Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. На підставу своїх вимог посилається на те, що він є власником будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідач, але фактично в ньому не проживає з 2001 року, її особистих речей в будинку немає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Відповідачка добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує право позивача на користування даним будинком. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житлом. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати за його відсутності. Відповідач до початку судового засідання подала до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу за її відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №131120146 від 17.07.2018 року. Відповідно до виписки з протоколу №17 засідання виконавчого комітету Колодистенської сільської ради від 08.09.1975 року, надано дозвіл громадянину [PERSON] будуватися на закріпленій за ним присадибній ділянці після одержання ним плану на забудову. Відповідно до Акту про відведення в натурі присадибної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 08.10.1975 року, встановлено в натурі межі присадибної земельної ділянки, виділеної [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №131120146 від 17.07.2018 року, власником житлового будинку розміщеного за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до акту про фактичне місце проживання (не проживання) за адресою: [ADDRESS] встановлено, що громадянка [PERSON] фактично не проживає в будинку [ADDRESS] з 2001 року по даний час. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №153 виданої виконавчим комітетом Колодистенської сільської ради 16.05.2019 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №146 виданої виконавчим комітетом Колодистенської сільської ради 10.05.2019 року, [PERSON] не проживає більше ніж 5 років за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач [PERSON] не мешкає у житловому будинку по [ADDRESS] з 2001 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved