Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, третя особа: ректор Київського національного університету імені Тараса Шевченка Губерський Леонід Васильович, про зобов'язання підписати контракт. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу № 08-1445-04 від 06 вересня 2011 року позивач 01 вересня 2011 року був прийнятий на посаду доцента кафедри загальної психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка. По закінченню строкового трудового договору 01 червня 2012 року позивачу було продовжено термін роботи на займаній посаді відповідно до наказу № 08-847-04 від 05 червня 2012 року, а в подальшому 01 липня 2013 року строковий договір з позивачем було знову продовжено на тих же умовах. 04 грудня 2013 року позивача було рекомендовано кафедрою загальної психології та Вченою радою факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 11 грудня 2013 року до підписання контракту з вказаним університетом. Однак, адміністрація університету в особі ректора Губерського Л.В. безпідставно не підписує з позивачем відповідний контракт і це після того, як позивач пройшов усі необхідні для цього процедури: був рекомендований кафедрою загальної психології та Вченою радою факультету психології до підписання контракту. При цьому, на звернення позивача до ректора відповідача проректором університету Закусило О.К. було надано відповідь, згідно якої вказується на те, що саме позивач не проявив волевиявлення до підписання контракту. Проте, вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки крім звернень позивача до адміністрації університету, позивач також надіслав лист-звернення ректорові відповідача Губерському Л.В. з контрактом, який був підписаний зі сторони позивача. У звя'зку з зазначеним позивач вважає ухилення з боку відповідача в особі ректора щодо підписання з ним контракту неправомірним, що порушує його законні права, не кажучи вже про моральні зобов'язання перед науково-педагогічними працівниками університету та студентами. Крім того, позивач наголошує, що у відповідь на його звернення до Міністерства освіти і науки України було здійснено позапланову вибіркову виїзну перевірку факультету психології Державною інспекцією навчальних закладів України, яка встановила, що порушень процедури обрання позивача за конкурсом на заміщення вакантної посади доцента кафедри загальної психології не встановлено. На підставі зазначеного та враховуючи те, що адміністрація відповідача в особі ректора Губерського Л.В. порушила трудове законодавство, позивач просив позов задовольнити та зобов'язати ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Губерського Л.В. підписати контракт з позивачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Литвиненко Т.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважає, що правових підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому просила у задоволенні позову відмовити. Також пояснила, що попередній контракт з позивачем був укладений по 30 червня 2014 року, а оскільки позивач до закінчення дії попереднього контракту до кадрового підрозділу відповідача заяв про укладення з ним контракту на новий строк не подавав, наказом ректора від 23 червня 2014 року № 08-810-04 [PERSON] звільнено з посади доцента кафедри загальної психології факультету психології з 30 червня 2014 року у зв'язку із закінченням терміну роботи на умовах строкового трудового договору, на підставі п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України). Повний розрахунок з ним проведено в установленому порядку. З моменту звільнення [PERSON] ні юридично, ні фактично у трудових відносинах з відповідачем не перебував та до роботи не допускався. Крім того, зазначила, що після закінчення трудових відносин з університетом, з метою зарахування на раніше займану посаду доцента, яка є науково-педагогічною, [PERSON] в установленому законодавством порядку до університету не звертався. Таким чином, ректор університету, не уклавши з позивачем контракт, не маючи на те підстав, жодним чином не порушив його права. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. Так, в судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що позивач - [PERSON] з 01 вересня 2011 року працював на посаді доцента кафедри загальної психології факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка на умовах строкового трудового договору. При цьому, відповідно до наказу ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Губерського Л.В. від 23 червня 2014 року № 08-810/-04 позивача було звільнено з займаної посади 30 червня 2014 року у зв'язку із закінченням терміну роботи на умовах строкового договору, що передбачено п. 2 ст. 36 КЗпП України. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, вказаний наказ позивачем не оскаржувався, з позовом до суду про поновлення на роботі позивач також не звертався. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що 04 грудня 2013 року позивача було рекомендовано кафедрою загальної психології та Вченою радою факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 11 грудня 2013 року до підписання контракту з вказаним університетом. Однак, адміністрація університету в особі ректора Губерського Л.В. безпідставно не підписує з позивачем відповідний контракт, що є грубим порушенням прав позивача. Так, відповідно до витягу з Протоколу № 5 засідання Вченої ради факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 11 грудня 2013 року ухвалено обрати на посаду доцента кафедри загальної психології факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка кандидата психологічних наук [PERSON] згідно з проходженням за конкурсом (а.с. 3-4). При цьому, згідно з п. 9 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 24 грудня 2002 року № 744, рішення Вченої ради вищого навчального закладу (факультету) є підставою для укладення трудового договору з обраною особою і видання наказу ректора про прийняття її на роботу. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 4 ЦПК України регламентовано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Разом з тим, актами чинного цивільного законодавства, у тому числі КЗпП України та ЦК України, не передбачено такого способу захисту трудових прав як зобов'язання ректора підписати контракт. Крім того, можливість зобов'язання ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Губерського Л.В., який не є відповідачем по справі, підписати контракт з позивачем не передбачена чинним законодавством України. Крім того, слід зазначити, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, враховуючи те, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст. 54 Закону України «Про освіту», ст.ст. 22, 23, 36, 232 КЗпП України, ст.ст. 15, 16 ЦК України та

Outcome: dismissed