Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором у сумі 10090,06 грн.; стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» судовий збір. Підставою свого позову позивач зазначає неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору № 249/2011-Р від 08.12.2011. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 24.10.2018 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 08 грудня 2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач-1) укладений кредитний договір № 249/2011-Р (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу-1 грошові кошти, а Відповідач-1 зобов'язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2. Кредитного договору Позивач надав Відповідачу-1 кредит у сумі 60165,00 грн. Кредит надано на придбання автомобіля марки LADA, моделі 212140, 2011 року випуску, який буде використовуватись в особистих та сімейних цілях з кінцевим терміном повернення 07 грудня 2014 року. В якості забезпечення виконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та [PERSON] (Відповідачем-2, Поручителем), укладений Договір поруки №249/2011-Р/П від 08.12.2011 (далі - Договір поруки). Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №249/2011-Р від 08.12.2011. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №249/2011-Р від 08.12.2011, станом на 29.05.2018 за [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 10090,06 грн., у тому числі: - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 - 1388,50 грн.; - заборгованість за кредитом - 8701,56 грн. Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов'язково повинна бути досягнута згода. Пунктом 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Пунктом першим статті 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписуючи кредитний договір, позичальник [PERSON] погодилася з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписанням даного договору позичальник висловила свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов'язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що порука припиняється, якщо Позивач протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання Відповідача-1 за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно п. 1.3.1 Кредитного договору кредит надано з 08 грудня 2011 року по 07 грудня 2014 року. ПАТ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом 17 серпня 2018 року, що свідчить про те, що позивачем вимоги до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту пред'явлені поза межами встановленого строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] не підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, досліджених в судовому засіданні доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 10090,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial