Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 67-а по вул. Крапивницького у м. Білгород Дністровському Одеської області та зняти її з реєстраційного обліку, вказуючи, що він є власником житлового будинку № 67-а по вул. Крапивницького в м. Білгород Дністровському Одеської області. У вказаному житловому приміщені з 20 квітня 2001 року була зареєстрована відповідачка, його колишня дружина. 09 листопада 2016 року їх шлюб був розірваний, однак відповідачка з 2014 року виїхала з будинку та в ньому не проживає. Оскільки не має ніякої інформації про місце мешкання відповідачки, тому позивач і звернувся з позовом до суду. Позивач позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити, про що надав заяву. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, через оголошення в пресі причину неявки суду не сповістила, про що в матеріалах справи мається оголошення. Зі згоди позивача, про що свідчать заява позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 67-а по вул. Крапивницького в м. Білгород Дністровського Одеської області. /л.с. 7-11/ У вказаному житловому приміщені з 20 квітня 2001 року була зареєстрована відповідачка, яка з 2014 року в ньому не проживає, не зявляється, втратила інтерес до вказаної житлової площі, що підтверджується актом від 14.12.2016 року /л.с. 15/ Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей та вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право власності, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. При таких обставинах, с урахуванням того, що відповідачка порушує права позивача на використання житла, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], центру надання адміністративних послуг м. Білгород - Дністровського про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved