Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за заявкою № m2012 12788 від 26.07.2012 р. для всіх заявлених товарів та послуг 16, 25, 35 класів МКТП та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно свідоцтва України [NUMBER] та викласти перелік товарів та послуг 16, 25, 35 класів МКТП у редакції, зазначеній ним в уточненій позовній заяві. Також просив зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Свої вимоги обгрунтовує протиправністю та необґрунтованістю рішення Державної служби інтелектуальної власності України (за вих. № 22330/3 від 18.06.2014р.) про реєстрацію знаку для товарів і послуг за заявкою № m2012 12788 лише для частини товарів 16 класу МКТП та частини послуг 35 класу МКТП та необґрунтованістю рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України, яким рішення за вих. № 22330/3 від 18.06.2014р. про реєстрацію знаку «[INFO]» за заявкою № m2012 12788 відносно частини товарів і послуг було залишено чинним. Зазначив, що Державна служба інтелектуальної власності України відмовляючи в реєстрації знака за заявкою №m 2012 12788 від 26.07.2012 р. щодо всього заявленого позивачем переліку товарів 25 класу МКТП та частини товарів і послуг 16, 35 класів МКТП, не визнала його право інтелектуальної власності на заявлене позначення «[INFO]» всупереч тривалому та масштабному використанню позивачем вказаного позначення на території України, яке за тривалий проміжок часу стало відоме широкому колу українських споживачів. Згідно п.С статті 6 quinquies Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 р., що набула чинності для України 25 грудня 1991 р., щоб визначити, чи може знак бути предметом охорони, необхідно враховувати всі фактичні обставини, особливо тривалість застосування знака. Зазначив, що ним з 2011 року в Україні виготовляється чоловічий одяг та взуття під позначенням «[INFO]» за заявкою № m2012 12788. Виготовляючи та реалізовуючи товари позивач позиціонує себе на вітчизняному ринку як якісний український бренд та є власником двох великих магазинів чоловічого одягу та взуття під знаком «[INFO]». З метою створення нових оригінальних чоловічих колекцій одягу та взуття позивач користується послугами досвідчених дизайнерів, які розробляють та малюють ескізи і викрійки курток, костюмів, брюк, сорочок та інших елементів чоловічого гардеробу. Стверджує, що він з 2011 року активно здійснює рекламування вищевказаного позначення за рахунок чого, воно стало відомим українському споживачу та асоціюється у нього із особою позивача. В той же час, позивач наголошує на необхідності відновлення становища, яке існувало до порушення його прав на знак для товарів та послуг за заявкою № m 2012 12788 від 26.07.2012р. представником його [PERSON] Так, строк довіреності на представництво позивача виданої на ім'я [PERSON] було припинено 13.02.2015р. проте останнім, без попередньої згоди позивача, було здійснено оплату офіційних зборів за видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг за заявкою № m 2012 12788 від 26.07.2012р. тим самим надано згоду на рішення за вих. № 22330/3 від 18.06.2014 р. Державної служби інтелектуальної власності України. Згоду на реєстрацію позначення за заявкою № m 2012 12788 від 26.07.2012р. для скороченого переліку товарів та послуг 16, 35 класів МКТП позивач не надавав. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідачів Державної служби інтелектуальної власності України та Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував посилаючись на те, що приймаючи рішення від 18.06.2014 р. про реєстрацію знака «[INFO]» за заявкою № m 2012 12788 відносно частини товарів і послуг та Апеляційна палата Державної служби інтелектуальної власності України приймаючи рішення, затверджене наказом від 27.02.2015 №33-Н діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі викладеного просив у задоволені позову відмовити. Вислухавши думку представників позивача, представника відповідачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Судом встановлено, що 26 липня 2012 року позивач [PERSON] подав заявку на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, а саме № m2012 12788 на знак «[INFO]» для товарів та послуг 16, 25, 35 класів МКТП. За результатами кваліфікаційної експертизи вказаної заявки ДП «Український інститут інтелектуальної власності» було винесено висновок про реєстрацію знаку за заявкою № m2012 12788 для частини товарів 16 класу МКТП та частини послуг 35 класу МКТП, які набули статусу рішення про реєстрацію знака відносно частини товарів і послуг після затвердження Державною службою інтелектуальної власності України (вих. № 22330/3 від 18.06.2014 року). В рішенні № 22330/3 від 18.06.2014 року, прийнятому стосовно заявки № m2012 12788 від 18.06.2014 року в якості підстави відмови відносно частини товарів і послуг наводиться те, що для товарів 25 класу, зазначених у наведеному в матеріалах справи переліку, частини споріднених до них товарів 16 класу, а саме «пластмасові матеріали для пакування (що не належать до інших класів); бульбашкове пластмасове опаковання; віскозні листи обгорткові; етикетки (палички), крім тканинних; картонні шабатури на капелюхи; коробки картонні або паперові; кульки, пакети паперові; листи целофанові обгорткові; матеріали з крохмалю для пакування; мішки (конверти, торбинки) паперові або пластмасові для пакування; обгортковий папір; папір для пакування» і послуг 35 класу, пов'язаних з введенням цих товарів у цивільний оборот, заявлене позначення: 1) є таким, що може ввести в оману щодо товару і послуг (належність іншому виробнику товарів і надавачу послуг). «Этот бренд был основан [PERSON] в 1985 году и спустя некоторое время прочно занял нишу в сегменте одежды класса люкс… Залогом высокого качества является сложный процесс изготовления изделий.»; «… Jacob Cohen украшают витрины многих известнейших магазинов мира… Они украшены ярлыков из кожи пони, посеребренными пуговицами и тамбурной строчкой по краю… Особое внимание уделяется упаковке: каждая пара джинсов оборачивается в дорогую гаванскую бумагу и складывается в прямоугольный картонный короб.»; «… невероятно комфортне итальянские джинсы от Jacob Cohen, широко известные в Японии, Нидерландах, Бельгии, Германии, Испании и Франции. Эксклюзивный дизайн в сочетании с комфортом, сделали эту марку одной из самых востребованных в бутиках мировой моды.»; Компанія здійснює свою діяльність з використанням знаку, який є схожим настільки, що його можна сплутати з заявленими позначеннями. Товари, марковані заявленим позначенням, можуть породжувати у свідомості споживачів асоціації, пов'язані із згаданим виробником, які насправді не відповідають дійсності; 2) є схожим настільки, що його можна сплутати з комбінованими знаками: - «[INFO]», раніше зареєстрованим в Україні на ім'я [PERSON], (GB), міжнародна реєстрація [NUMBER] від 13.08.2004 року, пріоритет від 14.05.2004 року щодо споріднених товарів; - «[INFO]» і «JACOB COHEN COMPANY», раніше зареєстрованими в Україні на ім'я PLAYTIME IMAGE RIGHTS LIMITED, (IE), міжнародні реєстрації № [NUMBER] від 13.08.2004 року, пріоритет від 14.05.2004 року та № [NUMBER] від 21.12.2007 року щодо споріднених товарів; Закон України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», р. ІІ ст. 2, п.п. 2, 3; http:// www.segodnya.ua/press_releases/Edem-odevatsya-v-Sen-Trope-466463.html; http://www.cashmere.ru/brands/jacob_cohen.shtml; http://www.bollichelli.info/brands/jacob-cohen. Позивач не погоджуючись із рішенням Державної служби інтелектуальної власності України подав до Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України заперечення проти рішення від 18.06.2014 року за вих. № 22330/3 на користь реєстрації позначення за заявкою № m2012 12788 від 26.07.2012 р. За результатами розгляду заперечення, Державна служба інтелектуальної власності відмовила позивачу у задоволенні заперечення та залишила чинним рішення за вих. № 22330/3 від 18.06.2014 року про реєстрацію знаку «[INFO]» за заявкою № m2012 12788 відносно частини товарів і послуг. Встановлено, що представником позивача [PERSON] у Державній службі інтелектуальної власності України у період з 26.07.2012 р. по 13.02.2015 р. був [PERSON], який діяв на підставі довіреності і яким було подано заявку на реєстрацію позначення «[INFO]» у якості знака для товарів та послуг за заявкою № m2012 12788. Відповідно до ст. 249 Цивільного кодексу України, особа яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. В той же час, п.1 ст. 248 Цивільного кодексу України встановлює, що представництво за дорученням припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Встановлено, що 13.02.2015 р. позивачем було відкликано довіреність від 08.04.2013 р., яка була видана на ім'я [PERSON], про що його було належним чином повідомленого. В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] без попередньої згоди позивача та без необхідних повноважень було сплачено збори за видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг «[INFO]» за заявкою № m2012 12788, а саме: державне мито за видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг та збір за публікацію про видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг, і тим самим надано згоду на реєстрацію позначення за заявкою № m2012 12788 для скороченого переліку товарів та послуг 16, 35 класів МКТП. Однак, судом встановлено, що на момент оплати офіційних зборів за видачу свідоцтва України, а саме: державного мита за видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг та збору за публікацію про видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг, [PERSON], не був уповноважений на надання згоди на реєстрацію позначення «[INFO]» за заявкою № m 2012 12788, для скороченого переліку товарів та послуг та не був уповноважений на оплату вказаних зборів за видачу Свідоцтва України. Відповідно до п. 9 ст. 15 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», заявник може оскаржити затверджене Установою рішення Апеляційної палати у судовому порядку протягом двох місяців від дати одержання рішення.. Згідно п. 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» від 23.12.1993 року відповідність знаків умовам їх реєстрації визначається згідно з законодавством, що діяло на дату подання заявки. Отже, на дату подання заявки на торговельну марку (26.07.2012) чинним був Закон України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15 грудня 1993 року з останніми змінами від 10.04.2008 року. В свою чергу, згідно з п.1 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявок, правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Пунктами 1 та 8 ст.7 цього ж закону, встановлено, що особа, яка бажає одержати свідоцтво, подає до Установи заявку. За подання заявки сплачується збір. Згідно з п.4.2.6. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, якщо заявка відповідає вимогам, викладеним у статті 7 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» та пункті 2.1 Правил, які встановлюють вимоги до заявки, то Відомство проводить експертизу заявки по суті позначення, що заявлено на реєстрацію як знак. За змістом п.п.1 та 3 ст.10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» експертиза заявки складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті). Кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, відображаються в обґрунтованому висновку експертизи за заявкою, що набирає чинності після затвердження його Установою. Як вбачається з матеріалів справи, при поданні заявки № m2012 12788 позивачем було дотримано всіх, встановлених законодавством, формальних вимог. Проте, за результатами кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) вказаної заявки, Державною службою інтелектуальної власності України було винесено рішення № 22330/3 від 18.06.2014 про реєстрацію знака відносно частини товарів і послуг на підставі схожості заявленого позначення до ступеню сплутування з раніше зареєстрованими для споріднених послуг знаками, введення в оману щодо товару і послуг (належність іншому виробнику товарів та надавачу послуг) за міжнародними реєстраціями №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Згідно абз. 2 п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Крім того, відповідно до абз. 5 п. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть одержати правову охорону позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу. Також, згідно до абз. 1 п. 2 ст. 6Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть одержати правову охорону також позначення, які звичайно не мають розрізняльної здатності та не набули такої внаслідок їх використання. Наведені правові підстави для відмови у наданні позначенням правової охорони в якості знаків для товарів і послуг є самостійними і незалежними одна від іншої, а тому фактичні обставини щодо кожної із наведених підстав повинні доводитись окремо. Відповідно до ст. 57 ЦПК України фактичні дані, що мають значення для справи встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Для вирішення питань щодо того, чи є позначення «[INFO]» за заявкою на знак для товарів і послуг № m2012 12788 від 26.07.2012р. схожим настільки, що його можна сплутати із раніше зареєстрованими знаками для товарів та послуг: знак за міжнародною реєстрацією [NUMBER] від 13.08.2004р., знак за міжнародною реєстрацією № [NUMBER] від 13.08.2004р., знак за міжнародною реєстрацією № [NUMBER] від 21.12.2007р. щодо споріднених товарів; чи може позначення «[INFO]» за заявкою на знак для товарів і послуг № m2012 12788 від 26.07.2012р. ввести в оману споживачів, щодо товару та/або послуг 16, 25, 35 класу МКТП або особи, яка виготовляє товари та надає послуги, а саме щодо особи [PERSON]; чи може позначення «[INFO]» за заявкою на знак для товарів і послуг № m2012 12788 від 26.07.2012р. таким, що набуло розрізняльної здатності на дату подання заявки на реєстрацію знака для товарів та послуг, а саме на 26 липня 2012 року, ухвалою суду від 21 січня 2016 року за клопотанням позивача було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованому судовому експерту Б.В. Жилі. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 2, 3 ст.212 ЦПК України). З висновку експертного дослідження в сфері інтелектуальної власності №93 від 03.03.2016 року, що складений атестованим судовим експертом [PERSON] вбачається, що відносно всіх товарів 25 класу МКТП, а також таких послуг 35 класу МКТП, як допомога покупцям у виборі та придбанні непродовольчих товарів, зокрема одягу та взуття, у магазинах роздрібної торгівлі, а також розміщування в одному місці, на користь іншим особам, асортименту товарів, яке дозволяє покупцям зручно оглядати та купувати ці товари в магазинах роздрібної торгівлі одягом та/або взуттям, наведених у заявці № m 2012 12788, позначення за вказаною заявкою є схожим зі знаками за міжнародними реєстраціями № [NUMBER] та № [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати; Позначення «[INFO]» за заявкою № m 2012 12788 від 26.07.2012 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг не є таким, що може ввести в оману споживачів, щодо товару та/або послуг 16, 25, 35 класу МКТП або особи, яка виготовляє товари та надає послуги, а саме щодо особи [PERSON]; Позначення «[INFO]» за заявкою № m 2012 12788 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг є таким, що станом на 26 липня 2012 року - дату подання вказаної заявки, набуло розрізняльної здатності відносно таких товарів 25 класу МКТП, як одяг, взуття, головні убори та таких послуг 35 класу МКТП, як допомога покупцям у виборі та придбанні непродовольчих товарів, зокрема одягу та взуття, у магазинах роздрібної торгівлі, а також розміщування в одному місці, на користь іншим особам, асортименту товарів, яке дозволяє покупцям зручно оглядати та купувати ці товари в магазинах роздрібної торгівлі одягом та/або взуттям. Висновок складений атестованим судовим експертом [PERSON], який атестований як судовий експерт за судово-експертною спеціальністю 13.6 «Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями», має свідоцтво судового експерта № 1065 від 19.02.2016, яке дійсно до 19.02.2019. Висновок проведений і складений у відповідності ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», яким встановлено, що до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Висновок експерта містить докладний опис проведеного дослідження, а зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання, узгоджується із іншими зібраними по справі доказами як окремо, так і у їх сукупності, а отже, його слід вважати правильним, і таким, що може бути покладений в основу судового рішення по справі. Посилання представника відповідачів відносно того, що висновок судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності № 93 від 03.03.2016 року є необґрунтованим у зв'язку з тим, що висновок про набуття розрізняльної здатності позначення «[INFO]» за заявкою № m2012 12788 не має значення для вирішення питання про відповідність цього позначення умовам надання правової охорони суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Наведені висновки експертного дослідження в сфері інтелектуальної власності №93 містять докладний опис проведених досліджень та є обґрунтованими, є чіткими з питань, що мають значення для встановлення обставин цієї справи, а саме щодо схожості позначення «[INFO]» за заявкою № m2012 12788 і протиставлених міжнародних реєстрацій №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], щодо введення в оману споживачів, щодо особи, яка виробляє товар та надає послуги та щодо набуття позначення «[INFO]» за заявкою № m2012 12788 розрізняльної здатності. З огляду на Висновок № 93 від 03.03.2016 року суд оцінюючи обставини справи вважає, що: - переважна більшість показників, зокрема, всі основні критерії, вказують на відсутність спорідненості між зазначеними в заявці № m2012 12788 товарами 16 класу МКТП та товарами 3, 9, 18 та 25 класів МКТП, стосовно яких надано охорону знакам за міжнародними реєстраціями №№ [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER]; - підстави стверджувати про тісний зв'язок між іншими, наведеними у бібліографічних даних до заявки № m2012 12788, послугами 35 класу МКТП з товарами, для яких зареєстровано знаки за міжнародними реєстраціями №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] - відсутні.» Оцінивши наведені висновки експертного дослідження в сфері інтелектуальної власності №93 від 03.03.2016 року за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість чи неправильність цих висновків. Зважаючи на викладене, висновок експертного дослідження в сфері інтелектуальної власності №93 від 03.03.2016 року слід вважати належним та допустимим доказом у справі. Отже, судом достовірно встановлено, що знак за заявкою № m2012 12788 є таким, що не може ввести в оману щодо особи, яка виробляє та надає вказані у переліку товари та послуги 16, 25, 35 класів МКТП. Висновок № 93 від 03.03.2016 року не суперечить іншим матеріалам справи, відповідно до яких позивач з 2011 року виготовляє в Україні чоловічий одяг та взуття під позначенням «[INFO]» за заявкою № m2012 12788. Встановлено, що позивач виготовляючи та реалізовуючи товари позиціонує себе на вітчизняному ринку як якісний український бренд та є власником двох великих магазинів чоловічого одягу та взуття під знаком «[INFO]». З метою створення нових оригінальних чоловічих колекцій одягу та взуття позивач користується послугами досвідчених дизайнерів, які розробляють та малюють ескізи і викрійки курток, костюмів, брюк, сорочок та інших елементів чоловічого гардеробу. Окремі приклади продукції з використання позначенням «[INFO]» наведені в матеріалах справи у вигляді фотознімків одягу під позначенням «[INFO]». На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що використання позивачем свідоцтва України [NUMBER] (заявка № m2012 12788) не буде викликати у споживачів асоціації з особами власників знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Зазначене є додатковою обставиною, що підтверджує, що позначенням «[INFO]» за заявкою № m2012 12788 не є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє та надає вказані у переліку товари та послуги 16, 25, 35 класів МКТП, або особи, яка виготовляє товари та надає послуги, а саме щодо особи [PERSON]. Відповідно до п. п. 4.3.2.4., 4.3.2.6. «Правил складання, подання і розгляду заявки на видачу свідоцтва України для знак для товарів і послуг», затверджених наказом Державного патентного відомства України 28 липня 1995 року №116 «Позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів». Також судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які вказували б на те, що позначення «[INFO]» використовувалось в Україні протягом тривалого часу кількома виробниками в якості знака для товарів, що мають спільну якість або інші характеристики. Отже, позначення «[INFO]» не належить до позначень, що не мають розрізняльної здатності. Відповідно до положення п.С статті 6 quinquies Паризької конвенції про охорону промислової власності, щоб визначити, чи може знак бути предметом охорони, необхідно враховувати всі фактичні обставини, особливо тривалість застосування знака. Положення п. С. - (1) ст. 6 quinquies Паризької конвенції про охорону промислової власності були враховані у тексті Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28.07.95 № 116 із змінами і доповненнями, які повинні застосовуватись при проведенні експертизи знаків. Так, відповідно до п.4.3.1.3 Правил: «4.3.1.3 при перевірці позначення, заявленого на реєстрацію як знак, щодо наявності підстав для відмови в наданні правової охорони, відповідно до пункту 2 статті 6 Закону, встановлюється, чи не являються позначення такими, що: не мають розрізняльної здатності; є загальновживаними як позначення товарів певного виду; являють собою загальновживані символи і терміни; вказують на вид, якість, кількість, властивості, склад, призначення, цінність товарів і/або послуг, а також на місце і час їх виготовлення чи збуту; є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу. Натомість, при прийнятті рішення про можливість реєстрації знака, який містить позначення, що зазначені в пункті 4.3.1.3 а), б), в), г) Правил, ураховуються всі відомості, що свідчать на користь реєстрації знака, зокрема, вимога заявника про застосування статті 6 quinquies Паризької конвенції і особливо тривалість використання знака, якщо відповідні відомості надані заявником. У разі необхідності від заявника можуть запросити додаткові матеріали». Враховуючи всі фактичні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позначення «[INFO]» за заявкою № m 2012 12788 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг є таким, що станом на 26 липня 2012 року - дату подання вказаної заявки, набуло розрізняльної здатності для всіх товарів 16, 25 та послуг 35 класів МКТП. Оцінивши висновок № 93 від 03.03.2016 року у сукупності з іншими доказами у справі, суд приходить до висновку, що позначення за заявкою № m 2012 12788 відповідає умовам надання правової охорони, в силу ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Вказане підтверджується різноманітними методичними посібники та матеріали. Так, в видані [PERSON] «[INFO]» (НПИЦентр.