Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15.02.2011 виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №5. В позові позивач вказує, що вони мають двоє спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що останнім часом їх шлюбні відносини не складались, постійно виникали непорозуміння та сварки, в результаті чого вони припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують, дітей разом не виховують, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, що стало підставою для звернення до суду. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подала. У підготовче судове засідання позивач не з'явився, однак направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання також не з'явилась, в заяві, що направила до суду зазначила, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, розгляд справи просив проводити за її відсутності. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його за результатами підготовчого судового засідання, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2011. Мають спільних дітей: син [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. Крім цього, відповідач позов визнала. Враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Згідно ст. 113 СК України, суд залишає відповідачеві, за її проханням, прізвище набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved