.2015 року. За приписами ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність відповідача [PERSON] в нанесенні матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії відповідача призвели до зіткнення автомобілів, та те, що відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Україна», в якому був застрахований автомобіль відповідача [PERSON], не сплатив страхового відшкодування позивачу, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача «Страхова компанія «Україна» страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої ДТП, в сумі 43 729,11 грн. необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сума франшизи в розмірі 1 000 грн. За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди частково знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині вказаної вимоги необхідно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено частково, а позивачем при зверненні до суду було сплачено 497,29 грн. судового збору, відповідно сума судового збору в частині вимог майнового характеру становить 487,20 грн., а в частині немайнового характеру - 10,09 грн., суд вважає необхідним з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» стягнути 476,29 грн. судового збору, що становить 97,76% задоволених вимог, із розрахунку 43 729,11 грн. * 100% : 44 729,11 грн. = 97,76%; 487,20 грн. (сплачений позивачем судовий збір в частині вимог майнового характеру) * 97,76% : 100% = 476,20 грн., а з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 10,91 грн. судового збору в частині вимог майнового характеру, що становить 2,24% задоволених вимог, виходячи із розрахунку 100% - 97,76% = 2,24%; 487,20 грн. (сплачений позивачем судовий збір в частині вимог майнового характеру) * 2,24% : 100% = 10,91 грн. Крім того, на користь позивача з [PERSON] необхідно стягнути 10,91 грн. судового збору в частині вимог немайнового характеру, а на користь держави з [PERSON] підлягає стягненню 477,11 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 610, 979, 983, 1167 ЦК України та

Outcome: partial