Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства « Українська страхова компанія « Княжа Воєнна [PERSON] » , 04050 , м. Київ вул. Глибочицька , 44 , про захист прав споживача , стягнення не виплаченого страхового відшкодування . В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просять суд позов задовольнити , застосувати Закон України « Про захист прав споживачів » та стягнути невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 10\~640,00 гривень . При цьому вважають , що звіт про оцінку матеріального збитку завданого автомобілю і наданого відповідачем неправильний і не відповідає дійсності , заперечували про призначення незалежної експертизи . Представник відповідача в судове засідання не зявився але звернувся до суду з письмовою заявою про відмову у задоволенні позову та розгляд справи у відсутності представника позивача . Судом встановлено , що 07.09.2015 року , м. Коростень Житомирської області по вул. Жовтнева , близько 16.00 годин , [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] не вибрав безпечної швідковті руху , не врахував дорожню обстановку , проявив неуважність , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження . 06.11.2015 року постановою Малинського районного суду Житомирської області , у справі № 287/2518/15-Ц , [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень . На час розгляду справи в суді постанова є чинною . Відповідно до звіту № 1403 від 08.10.2015 року про оцінку вартості матеріального збитку , завданого власнику транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], за участю [PERSON] , яким керував під час дорожньо транспортної пригоди [PERSON] , встановлено , що : ринкова вартість автомобіля складає 34\~253,84 гривні ; вартість відновлюваного ремонту 132 018,60 гривень ; вартість матеріального збитку складає 34\~253,84 гривень , тобто вартість відновлюваного ремонту значно перевищує остаточну вартість автомобіля . Відповідно до зобовязуючої пропозиції найвища пропозиція складає 11\~000,00 гривень ( а.с. 40-55 ) , який суд бере до уваги , оскільки звіт був складений за участю власника транспортного засобу та представника страхової компанії . Звіт учасниками ДТП та сторонами не оскаржував ся . 23.112015 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства « Українська страхова компанія « Княжа Воєнна [PERSON] » з заявою про виплату матеріальних збитків заподіяних внаслідок ДТП в сумі 34\~253,84 гривні ( а.с.11,14 ) . 14.12.2015 року страхова компанія перерахувала позивачу страхову суму в розмірі 22\~753,84 гривні ( а.с.15 ). Тобто із розрахунку суми страхового відшкодування : 34\~253,84 гривень ( ринкової вартості автомобіля на момент ДТП ) 11\~000,00 ( ринкової вартості автомобіля після ДТП ) 500,00 гривень ( франшизи ) = 22\~753,84 гривень ( а.с.17 ) . Що свідчить про те , що позивач був згоден з сумою відшкодування збитків страховою компанією , а остання виконала свої зобовязання відповідно до страхового полісу № АІ 2751471 . Відповідно до звіту № 39/15 від 07.09.2015 року про оцінку вартості матеріального збитку , завданого транспортному засобу - автомобілю [NUMBER], за участю [PERSON] , яким керував останній під час дорожньо транспортної пригоди , встановлено , що : ринкова вартість автомобіля складає 39\~054,00 гривень ; вартість відновлюваного ремонту 57\~148,89 гривень ; вартість матеріального збитку складає 33\~393,00 гривень ( а.с. 50-99 ). В позовній заяві та під час судового розгляду справи позивач просить суд стягнути на його користь матеріальні збитки виходячи з наступного : 33\~393,62 ( вартість відновлюваного ремонту , відповідно до звіту експерта № 39/15 ) - 22\~753,84 гривень ( сума страхового відшкодування ) = 10\~640 ,00 гривень . Суд не може взяти до уваги вище зазначений розрахунок , оскільки у даному випадку допущена арифметична помилка , тобто стягненню повинно бути підлягати 10\~639,78 гривень . Крім того даний розрахунок протирічить порядку нарахування сум , які підлягають стягненню , а саме порушені вимоги ст.30 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » , стягненню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо транспортної пригоди . Позивач зробив помилкові розрахунки збитків врахувавши у розрахунках похідні дані різних експертних висновків , що є неправильним і недопустимим. Крім того позивач помилково послався на вимоги Закону України « Про захист прав споживачів » , суд не може розглядати справу у відповідності до норм вище зазначеного Закону , оскільки дані правовідносини регулюються окремими законами , а саме : Законом України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » та Законом України « Про страхування» , виходячи з того , що страхування це окремий вид договірних зобовязань ( ч.1 ст. 979 ЦК ) . Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами , а саме : Так , відповідно до ст.8 Закону України « Про страхування » страховий випадок подія , передбачена договором страхування або законодавством , яка відбулася і настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми ( страхового відшкодування ) страхувальнику , застрахованій або іншій третій особі . Відповідно до ст.ст.29,38 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » від 01.07.2004 року № 1961-ІV , у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати , повязані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу , а також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки ; страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов . Відповідно до ст. 30 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » від 01.07.2004 року № 1961-ІV : транспортний засіб вважається знищеним , якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим ( п.30.1 ) ; якщо транспортний засіб вважається знищеним , його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо транспортної пригоди , а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо транспортної пригоди ( п.30.2 ) . Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи , розрахованої за правилами п.12.1 ст.12 Закону . Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону при застосуванні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду , яка була заподіяна в результаті дорожньо транспортної пригоди життю , здоровю , майну третьої особи . За договором страхування одна сторона ( страховик ) зобовязується у разі настання певної події ( страхового випадку ) виплатити другій стороні ( страхувальникові ) або іншій особі , визначеній у договорі , грошову суму ( страхову виплату ) , а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови договору , зазначено в ст. 979 ЦК України . Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу , якщо інше не встановлено договором , зазначено в ст. 983 ЦК України . Відповідно до ст.1192 ЦК України встановлено , що розмір збитків . що підлягають відшкодуванню потерпілому , визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт , необхідних для відновлення пошкодженої речі . Цивільні обовязки виконуються у межах , встановлених договором або актом цивільного законодавства , зазначено в ч.1 ст. 14 ЦК України . Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України , кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених ст. 61 цього Кодексу . Суд , дослідивши письмові докази , матеріали справи , заслухавши пояснення позивача та його представника приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин справи . Не довів підставу позову та не спростував заперечення відповідача .

Outcome: dismissed