Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що по укладеному 12 листопада 2009 року між банком та відповідачем [PERSON] кредитному договору без номера остання отримала кредит у розмірі 9100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві і є відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п.6.5, п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 30 червня 2016 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11243 гривень 35 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5939 гривень 86 копійок, по процентам за користування кредитом - в сумі 4091 гривня 90 копійок, по пені та комісії за користуванням кредитом - в сумі 200 гривень, а також штрафу відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина) та в сумі 511 гривень 59 копійок (процентна складова), які в добровільному порядку відповідачка не сплачує, в звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.27,28), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.15,20), відповідно до якої прохали справу розглядати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON],яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.27,29,30), в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без фіксації розгляду справи технічними засобами, згідно якої позовні вимоги визнала частково та зазначила, що не визнає заборгованість в частині відсотків в сумі 4091 гривня 99 копійок. Крім цього, зазначила, що на момент видачі банком кредиту вона мала офіційну роботу і стабільну заробітну плату, була не заміжня і не мала дітей. Кредитні кошти вона отримала в 2009 році, а в 2011 році народила дитину. На наданий час вона за місцем реєстрації не проживає, винаймає житло в м. Дніпропетровськ і виховує дитину одна, працює не офіційно, де має заробітну плату в сумі 2500 гривень. Сплатити всю суму заборгованості за позовом фінансової можливості вона не має, тому прохала стягнути з неї лише суму кредиту в розмірі 5939 гривень 86 копійок або розглянути варіант погашення кредиту частково протягом кількох місяців (а.с.31-32). В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України та відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі, а зазначене свідчить про те, що за формою та змістом укладений між сторонами кредитний договір відповідає зазначеним вимогам. Судом встановлено, що 12 листопада 2009 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.16-18), як позикодавцем та відповідачкою [PERSON]як позичальником було укладено кредитний договір без номеру (а.с.7) про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту кредитка «Універсальна», розмір якого при укладені договору становив 500,00 гривень, відповідно до якого остання за період дії кредитного договору отримала кредит у розмірі 9100,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць (30,00% в рік) з розрахунку 360 днів в році на суму залишку заборгованості за кредитом з моменту підписання договору, який автоматично лонгується на новий строк, якщо жодна зі сторін на протязі цього строку не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (а.с.8-13) складає між ним і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.7) і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.9), а також згідно п.5.3 та п.6.4 права банка в односторонньому порядку змінювати тарифи (а.с.13). Відповідно до умов зазначеного договору позивач (банк) свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно заяви та п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту щомісячними платежами, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (п.6.6 Умов та правил). Крім цього, випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 120 днів, у звязку з чим банк буде змушений звернутися в суд, сплати банку згідно заяви позичальника та п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.11 оборотна сторона). Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Умов та правил договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк (а.с.12). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України та є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON]в порушення умов договору свої зобовязання не виконала належним чином, в звязку з чим станом на 30 червня 2016 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11243 гривень 35 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - в сумі 5939 гривень 86 копійок, по процентам за користування кредитом - в сумі 4091 гривня 90 копійок, по пені та комісії за користуванням кредитом - в сумі 200 гривень, а також штрафу відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина) та в сумі 511 гривень 59 копійок (процентна складова). З зазначеного вбачається, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії за користування ним, так як виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки та штрафи за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, а останнє погашення заборгованості за кредитним договором згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості здійснювалось відповідачем 27 травня 2016 року (а.с.6). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 12 листопада 2009 року у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в загальному розмірі 11243 гривні 35 копійок, при цьому судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що вона визнає заборгованість за кредитом, але прохає не стягувати з неї суму заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитом, оскільки згідно умов договору кредитні кошти надавались позичальникові при умові сплати процентів за користування ними, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом обґрунтовані як умовами укладеного між сторонами кредитного договору, так і вимогами діючого законодавства. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України в звязку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні позивача з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved