Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму в розмірі 25\~346, 48 грн. у якості відшкодування за нанесену матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля; моральну шкоду в розмірі 1500 грн. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 18.05.2014 року сталось ДТП, внаслідок якого його транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постановою Суворівського районного суду м. Одеси винного в ДТП (третя особа) притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність третьої особи, як власника транспортного засобу була застрахована в ТДВ « СТ « Домінанта». Позивач посилається на те, що внаслідок ДТП йому була завдана відповідачем матеріальна та моральна шкода. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, по якій просив суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, в який зазначив, що страховою компанією були проведені виплати згідно експертного висновку здійсненого страховою компанією за виключенням суми ПДВ. З огляду на що свої зобовязання відповідачем виконані та просить суд в задоволенні позову відмовити. Третя особа до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Суд, дослідивши та ознайомившись з матеріалами справи та наданими доказами, вислухавши пояснення сторін, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 17.07.2015 року близько 17 години 05 хвилини [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], на нерегульованому перехресті по вул. Преображенській на розі вул. Софіївської в м. Одесі, при виїзді з другорядної дороги не надала дорогу автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі, під керуванням позивача. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови від 18.08.2015 року по справі № 523/11747/15-п за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП [PERSON] визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП у [PERSON] був діючий поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5923662 від 02.02.2015 року, строком дії до 01.02.2016 року, виданий ТДВ « СТ « Домінанта». З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2015 року позивач звернувся до ТДВ « СТ « Домінанта» з заявою про ДТП, який в своїй заяві зазначив, що ї відбулась дорожньо-транспорта пригода, внаслідок якої його транспортний засіб та автомобіль третьої особиотримали механічні пошкодження . Позивачем по справі, надано до суду звіт з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля, де зазначено, що розмір шкоди становить 37\~410,48 грн.. Дана експертиза проведена за ініціативою позивача. Відповідно до ст..15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспарювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобовязані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Представником позивача в судовому засіданні було пояснено, що із заявою про виплату суми страхового відшкодування до страхової компанії позивач не звертався. Судом приймається до уваги той факт, що позивач, відповідно до положень ст.. 33 Закону України « Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів у встановлений триденний термін подав заяву-повідомлення, встановленого МТСБУ зразка про настання страхового випадку. Так, згідно п. 34.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобовязаний направити свого представника ( працівника , аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. У відповідності до п.34.4. ст.34 Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких е аварійні комісари чи експерти. На виконання зазначених вище норм відповідач звернувся до ТОВ «Експертум-АВЕ» з метою проведення огляду транспортного засобу позивача та з метою розрахунку суми матеріального збитку, що спричинений позивачу. 20.07.2015р. представником ТОВ «Експертум-АВЕ» було здійснено огляд ТЗ позивача та складено Протокол огляду ТЗ, на підставі якого було складено Звіт № 13335 від 19.08.2015р. про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Ауді», д/н [NUMBER]. 02.10.2015р. позивач звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування (Додаток№4), в якій надав власні реквізити для перерахунку страхового відшкодування. Так, відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Згідно з п. 196.1.3. ст. 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування податком на додатну вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Аналогічна правова позиція викладена також в Листі ДПА України від 21.08.2009р. №10143/5/16-1516 «Щодо порядку врахування страховою компанією сум податку на додану вартість при проведенні розрахунку розміру страхового відшкодування». Згідно вказаного листа ДПА України, якщо надання послуг із страхування не є об'єктом оподаткування ПДВ, то при виплаті страхових платежів безпосередньо потерпілим ПДВ не нараховується і окремим рядком не виділяється. Одночасно з цим, податкові зобов'язання з ПДВ виникають у платника такого податку, що здійснює операції з поставки товарів чи послуг (товарно-матеріальних цінностей і послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта), оскільки такі операції є об'єктом оподаткування ПДВ. Таким чином, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовується на придбання у платника ПДВ послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали, тощо), то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. У разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника ПДВ, то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюється без урахування сум ПДВ, оскільки особа, яка не зареєстрована як платник ПДВ, не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму ПДВ. Збиток у вигляді ПДВ виникає виключно при ремонті автомобіля у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу у особи, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає, і тому не може автоматично включатися до складу витрат, пов'язаних із відновлювальним ремонтом. Виплата ПДВ, у разі ремонту пошкодженого транспортного засобу в особи, що не є платником відповідного податку, фактично буде доходом страхувальника, тобто перевищуватиме реальні збитки Враховуючи той факт, що ПОЗИВА Ч жодних документів, які б підтверджували факт проведення та оплати ремонту у платника ПДВ не надавав, то сума страхового відшкодування була знижена на суму ПДВ. Згідно Звіту № 13335 від 19.08.2015р., матеріальний збиток завданий власнику ТЗ «Ауді», д/н [NUMBER], внаслідок його пошкодження без врахування ПДВ становить 13 064,52 грн. Крім того, відповідно до ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, що встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. За Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5923662, франшиза становить 1000,00 грн. Виходячи з даних Звіту № 13335 від 19.08.2015р. здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок позивача, зазначений останнім у Заяві від 02.10.2015р. у розмірі 12 064,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1. Судом ставилось на обговорення питання про можливість залучення в якості співвідповідача особи винної в ДТП, однак позивач своїм правом не скористався. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обовязку письмового надання страховику, з яким укладно договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Таким чином, з огляду на те що страховиком виконано свої зобовязання в межах та у відповідності з діючим законодавством, суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги про стягнення грошової суми відмовити. Позивач в своєму позові просить стягнути компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 1 500 грн. Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача. Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат(їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав ніяких доказів причино- наслідкового звязку між поведінкою відповідача та його моральними стражданнями. Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обгрунтував, з чого він виходив, визначаючи розмір заподіяної йому шкоди. Приймаючи до уваги той факт, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, встановлено, що діями відповідача права позивача порушено не було, суд вважає за необхідне в частині вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed