Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 01 квітня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 зазначених Умов та Правил, відповідач також надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і надав право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31 березня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 11\~579 гривень 79 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 499 гривень 66 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 7\~152 гривні 52 копійки, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 900 гривень 00 копійок, а також зі штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 527 гривень 61 копійка, які в добровільному порядку [PERSON] не сплачує, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Позивач, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.46), в судове засідання 29 червня 2016 року не зявився, надавши суду клопотання (а.с.38), відповідно до якої просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання с.Привільне, вул.Ломана, буд.20 Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.44,46 на звороті), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», а про зміну місця проживання ні позивача, ні суд не повідомив, в судове засідання 29 червня 2016 року не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з цим, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, за письмовою згодою позивача, у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054 ЦК України та вимог ст. 634 ЦК України, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 01 квітня 2013 року шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, був укладений договір про надання банківських послуг б/н (а.с.6). [PERSON] виявив бажання про оформлення йому платіжної карти кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та йому, за рішенням позивача, був встановлений кредитний ліміт в розмірі 500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та зі щомісячним платежем в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості та з встановленим пільговим періодом нарахування відсотків до 55 днів (а.с.6,7). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256 позивач зобовязався надати відповідачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, який був встановлений у відповідності до п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, а банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (п.2.1.1.12.11- а.с.31). При порушенні клієнтом строків по сплаті процентів за користування кредитом, він зобовязаний сплатити на користь банку неустойку в розмірах, передбачених в п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4, а за порушення строків по сплаті комісії неустойку в розмірі, передбаченому в п.2.1.1.12.8.1, 2.1.1.15.1 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.31). В порушення умов договору відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив у повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору та штрафи, у звязку з чим, за розрахунками позивача (а.с.5) станом на 31 березня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 11 579 гривень 79 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 499 гривень 66 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 7\~152 гривні 52 копійки, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2\~900 гривень 00 копійок, що свідчить про істотне порушення відповідачем в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. На підставі зазначеного, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 527 гривень 61 копійка, які передбачені пунктами п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4, п.2.1.1.12.8.1, 2.1.1.15.1 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.9-32). З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що із [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 01 квітня 2013 року в розмірі 11\~579 гривень 79 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 499 гривень 66 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 7\~152 гривні 52 копійки, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 900 гривень 00 копійок, а також зі штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 527 гривень 61 копійка. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved