Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником житлової квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 20.08.1998 року, виданого міськжилуправлінням виконкому Запорізької міської ради. В квартирі зареєстрована донька позивача [PERSON] , яка у вказаній квартирі не проживає, її особистих речей та майна в квартирі не зберігається. Реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі чинить перешкоди у праві власності на неї. Тому просив визнати відповідача такою, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з?явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог Житлово-будівельний кооператив «ЗАХИСНИК» до судового засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS] житловою площею 30,0 кв.м., загальною площею 52,35 кв.м, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 20.08.1998 року, виданого міськжилуправлінням виконкому Запорізької міської ради. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у вказаній квартирі, але не проживає в ній, як вбачається з акту про фактичне не проживання осіб від 31.08.2020 року, складений ЖБК «Захисник»., з 2016 року по 31.08.2020 рік. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Оскільки відповідач не проживає у зазначеній квартирі, зазначене є підставою для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved