Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, покликаючись на те, що він з вересня 2006 року до травня 2012 року проживав однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON], запис про батька якої було вчинено згідно ч. 1 ст. 135 СК України та зазначено прізвище матері, однак ім'я та по батькові зазначені його. Він є біологічним батьком дитини, яка виховувалась ними з [PERSON] спільно. Після розірвання стосунків, [PERSON] забороняє йому бачитись з дитиною, не визнає, що він є її батьком. А також, відповідачем внесено зміни в актовий запис про народження дитини та в якості батька зазначено [PERSON], з яким [PERSON] уклала шлюб. Просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №3139 від 12 червня 2007 року, зі змінами внесеними від 27 лютого 2014 року, зобов'язати Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження №3139 від 12 червня 2007 року, а саме: у відомостях про дитину у графі «Прізвище» виключити запис «[PERSON]» та внести запис «[PERSON]», у відомостях про дитину у графі «По батькові» виключити запис «[PERSON]» та внести запис «[PERSON]», у відомостях про батька виключити запис «[PERSON], [INFO], що проживає [ADDRESS]» та внести запис «[PERSON], [INFO], що проживає [ADDRESS]», видати нове свідоцтво про народження дитини. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що він вважає себе батьком [PERSON], [INFO]. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов заперечив, зазначив, що позивачем та його представником не наведено жодних доказів на підтвердження факту батьківства позивача щодо [PERSON], [INFO]. Також, відповідач [PERSON] подала до суду письмові заперечення у яких позов заперечила, зазначила, що почала спільно проживати із позивачем у жовтні 2006 року та була вже на другому місяці вагітності від іншого чоловіка, про що вона повідомила [PERSON] Після народження дитини саме позивач заповняв документи та підписав від її імені заяву для реєстрації народження дитини та зазначив батьком неіснуючу особу. Довідавшись про те, що позивач одружений та має дитину, вона хотіла припинити відносини, але [PERSON] пообіцяв одружитись з нею, коли розлучиться з дружиною. Однак, невдовзі позивач почав зловживати алкогольними напоями і вона переїхала з донькою до батьків, після чого її та дитину утримував її батько. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 червня 2007 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. /том.1 а.с. 3/ Відповідно до актового запису про народження №3139 від 12 червня 2007 року відомості про батька [PERSON], [INFO] при реєстрації народження дитини вчинено на підставі заяви матері [PERSON] /том.1 а.с. 231/ Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до абз. 1, 2 п. 9 Постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Як вбачається із матеріалів справи, суд неодноразово призначав у справі судово-генетичну експертизу, в тому числі за участі відповідача [PERSON], однак жодного разу відповідач [PERSON] та дитина [PERSON], [INFO] для відбору біологічного матеріалу не з'явились, хоча [PERSON] з'являвся та був готовий оплатити вартість проведення експертизи. /том.1 а.с. 68, 110, 136; том.2 а.с. 17, 26/ Крім того, представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не зміг надати пояснення, обгрунтування щодо причин неявки відповідача для проведення судово-генетичної експертизи, окрім того, що однією з причин була хвороба та не надав суду жодних належних та допустимих доказів поважності причин неявки чи неможливості явки відповідача чи дитини для проведення експертизи. Відповідно до ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи. Згідно з до абз. 3 п. 9 Постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Внаслідок наведеного, а також того, що відповідач [PERSON] була неодноразово ознайомлена із проведенням судово-генетичної експертизи, до неї застосовувались приводи /том.1 а.с. 111, том.2 а.с. 11, 22/, а також, проігнорувала визнання судом її явки обов'язковою /том.1 а.с. 207/, що на переконання суду свідчить про свідоме та систематичне ухилення відповідача [PERSON] від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, а тому суд вважає, що слід визнати факт походження дитини [PERSON] /[PERSON]/, [INFO], від [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON]. Позивач [PERSON] постійно розповідав йому про свою доньку [PERSON], [INFO], купував іграшки та інші предмети, необхідні для утримання дитини, піклувався про неї. Після того як позивач та [PERSON] розірвали відносини, [PERSON] не давала [PERSON] бачити доньку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що [PERSON] є її братом та розповідав, що дуже очікує, коли [PERSON] народить йому доньку та дуже пишався донькою. [PERSON] та [PERSON] проживали разом, були сім'єю, виховували разом [PERSON], [INFO]. Часто [PERSON] та [PERSON] приїжджали в гості до неї та вона до них. Ніколи не мала сумніву ні вона, ні родичі, що [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON], також вони хрестили доньку разом як батьки. Крім того, позивач дуже важко переживає розлуку з донькою. Позивач [PERSON], допитаний у судовому засіданні як свідок, повідомив, що [PERSON], [INFO] є його рідною донькою, він піклувався від народження про неї як про рідну, утримував дитину та відповідача [PERSON] Вони проживали разом з донькою однією сім'єю, їздили разом у гості, на відпочинок. Відповідач [PERSON] з 2012 року почала створювати йому перешкоди у побаченнях з донькою та викидала усі подарунки, які він привозив дитині. Оцінюючи покази свідків, суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у об'єктивному взаємозв'язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами. Як безспірно встановлено в судовому засіданні, [PERSON] /[PERSON]./, [INFO] народилась під час проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, під час їхнього спільного проживання, хрещення дитини, [PERSON] вважався батьком [PERSON], окрім того, судом визнано факт походження дитини [PERSON] /[PERSON]./, [INFO], від [PERSON] та [PERSON], а тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу, проте відповідачами та їх представником не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності кровного спорідження між [PERSON] та [PERSON] /[PERSON]./, [INFO] чи факту походження дитини від іншого чоловіка, а тому суд вважає, що заперечення позову [PERSON] та [PERSON], систематичне ухилення [PERSON] від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи є лише способом захисту відповідачів та має на меті виключно уникнення встановлення факту походження [PERSON] /[PERSON]./, [INFO] від [PERSON], що суперечить правам дитини та позивача як батька, які надані їм СК України та Конвенцією ООН про права дитини. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved