Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просив зобовязати Публічне акціонерне товариство „Агат видати йому, [PERSON],[INFO], довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 (додаток № 5 до Порядку), в якій вказати: періоди його роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію, посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач працював у відповідача з 01 червня 1982 року по 18 квітня 1983 року гальваником 11-го розряду участка гальваники, з 18 квітня 1983 року по 28 грудня 1983 року - коректировщиком ванн 1V розряда, 28 грудня 1983 року позивач був переведений на роботі як гальваник 111 разряда, а з 01 жовтня 1988 року через введення нових тарифних умов праці йому був встановлений 11 розряд гальваника, 15 листопада 1993 року позивача переведено на роботу наладчика гальванопокриття та окраски V разряда. Перерахована робота у відповідача, на думку позивача, дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.б ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення. Звернувшись до Ріпкинського обєднаного управління Пенсійного фонду України, позивач здобув відмову у призначенні йому пенсії з посиланням на неподання ним уточнюючої довідки ПАТ „Агат щодо пільгового стажу, яка передбачена Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637. Позивач звертався до відповідача з письмовим клопотанням про оформлення та видачу йому такої довідки, однак відповідачем клопотання позивача проігноровано. Єдиним способом захисту прав позивача є судовий захист про зобовязання відповідача надати таку довідку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивач підтримав раніше заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві та письмові докази, які до неї приєднані. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача вказувала, що рішення суду зобовязального характеру є єдиним способом захисту позивача на отримання документів, що мають значення для призначення йому пенсії в установленому законом порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи (а.с. 38) в судове засідання не з'явився, самостійних вимог на предмет спору не заявив. У відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України у звязку з відсутністю \~вираженої згоди на особисту участь в судовому засіданні третьої особи, справу можливо розглянути без їх участі. Відповідач належним чином двічі повідомлявся про час та місце судового розгляду справи (а.с.19,37), участі свого представника у судовому розгляді не забезпечив, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не подав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення учасників, приймаючи до уваги їх доводи, встановивши обставини, якими обґрунтовуються такі вимоги, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених \~встановленими фактами, \~а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлені у справі вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~ \~\~Судом встановлено, що [PERSON] працював на Городнянському заводі „Агат з 01 червня 1982 року по 18 квітня 1983 року гальваником 11-го розряду участка гальваники, з 18 квітня 1983 року по 28 грудня 1983 року - коректировщиком ванн 1V розряда, 28 грудня 1983 року позивач був переведений на роботі як гальваник 111 разряда, а з 01 жовтня 1988 року через введення нових тарифних умов праці йому був встановлений 11 розряд гальваника, 15 листопада 1993 року позивача переведено на роботу наладчика гальванопокриття та окраски V разряда. Вказане узгоджується із записами в трудовій книжці (а.с. 8). Розпорядженням Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 14.09.2016 року (а.с.6-7) [PERSON]відмовлено у призначенні пенсії відповідно до поданих ним документів з посиланням на те, що уточнююча довідка ПАТ „Агат щодо пільгового стажу роботи надана не було. Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подату трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637. У відповідності до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У пункті 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Таким чином, відповідач за зверненням позивача, зобов'язаний був розглянути порушені ним питання та на підставі первинних документів видати довідку встановленого зразка, оскільки така довідка має значення для призначення позивачу пенсії. Однак, в тому числі, після відкриття провадження по справі , відповідач довідку позивачу не надав, що є порушенням вимог ст. 49 КЗпП України. Так, згідно із положеннями ст. 49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. За таких підстав заявлені позовні вимоги є обгрунтованими, законними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, що складають судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved