Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09 квітня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 зазначених Умов та Правил, відповідач також надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і надав право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 21 січня 2018 року утворилася заборгованість в сумі 30 161 гривня 80 копійок, яка складається із заборгованості процентам за користування кредитом в розмірі 19 714 гривень 88 копійок, пені в розмірі 9 104 гривні 56 копійок, а також зі штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 1 412 гривень 47 копійок, які в добровільному порядку [PERSON] не сплачує, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.136), в судове засідання 03 липня 2018 року не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.35), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] Г, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (ав.с.137), в судове засідання 03 липня 2018 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно поданого відзиву на позов (а.с.82-86) відповідач повідомив суду про те, що не може визнати факт підписання ним заяви від 09 квітня 2013 року, а в самому тексті заяви відсутні посилання на вид кредиту та розмір ліміту. Також посилається на відсутність доказів його ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Крім того, зазначає що договір не відповідає вимогам закону України «Про права споживача», розмір заборгованості є припущенням позивача, та просить застосувати строк позовної давності. У відповіді на відзив позивач посилається на те, що під час укладання договору з відповідачем йому була надані вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що було доведено до відома позичальника у вигляді примірника договору, а строк позовної давності пропущений не був, і позивач самостійно в заяві визначив вид кредитної карти «Універсальна» (а.с.87-132). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 09 квітня 2013 року шляхом підписання заяви б/н (а.с.9,53-54) був укладений договір про надання банківських послуг. Суд не приймає посилання відповідача щодо не укладання ним такого договору з підстав його не підписання, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а вказане є лише припущенням відповідача. Будь-яких заяв та клопотань про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи [PERSON] до суду не подано. Проте відповідач не заперечував факт користування грошовими коштами позивача, а вказане підтверджується виписками по картковим рахункам, оформленим на його ім'я (а.с.102-130). В той же час, дослідивши зміст заяви від 09 квітня 2013 року судом було встановлено, що остання не містить в собі відміток щодо виду кредитної картки, а також бажаного кредитного ліміту. Відсутні вказані відомості і у наданих позивачем виписках (а.с.102-113), оскільки останні не містять посилань на встановлення кредитного ліміту в розмірі 15 000 гривень, про що зазначено в позові. Оскільки судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 09 квітня 2013 року шляхом підписання заяви б/н був укладений договір про надання банківських послуг, а доказів надання відповідачу кредиту в розмірі 15 000 гривень суду не надано, тому правові підстави для задоволення позову - відсутні. На підставі викладеного, суд оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору їх достатності і взаємного зв'язку у їх сукупності, вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: dismissed