Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира в якому просить суд стягнути на її користь 2587 грн., 02 коп., з яких: 2361,36 грн. інфляційні збитки, 225,66 грн. три відсотки річних за користування коштами. Ухвалою суду від 11.05.2018 року первісного відповідача - управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира замінено на належного - Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, у звязку з припиненням юридичної особи. Позов обґрунтовано тим, що постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.01.2010 року у справі № 22-а-826/09 за позовом [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради міста Житомира про стягнення недоплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради міста Житомира здійснити перерахунок та виплату на користь [PERSON] недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною по досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідно до ст. 43 закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого абзацом першим частини 62 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» . Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 24.12.2013 року змінено спосіб виконання у виконавчому провадженні № 2а-759/08 від 07.05.2013 року на стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради міста Житомира на користь [PERSON] 1900 гривень 03 копійок. Відповідач добровільно рішення суду не виконав, у звязку з чим рішення суду виконувалося в примусовому порядку. Згідно інформації, наданої ГУ ДКСУ у Житомирській області листом № 12- 08/2214-8846 від 21.12.2017 року, дублікат виконавчого листа Корольовського районного суду м. Житомира по справі № 2а-759/08, боржником по якому являється Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради міста Житомира, був прийняти й на виконання 10.07.2015 року. Кошти за рішенням суду в сумі 1900,03 були отримані позивачем 14.12.2017 року, що свідчить про прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. 19.02.2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, оскільки 14.12.2017 року позивачу були проведені всі виплати зва рішенням суду, а посилання позивача на частину пята статті 11 ЦК України, яка передбачає, що у випадах, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішень суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України за наявності правовідносин між сторонами, які регулюються нормами іншого законодавства. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. У даній справі спір виник з приводу невиконання рішення суду про здійснення перерахунку та виплаті на користь позивача недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Тобто, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 625 ЦК України щодо стягнення як інфляційних, так й 3 % річних (а.с. 30-32). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо позову та просила відмовити у його задоволенні. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених вимог та встановив наступне. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.09.2008 року дії УПСЗН визнано неправомірними та стягнуто 1986,21 грн. заборгованості по грошовій допомозі по догляду за дитиною до досягнення трьох років та 51,00 грн. сплаченого судового збору. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2010 року постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 26.09.2008 змінено. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради міста Житомира здійснити перерахунок та виплату на користь [PERSON] недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною по досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідно до ст. 43 закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого абзацом першим частини 62 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» (а.с. 15-17). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 24.12.2013 року змінено спосіб виконання у виконавчому провадженні № 2а-759/08 від 07.05.2013 року на стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради міста Житомира на користь [PERSON] 1900 гривень 03 копійок (а.с. 18-19). Відповідно до листа ГУ ДКСУ у Житомирській області листом № 12- 08/2214-8846 від 21.12.2017 року, дублікат виконавчого листа Корольовського районного суду м. Житомира по справі № 2а-759/08, боржником по якому являється Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради міста Житомира, був прийняти й на виконання 10.07.2015 року (а.с. 20). Представником відповідача зазначено, що позивачу 14.12.2017 року були проведені всі виплати за рішеннями суду Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області, що не заперечувалось позивачем. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2016 року ( справа №6-2759цс15), передбачена ст. 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (стягнення заборгованості заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання ( стаття 625 ЦК України). У даній справі спір виник у звязку з тривалим невиконанням судових рішень про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, передбачених ст. 43 закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Тому, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних, та 3 % річних. Враховуючи викладене, позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed