Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якій вказав про те, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 02.11.2007 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 2334. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства Тому позивач змушений звернутись до суду і просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Наполягав на розірванні шлюбу. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Але від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 029435, виданим 02.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 2334. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 065049, виданим 18.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 888, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 098164, виданим 10.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 535 Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання позивача на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому подальше збереження сімї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved