Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21\~листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сімпл мані» та [PERSON] був укладений кредитний договір № SM-00000311. 12 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сімпл мані» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №\~20180212, відповідно до якого ТОВ «Сімпл мані» відступило належне йому право передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, згідно якого новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Сімпл мані». Право вимоги від відповідача грошових коштів за кредитним договором № SM-00000311від 21 листопада 2016 року в тому числі перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до\~реєстру боржників\~-\~додатку №1\~договору відступлення\~права вимоги\~№ 20180212\~від 12\~лютого 2018\~року право\~вимоги за\~договором та\~боржників за основними договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 16597 грн. 09 коп. У зв`язку з укладанням зазначеного договору факторингу ТОВ «Сімпл мані» відповідно до п. 1.3 договору, відповідачу було направлено лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 21 листопада 2016 року між ТОВ «Сімпл мані» та відповідачем [PERSON] кредитному договору. Відповідно до п. 3.9 договору факторингу від 12 лютого 2018 року, укладеному між ТОВ « \~ \~ \~ \~Сімпл мані» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», в разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами після відступлення права грошової вимоги, ТОВ «Сімпл мані» перераховує ці кошти ТОВ «ФК «ЄАПБ» протягом трьох банківських днів з дати їх отримання. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 12 лютого 2018 року, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № SM-00000311 від 12 лютого 2016 року в розмірі 16597 грн. 09 коп., яка складається з 10093 грн. 74 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 03 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 3056 грн. 32 коп. заборгованість за комісією, 3447 грн. заборгованість по пені, у зв`язку\~з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно вимог позовної заяви просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с. 2 зворот). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 21 листопада 2016 року між ТОВ «Сімпл мані» як позикодавцем та відповідачем як позичальником був укладений кредитний договір № SM-00000311, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 12750 грн. 00 коп. зі сплатою\~0,001\~відсоток річних\~від залишку\~заборгованості та\~3,99\~щомісячних відсотків\~від загальної\~суми наданого\~кредиту терміном\~на 24 місяці (а.с. 58), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів. Пунктом 1.1 вказаного договором, кредитодавець зобов`язується надати фінансовий кредит за рахунок власних коштів позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. На виконання умов договору ТОВ «Сімпл мані», згідно заяви-доручення про перерахування ТОВ «Сімпл мані» від 21 листопада 2016 року, на ім`я відповідача було перераховано грошові кошти в сумі 12600 грн. 00 коп. (а.с.\~66). 12\~лютого 2018\~року між ТОВ «Сімпл мані» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 20180212 відповідно до умов якого ТОВ «Сімпл мані» відступило та ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, щомісячні та річні проценти, неустойкою у вигляді штрафу, право на одержання яких належить ТОВ «Сімпл мані» (а.с.\~78-80). Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~до договору\~факторингу вбачається,\~що за\~кредитним договором\~розмір заборгованості\~складає 16597\~грн.\~09\~коп.,\~перейшло право\~вимоги до ТОВ «Сімпл мані» (а.с. 81). У зв`язку з укладенням зазначеного договору факторингу 14 лютого 2018 року ТОВ «Сімпл мані» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 21 листопада 2016 року між ТОВ «Сімпл мані» та відповідачем спірному кредитному договору із зазначенням розміру заборгованості за даним договором (а.с. 76). 14 лютого 2018 року позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідачу було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № SM-00000311від 21 листопада 2016 року та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних та порядок погашення заборгованості по кредитному договору, з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 16597 грн. 09 коп. на користь фактора - ТОВ «Сімпл мані» (а. с. 77). Судом встановлено,\~що згідно\~наданого позивачем\~розрахунку заборгованість\~за спірним кредитним договором № SM-00000311 від 21\~листопада\~2016\~року складає 16597 грн. 09 коп., з яких 10093 грн. 74 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 03 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 3056 грн. 32 коп. заборгованість за комісією, 3447 грн. заборгованість по пені (а.с. 74, 75). Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено суду належними та допустимими доказами, що позивач отримав за договором факторингу право вимоги до відповідача за кредитним договором за яким у відповідача є заборгованість. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім суми заборгованості за основною сумою боргу та відсотками, які передбачені за кредитним договором, також стягнути заборгованість за комісією та пеню. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач посилався на розрахунку кредитної заборгованості з 21 листопада 2016 року по 11 лютого 2018 року (а.с. 74, 75), при цьому самим кредитним договором № SM-00000311 від 21 листопада 2016 року, а саме п. 1.1. договору, не передбачено обов`язку відповідача повертати будь-які комісії за договором, а також, в разі порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, сплачувати пеню. Єдиною відповідальністю за невиконання умов кредитного договору сторони при його укладені передбачили штраф зазначений в п. 7.4 кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про стягнення з відповідача суми заборгованості за комісією в розмірі 3056 грн. 32 коп. та пені в розмірі 3447 грн. 00 коп., суд вважає, що в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, і тому в задоволенні вимоги про стягнення комісії та пені слід відмовити. Що стосується іншої частини вимог, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача за кредитним договором №\~SM-00000311 від 21 листопада 2016 року заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10093 грн. 74 коп. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 03 грн. 00 коп. є обґрунтованими та\~підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 4). На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 628, 638-643, 1046-10561,\~1077,\~1078,\~1082\~ЦК України;\~

Outcome: partial