Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з вимогою до відповідача про стягнення заборгованості по платі за користуванні житлом у розмірі 14 927,88 грн., посилаючись на те, що відповідач, який проживає у гуртожитку разом з сім'єю та займає три ліжко-місця, не в повному обсязі виконує зобов'язання, щодо сплати за проживання та користування житлом, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували у повному обсязі. Додатково пояснили, що встановлені позивачем тарифи є такими, що не відповідають діючому законодавству та наголошували на відсутність у позивача права власності на гуртожиток. Представник третьої особи в судовому засіданні залишила вирішення спору на розсуд суду. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Ордеру № 47 про поселення в гуртожитку ВАТ «Київхімволокно» [PERSON] надано право поселення на час праці у гуртожитку по [ADDRESS]. Підставою для поселення було визначено рішення адміністрації від 01.10.04 року. Відповідно до заяви відповідача правлінням ВАТ «Київхімволокно» надано дозвіл на вселення в кімнату № 136 дружини відповідача та його дитини. Згідно Довідки форми №3 ВАТ «Київхімволокно» № 279 від 05.08.13 року у гуртожитку по [ADDRESS] зареєстровані відповідач, його дружина [PERSON] та донька [PERSON] Відповідно до архівної довідки № 11/67 від 06.08.13 року відповідач припинив трудові відносини з ВАТ «Київхімволокно» - звільнений по ст. 40 п.1 КЗпП України згідно наказу № 37к від 22.02.10 року. Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно з ч. 1 ст. 815 ЦК України, наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач не має права провадити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Проживаючи в гуртожитку відповідач не в повному обсязі сплачував за користування житлом. Відповідач користується кімнатою у гуртожитку, йому та членам його сім'ї надаються комунальні послуги, від яких не відмовлялись та не відмовляються, не відмовляється також і від користування житловим приміщенням, яке він займає. Згідно з ч. 1 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Орендні платежі за договором оренди житла з викупом - періодичні платежі, які особа-орендар сплачує підприємству-орендодавцю відповідно до умов договору оренди житла з викупом протягом усього строку дії договору. Орендні платежі включають платежі на викуп обраного особою-орендарем житла, винагороду (дохід) орендодавця. Особа-орендар також зобов'язана компенсувати підприємству-орендодавцю витрати, визначені законом. Наказами ВАТ «Київхімволокно» № 80 від 25.11.08 року, № 14/1 від 30.06.11 року, № 36 від 28.12.12 року визначені розміри оплати за проживання в гуртожитку та порядок доведення інформації до мешканців гуртожитку. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2012 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2012 року, які набрали законної сили, встановлено, що гуртожиток за адресою [ADDRESS] знаходиться на балансі у позивача на праві його повного господарського відання. Зокрема, в ухвалі зазначено, що розрахунок вартості оренди ліжко - місця обґрунтований калькуляцією, яка не суперечить вимогам законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть учать ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Виходячи з вище викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості по платі за користування. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved