Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.01.2018 року він звільнився з роботи, за власним бажанням згідно з ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок. На сьогодні, відповідач заборгував йому 19190,50грн. невиплаченої заробітної плати. Оскільки з дня його звільнення відповідач не виплатив йому заробітну плату тому, відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 30.01.2018 року по день фактичного розрахунку. Враховуючи, що відповідач не виплачує його заробітну плати, вимушений звернутись до суду з позовною вимогою про стягнення належних йому коштів. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 19190,50грн., компенсацію витрат на відрядження, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст.117 КЗпП України, по день фактичного розрахунку. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відображена у Довідці заробітна плата належна позивачу до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору та складає 20206,25грн., вихідна допомога не нараховувалась (позивач звільнився за власним бажанням - ч.1 ст.38 КЗпПУ - Наказ №925/ВК від 29.01.2018 року - додається). Відображена у Довідці середньоденна заробітна плата складала 331,46грн. зазначена без утримання ПДФО та військового збору, отже у разі стягнення з ПАТ «Сумське НВО» на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із загальної суми такого стягнення необхідно утримувати ПДФО та військовий збір. При визначенні кількості робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа), яка станом на день розгляду справи судом - 22 березня 2018 року за період з 30.01.2017 року (перший робочий день Товариства після звільнення позивача) складає 23 робочих днів), а саме: січень 2018 - 2 робочих дні (30,31 січня); лютий 2018 - 12 робочих дні (5,6,7,12,13,14,19,20,21,26,27,28 лютого); березень 2018 - 9 робочих дні (5,6,7,12,13,14,19,20,21 березня). Оскільки сума середньоденного заробітку позивача складала 331,46грн., то розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період складає 7623,58грн. (23 робочих дні х 331,46). При цьому із вказаної суми підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Ухвалами суду від 09.02.2018 року та 02.03.2018 року витребувано у відповідача довідку про заборгованість по заробітній платі та середньоденний заробіток позивача. В судове засідання 22.03.2018 року відповідач надав витребувані документи. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», 29.01.2018 року його було звільнено з роботи за власним бажанням згідно з ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.7). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/351 від 05.03.2018 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 20206грн.25коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 20206грн.25коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 331грн.46коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 30.01.2018 року по 22.03.2018 року становить 23 робочих дні: січень 2; лютий 12; березень - 9, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 7623грн.58коп. (331,46 х 23 = 7623,58грн.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити і стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 20206грн.25коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 7623грн. 58коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Outcome: approved