Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між\~ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та відповідачем\~було укладено кредитний договір №3303905425 від 24.09.2018 та додаткову угоду №3303905425-2 від 15.02.2019 до кредитного договору, відповідно до умов яких відповідачеві позивачем надано кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,393% терміном на 30 календарних днів зі строком погашення до 17.03.2019.\~ Відповідно до умов Договору повернення кредиту і сплата відсотків за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, встановлених у додаткових угодах до договору. Якщо позичальник не повернув кредит у термін, затверджений стронами у заявці та/або Додатку до кредитного договору, процентна ставка (пеня) за користування кредитом перераховується, починаючи з першого дня прострочення і становить 3% від суми неповернутого кредиту за кожну добу такого прострочення.\~ Позивачем свої зобов`язання перед відповідачем виконано, однак остання порушила умови кредитного договору та додаткової угоди до нього щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Через невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 09.08.2020 виникла заборгованість в сумі 33869 грн., яка складається із суми простроченого основного боргу за кредитом у розмірі 3000 грн., суми нарахованих процентів у розмірі 1255 грн. та нарахованої пені у розмірі 29614 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи з її участю суду не надала. Відповідно до вимог ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.09.2018 між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та відповідачем був укладений кредитний договір №3303905425, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальникові кредит, а останній, в свою чергу, зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, що встановлені кредитним договором. Відповідно до умов договору сторони узгоджують та підписують договір шляхом використання електронного цифрового підпису - одноразового ідентифікатора, який направляється позичальнику у вигляді коду смс-повідомлення на номер позичальника, зазначеного у заявці. 15.02.2019 між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та відповідачем укладена додаткова угода №3303905425-2 до кредитного договору №3303905425, відповідно до умов якої позивач надав відповідачеві на її банківську картку кредит у розмірі 3000 грн. строком на 30 календарних днів виходячи з фіксованої процентної ставки 1,393% денних, 41,790% місячних (з розрахунку 30 днів), 501,480% річних, з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом згідно із відповідним графіком, а остання, в свою чергу, зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами не пізніше 17.03.2019. Згідно з п.6 кредитного договору сума кредиту та термін, на який він надається, визначається в заявці, з якою позичальник звертається до кредитодавця. Отримавши заявку кредитодавець її затверджує шляхом направлення позичальнику електронного чи смс підтвердження. Порядок повернення кредиту та сплати відсотків\~здійснюється відповідно до п.15 кредитного договору №3303905425 від 24.09.2018 та графіком розрахунку, встановленого у додатковій угоді до договору №3303905425-2 від 15.02.2019. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акценту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостої цієї стаття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Кредитний договір №3303905425 від 24.09.2018 та додаткова угода №3303905425-2 від 15.02.2019 до нього є письмовими правочинами, які відповідають формі, що передбачена ст.ст.207,\~208,\~1047,\~1055 ЦК України, оскільки вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими особами, що підтверджує досягнення між його сторонами всіх істотних умов договору. З урахуванням даних норм закону та на підставі встановлених фактів у справі, суд дійшов висновку, що між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та відповідачем виникли кредитні правовідносини, що підтверджується змістом кредитного договору та додаткової угоди. Відповідно до п.п.7, 10 кредитного договору позичальник повертає кредит і нараховані відсотки в порядку, розмірах та строках, узгоджених сторонами у Графіку розрахунків. У разі якщо позичальник не повернув кредит у строк, затверджений сторонами у заявці та/або Додатку до кредитного договору, пеня за невиконання умов повернення кредиту, яку позичальник додатково нараховує кредитодавцю становить 2% від суми неповернутого кредиту за кожен день такого неповернення і аж до кінцевого виконання позичальником кредитних зобов`язань за даним договором, чи оплати послуг пролонгації. Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у встановлені кредитним договором №3303905425 від 24.09.2018 та додатковою угодою №3303905425-2 від 15.02.2019 до нього строки не виконала, внаслідок чого станом\~на 09.08.2020 відповідач має заборгованість в сумі 33869 грн. На виконання умов договору відповідачеві\~29.07.2020 направлена позивачем вимога про повне виконання зобов`язань за кредитним договором, однак на час подання позовної заяви вимога не виконана. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в розмірі 33869 грн., яка підлягає стягненню з неї у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.2\~ст.133\~ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із\~Законом України\~«Про судовий\~збір» від\~08.07.2011\~№3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду у 2020 році заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає\~1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатним осіб, тобто не менше 2102 грн. та не більше 735700 грн. Позивачем при подачі даного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2118 грн., але з урахуванням ціни позову, яка становить 33869 грн., сума судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду, повинна була становити 2102 грн. З огляду на викладене, позивачу підлягає до повернення сума надлишково сплаченого судового збору у розмірі 16 грн. З урахуванням повернення позивачу надлишково сплаченого судового збору, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного, ст.ст.207, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 623, 625, 627, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved