Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, вказуючи, що на підставі рішення Затоківської селищної ради № 1166 від 25.01.2013 року та угоди № 4 від 04.02.2014 року йому надана в користування земельна ділянка площею 0,2080 га для експлуатації житлового будинку, що розташована за адресою по [ADDRESS], ним для поліпшення житлових умов було вчинено самочинне будівництво: будівлю літ. 1-Г, житловою площею 20,39 кв.м, загальною площею 35,89 кв.м, на яку просить визнати право власності, у зв'язку з тим, що побудована будівля являється самочинною. Позивач судове засідання не з'явився, представив заяву, що позов підтримує, просить справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно заяви просила суд розглянути справу за наявними матеріалами справи, відповідно до чинного законодавства, дослідивши норми матеріального та процесуального права та за його відсутністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Затоківської селищної ради № 1166 від 25.01.2013 року та угоди № 4 від 04.02.2014 року позивачу [PERSON] була надана в користування земельна ділянка площею 0,2080 га для експлуатації житлового будинку, що розташована за адресою по [ADDRESS]. Позивачем для поліпшення житлових умов було вчинено самочинне будівництво: будівлі літ. 1-Г, житловою площею 20,39 кв.м, загальною площею 35,89 кв.м. Розміщення самовільних будівель не суперечить Державним будівельним нормам ДБН 360-92 та санітарно-епідеміологічним вимогам. В результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушено. Згідно технічного висновку, розробленого [PERSON] (сертифікат серії [NUMBER]) стан основних несучих будівельних конструкцій самовільних будівель, відповідають вимогам будівельних норм, знаходяться в задовільному технічному стані та при годні до експлуатації. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.12.2012 року «Про практику застосування судами ст.. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України). Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.12.2012 року «Про практику застосування судами ст.. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України, суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних норм і правил згідно з законодавством. Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги [PERSON], що підлягають задоволенню, визнавши за ним право власності на самочинно зведену: будівлю літ. 1-Г, житловою площею 20,39 кв.м, загальною площею 35,89 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного і

Outcome: approved