-Душанбе, 1998) зазначено: «Прежде всего, смешение может находиться на самом высоком уровне: покупатель принимает имитированный товарный знак за подлинный товарный знак и выбирает объект, маркированный имитированным товарным знаком, полагая, что он приобрел объект, обозначенный подлинным товарным знаком. Но для учета экономической реальности смешение должно пониматься в более широком плане и находиться на более низком уровне. В реальной жизни, покупатель воспринимает различие между имитированным товарным знаком и подлинным товарным знаком, и он осознает, что он не приобретает под имитированным товарным знаком объект, имеющий то же происхождение, что и подлинный объект. Но в сознании покупателя устанавливается связь между имитированным товарным знаком и подлинным товарным знаком; именно ссылка на подлинный товарный знак, даже неосознанная, определяет выбор покупателя.». Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд визнає обґрунтованим посилання позивача на обставини наявності його порушених прав, а заперечення з цього приводу такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 1 ст. 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право, в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, як встановлено судом, рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою № m2012 12788 лише для частини товарів 16 класу МКТП та частини послуг 35 класу МКТП та відповідні реєстраційні дії Державної служби інтелектуальної власності України щодо видачі свідоцтва України [NUMBER] на знак для товарів та послуг, здійснені із недотриманням вимог ст.ст. 10, 15 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а саме: без урахування обставин щодо тривалого використання позначення «[INFO]» позивачем на території України та без урахування обсягу повноважень представника позивача. В той же час, ч.2 ст.495 ЦК України визначено, що права на торговельну марку (знак для товарів і послуг) належать власнику відповідного свідоцтва. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до преамбули Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг в Україні. За змістом п.1 та п. 2 ст. 21 цього ж Закону захист прав на знак здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у зв'язку з застосуванням цього Закону. Суди, відповідно до їх компетенції розв'язують, зокрема, спори про встановлення власника свідоцтва. Пункт 1 статті 14 вказаного закону, передбачає, що свідоцтво видається особі, яка має право на його одержання. На підставі викладеного та з урахуванням положень абз. 2 п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявки, суд приходить до висновку, що позначення «[INFO]» за заявкою № m 2012 12788 відповідає умовам надання правової охорони щодо усього заявленого переліку товарів та послуг 16, 25, 35 класів МКТП (свідоцтво України [NUMBER]). Оскільки згідно чинного законодавства України, зокрема, п. 2.3. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 № 10, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо змін стосовно діловодства з ведення реєстру. Відповідно до п. 2.4. цього ж положення підставою для внесення відомостей до реєстру є рішення судових органів. В силу п. 1.3. вказаного положення Державної служби інтелектуальної власності України публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність», суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання права інтелектуальної власності [PERSON] на знак для товарів і послуг за заявкою № m2012 12788 від 26.07.2012 р. для всіх заявлених товарів та послуг 16, 25, 35 класів МКТП, та зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно свідоцтва України [NUMBER] виклавши повний перелік товарів та послуг 16, 25, 35 класів МКТП та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України та ДП «Український інститут інтелектуальної власності», відповідно до покладених на них повноважень, не відслідковують порушення прав інтелектуальної власності, суд приходить до висновку, що судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved