Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд визнати за [PERSON], право власності на гараж [NUMBER],розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], в результаті чого відкрилась спадщина, до складу якої також входив гараж [NUMBER], розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений об'єкт він не отримав, оскільки у позивача не було оригіналів всіх документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на вищевказане майно. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач по справі до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відпвідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заперечує протии позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON]( мати позивача, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.12), про що зроблений запис № 5295 від 15.06.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, наявною в матеріалах справи (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді грошових вкладів з усіма належними відсотками, компенсаційними та індексаційними виплатами, що зберігаються у відділенні Ощадного Банку України в м. Києві № 5393/0494 на рахунку [NUMBER], у відділенні Ощадного Банку України в м. Одесі № 5375 на рахунку [NUMBER] у відділенні Ощадного Банку України в м. Одесі № 5375/0103 на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], та належали померлій на підставі ощадних книжок, виданих вищевказаними ощадбанками банками, ? частини квартири [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; гараж [NUMBER], що розташований за адресою: [ADDRESS]; автомобіль марки ВАЗ 21013, 1981 року випуску, реєстраційний № [NUMBER]. Позивач прийняв спадщину та 16.01.2002 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 4-87 (а.с.47), за реєстровим № 1-158(а.с. 48) та №1-202 (а.с. 49). Позивач зазначає, що свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж [NUMBER], розташований за адресою: [ADDRESS] він не отримав, оскільки у нього були відсутні оригінали всіх документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на вищевказане майно. З матеріалів справи вбачається, що Рішенням адміністрації і профкому НДІ ім.. Ак. В.П. Філатова № 01/87 від 27.11.1992 року зазначене приміщення гаражу було передано [PERSON], у приватну власність, яке було зареєстроване в КП « ОМБТІ та РОН» 16.03.1993 року у книзі № 1-г на стор. 4 під реєстровим № 3 (а.с. 8, 37-38). Також з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та НДІ ім.. Ак. В.П. Філатова укладений договір № 155/8 від 02.01.2006 року про сплату та порядок відшкодування витрат на утримання території на якій розташований даний гараж, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.13-14). Як зазначає позивач в своєму позові він фактично прийняв спадщину після померлої. Відповідно до діючого законодавства власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.. 548 ЦК(що діяв на момент правовідносин), для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визначається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.. 549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач, як спадкоємець фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, однак право власності на нього не було оформлено у встановленому законом порядку. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного й

Outcome: approved