Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, який в подальшому був уточнений, в обґрунтування якого вказав, що 30 грудня 2017 року померла [PERSON]. За життя 30.10.2009 остання склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON], у тому числі квартиру [ADDRESS]. При оформленні спадкових справ було виявлено, що на 1/2 частину вказаної квартири відділом державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції накладено обтяження у відповідності до виконавчого листа № 2-534 від 29.10.2008, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області. Так, 11 листопада 2008 року було відкрите виконавче провадження, де [PERSON] була боржником, а ОКВП «Лубнитеплоенерго» стягувачем. 02 листопада 2009 року виконавче провадження відносно [PERSON] було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на той час. На даний час [PERSON] як боржник у відділі виконавчої служби не значиться. Незважаючи на те, що виконавчих проваджень, в яких остання є боржником, не існує, залишається не знятим арешт на її майно, що порушує законні права та інтереси щодо розпорядження та користування позивачем вказаним майном, у звязку з чим він просить зняти арешт, накладений відділом державної виконавчої служби Пирятинського РУЮ Полтавської області на 1/2 частину квартири №7 у житловому будинку № 16 по вул. Соборна, м. Пирятин Полтавської області. У встановлений ухвалою строк представник відповідача направила до суду відзив на позовну заяву, в якій вказала, що у позові неправильно зазначено найменування відповідача, правильна назва Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго». Пирятинським районним судом Полтавської області 09.10.2008 видано виконавчий лист про стягнення на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1543,56 грн та 30,00 грн витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1573,56 грн. На даний час витрати по сплаті ІТЗ у розмірі 30,00 грн не сплачені. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, оскільки попередньо з позивачем було врегульовано спір. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пирятинський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області у судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Додатково надіслав пояснення, відповідно до яких у відділі ДВС перебувало декілька виконавчих провадження, де боржником є [PERSON]. На даний час [PERSON] не значиться у відділі ДВС як боржник. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 11 листопада 2008 року державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ відкрито виконавче провадження № 9944686 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-534, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області 29.10.2008, про стягнення з [PERSON] на користь «Лубнитеплоенерго» боргу в розмірі 1573,56 грн. 02 листопада 2009 року державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ було винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, підстава у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення (а.с.52). Відповідно до доказів, наявних в матеріалах справи, 29 березня 2010 року представник ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» повторно звертався до ВДВС Пирятинського РУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-534/08 та стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 1543,56 грн та витрати на ІТЗ у сумі 30,00 грн (а.с.40). Щодо вказаного провадження Пирятинський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області відомостей не надало, проте у рамках вказаного провадження було накладено арешт на належне [PERSON] майно. Так, відповідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в рамках виконавчого провадження № 18457758 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-534 від 29.10.2008 державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ [PERSON] 21.04.2010 винесено постанову про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, якою накладено обтяження на 1/2 частину квартири № 7 по вул. Леніна (після перейменування вул. Соборна), 16, у м. Пирятині Полтавської області, що належить [PERSON] (а.с.8). 09.09.2014 до ВДВС Пирятинського РУЮ надійшов судовий наказ № 1624/3223/2012, виданий Пирятинським районним судом Полтавської області 03.12.2012, про стягнення з [PERSON] на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» заборгованості у розмірі 2097,43 грн та судовий збір у розмірі 107,30 грн. На підставі п.6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (невідповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.51). 15 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46035815 по примусовому виконанню судового наказу №1624/3223/2012, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області 03.12.2012, про стягнення з [PERSON] на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» заборгованості у розмірі 2097,43 грн та судовий збір у розмірі 121,80 грн. 15 січня 2015 року старшим державним виконавцем Петриком О.Ю. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 07 квітня 2015 року головним державним виконавцем Ляшенком Є.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.49-50). Вказана інформація міститься у витягах з реєстру ВП спецрозділ, наданих Пирятинським РВ ВДВС ГТУЮ в Полтавській області. 30 грудня 2017 року [PERSON] померла (а.с.12). За життя 30.10.2009 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON], відповідно до якого все належне їй на момент смерті майно в цілому заповіла [PERSON], [INFO] (а.с.10). [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], звернувшись із відповідною заявою до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори. Відповідно до положень статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] звернувся до Пирятинського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області із заявою про зняття арешту із вказаного майна, проте отримав відмову, оскільки 02 листопада 2009 року виконавчий документ було повернуто стягувачу у відповідності до п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». З наявних у матеріалах справи доказів убачається, що виконавчі провадження, де [PERSON] є боржником, відкриті Пирятинським РВ ДВС ГТУЮ, закінчені з підстав п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час), проте арешт з майна, накладений в рамках виконавчого провадження № 18457758, не знятий. Представник стягувача не заперечує проти задоволення позову, тобто не заперечує той факт, що [PERSON] не є боржником перед ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго». На сьогоднішній день позивач не має змоги вільно розпоряджатися належним йому майном, яке він успадкував після смерті [PERSON], через наявність арешту. Відповідно до ч.1 ст. 158\~ЦПК\~України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ст. 4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом установлено, що права позивача порушуються, оскільки необхідність у застосуванні арешту майна відпала, виконавчих документів, де боржником є спадкодавець [PERSON] на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби не перебуває, проте [PERSON] не може розпоряджатися належним йому майном через наявність арешту на це майно за відсутності підстав для арешту, а тому його права підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з указаних вище підстав, оскільки ґрунтуються на законі та підтверджені належними та допустимими доказами.

Outcome: approved