Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2006 року. В зазначеній вище квартирі, в якій мешкають відповідачі, надаються послуги водопостачання та водовідведення, які надає позивач. Про що був укладений договір на отриманий ними особовий рахунок № 18412, переукладаючи договір 19.02.2014 року, відповідачі підписавши його, в п. 31 погодили, тобто визнали суму боргу, яка склалася за ними на той момент і зобовязались сплатити її. На даний момент відповідачі не розраховуються і борг продовжує зростати. Надання послуг підтверджується довідкою № 520 від 02.04.2015 року. 15.01.2015 року за вих. № 128 позивач звертався із заявою про видачу судового наказу до Ірпінського міського суду щодо примусового стягнення боргу. Ухвалою суду від 06.02.2015 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу до розгляду. Станом на 01.04.2015 рік сума боргу становить 5\~893,04 грн.. А тому просив суд позов задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути з [PERSON] та [PERSON] 5\~893 (пять тисяч вісімсот девяносто три) гривні 04 копійки основного боргу та судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок на користь КП «Ірпіньводоканал». У судове засідання представник позивача [PERSON], не з`явилась, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі у судові засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких умов суд вважає за можливе винести рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 319 ЦК України, зокрема, п. 4 наведеної норми, набуття права власності на певне майно породжує виникнення не тільки прав, а й обов'язків щодо його належного утримання та експлуатації. Згідно ч. 5 п. 3 ст. 20 Закону України від 24.06.2004, № 1875 «Про житлово-комунальні послуги» споживач (фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу) зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2006 року. відповідачка [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою був відкритий особовий рахунок № 18412, таким чином підключення квартири до централізованої мережі водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку, слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Привалами. Виходячи з положень ст.ст.6,526, 626-631 ЦК України укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, 19.02.2014 року між комунальним підприємством «Ірпіньводоканал» та [PERSON] був укладений договір про надання населенню послуг водопостачання і водовідведення, за яким відповідачка взяла на себе зобов,язання оплачувати послуги в повному розмірі в установлені договором строки. На момент звернення позивача до суду відповідно до роздруківки з особового рахунку заборгованість за надані послуги станом на 01.04.2015 рік складає 5 893,04 гривень. Відповідно до вимог ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника які проживають у житловому приміщенні, зобов»язані дбайливо ставитись до житла і можуть використовувати його винятково за призначенням. Повнолітні члени сім»ї, крім того, зобов»язані нести витрати щодо утримання житла та прибудинкової території. Конкретний розмір їх витрат встановлюється на підставі договору, укладеному між ним та власником. Водночас за відсутності у власника та колишніх членів сім»ї домовленості про безоплатне користування житлом останні мають вносити квартирну плату і оплачувати послуги на тих же засадах, що і наймач. Судом встановлено, що власником житла є відповідачка [PERSON], та саме із нею укладений договір про надання послуг з позивачем. Відповідач [PERSON] за даною адресою не зареєстрований, доказів що він співвласником квартири, яку обслуговує позивач суду не надано, а отже сума заборгованості за надані комунальні послуги підлягає стягненню з відповідачки [PERSON]. Крім того, з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі заяви в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 67,68 ЖК України, ст. 526, 639, 625 ЦК України та

Outcome: partial