Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . За життя сина позивач постійно проживала у квартирі [ADDRESS] , власником якої був її син. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що на все майно її померлого сина накладено арешт постановами Оболонського РВДВС ГТУЮ у м. Києві від 20.02.2014, від 24.03.2015 та від 11.10.2010. Позивач звертався до Оболонського РВДВС ГТУЮ у м. Києві щодо зняття арешту з майна, проте їй повідомлено, що виконавчі провадження завершені, та рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладеного, враховуючи те, що виконавчі провадження завершені та не перебувають на виконанні, у зв`язку чим вирішити питання у позасудовому порядку не видається можливим, а також беручи до уваги наявність при цьому не знятого арешту з майна, позивач просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановами Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20.02.2014 виконавче провадження №36214425, від 24.03.2015 виконавче провадження №46210975 та від 11.10.2010 виконавче провадження №18821306 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надали, явку представника не забезпечили. Від представника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2012 з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто борг в розмірі 67673,61 долари США, що за курсом НБУ складає 540698,62 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2823 грн., а всього 543521,62 грн., на підставі якого 23.10.2012 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-2508/2012. 28.01.2013 відкрито виконавче провадження №36214425 з виконання вищевказаного виконавчого листа. Постановою головного державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Ченківського О.О. від 20.02.2014 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Постановою головного державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Слободчика Д.Г. від 26.05.2015 виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в розмірі 543521,62 грн. повернуто стягувачу. З інформації про виконавче провадження №36214425 убачається, що виконавчий документ повернуто стягувачу, виконавче провадження завершено. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2006, виданого КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.12.2007 та посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М., вбачається, що його видано [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] як спадкоємцю майна після смерті [PERSON] . На підставі договору дарування частки квартири від 18.03.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красієм В.Я., [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки №КВ-2017 №4256 від 09.02.2017 [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , а саме: 1/3 частина квартири - на підставі свідоцтва про право власності на житло, 1/3 частина вказаної квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину, 1/3 частина вказаної квартири - на підставі договору дарування. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданим 19.08.2016 Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] заведено Одинадцятою київською державної нотаріальною конторою за №790/2016. З матеріалів вказаної спадкової справи убачається, що єдиною спадкоємицею майна померлого сина [PERSON] є його мати [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевської Н.В. від 21.04.2018 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з накладеними арештами на нерухоме майно спадкодавця. Як убачається з відповіді Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві №36214425 від 15.04.2019, виконавче провадження завершене, 26.05.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчі провадження за 2015 рік знищені за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим встановити підстави накладення арешту не виявляється можливим, тому відсутні підстави для його зняття. За приписами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, враховуючи, що виконавчі провадження закінчені, виконавчі документи повернуті стягувачу, проте в порушення вимог закону при закінченні виконавчих проваджень накладені арешти знято не було, тобто наявний арешт без законодавчо визначених підстав, що суттєво порушує права позивача як спадкоємця, який прийняв спадщину, суд дійшов висновку про те, що арешт підлягає скасуванню. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved