Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Алком» про стягнення грошових коштів. Посилався на те, що 03.06.2021 року між ТОВ «Інтер Алком» та [PERSON] було укладено договір поставки №03-06/21 та додаток до даного договору - специфікацію №1 від 03.06.2021 року. Згідно умов договору відповідач зобов`язався поставити та передати у власність позивача товар, а позивач зобов`язався прийняти та оплатити його. Предметом поставки за договором є міні-екскаватор JCB 48 zl, 2018 р., 450 м/с, б/в. Сторонами погоджено, що характеристики, кількість, номенклатура, ціна та загальна вартість товару, що поставляється по даному договору, зазначається в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. При порушенні строків поставки товару постачальник сплачує покупцеві неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від вартості недопоставленого вчасно товару за кожний день прострочення. Того ж дня сторони підписали специфікацію №1 до Договору 03-06/21 від 03.06.2021 року, якою затвердили характеристики та номенклатуру товару (міні-екскаватор JCB 48 zl), кількість - 1шт., загальна вартість товару, що становить 117000 гривень. Пунктом 2 специфікації визначено, що оплата товару здійснюється: а) авансовий платіж у розмірі 30%; б)наступний платіж у розмірі 70% при отриманні товару. Строк поставки товару 10 днів з моменту оплати авансового платежу. Адреса поставки с.Яноші, Закарпатської області. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав. Так, відповідачу на виконання умов договору поставки було здійснено чотири платежі на загальну суму 504670 гривень: 1)банківська квитанція №0.02152007136.1 від 07.06.2021 року на суму 299000 гривень; 2)банківська квитанція №0.02153323874.1 від 08.06.2021 року на суму 90000 гривень; 3)банківська квитанція №0.02163086509.1 від 16.06.2021 року на суму 83000 гривень; 4)банківська квитанція №0.02175822236.1 від 25.06.2021 року на суму 32670 гривень. Платником за квитанціями за дорученням позивача виступала його дружина [PERSON] . Однак, незважаючи на те, що позивачем було сплачено 43,13% від вартості товару, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару у визначений договором строк, тобто до 18.06.2021 року. На час звернення до суду з позовом відповідач прострочив виконання зобов`язання з поставки товару на 129 днів, а тому повинен сплатити пеню в сумі 754650 гривень (1170000 гривень (вартість товару) *0,5%*129 днів прострочення). Просив стягнути з ТОВ «Інтер Алком» на користь [PERSON] 25000 гривень - авансового платежу та 25000 гривень у рахунок пені за прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Ухвалою суду від 02.11.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем перебування в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. 03.06.2021 року між [PERSON] ( покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР АЛКОМ» ( постачальник) укладено договір поставки № 03-06/21 (а.с.12-13). Відповідно до вказаного договору відповідач зобов`язується поставити й передати у власність позивача товар, а позивач зобов`язаний прийняти та оплатити продукцію в асортименті, а саме: міні-екскаватор. Характеристики, кількість, номенклатура, ціна і загальна вартість товару, що поставляється по даному договору, зазначається сторонами в Специфікації до договору, що є його невід`ємною частиною (п.1.2). Пунктом 2.3. договору сторони визначили, що порядок і строки поставки узгоджуються сторонами в специфікації. Пунктом 3.2 вищезазначеного договору позивач та відповідач погодили, що оплата товару здійснюється у національній валюті України гривні, відповідно до банківських реквізитів постачальника. Датою платежу є дата зарахування коштів на поточний банківський рахунок постачальника (п. 3.3. договору). Вартість товару погоджена та затверджена сторонами у додатку до договору (специфікації), є фіксованою та незмінною протягом усього строку його дії (п.3.4. договору). У розділі 7 договору сторони передбачили відповідальність сторін за не виконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань та зазначили, що сторони несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства України. При порушенні строків поставки товару постачальник сплачує покупцеві неустойку у вигляді пені, у розмірі 0,5% від вартості недопоставленого вчасно товару, за кожний день прострочення (п. 7.2. договору). При порушенні строків оплати товару, покупець сплачує постачальникові неустойку у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період прострочення оплати, від вартості несвоєчасно оплаченого товару, за кожний день прострочення (п. 7.3. договору). Усі суперечки та розбіжності, що виникають за даним договором, повинні вирішуватися шляхом переговорів між сторонами (п. 8.1. договору). Якщо сторони не можуть дійти згоди, то такі суперечки/розбіжності повинні бути врегульовані Господарським судом відповідно до діючого законодавства України. Досудове врегулювання суперечок не є обов`язковим (п. 8.1. договору). 03.06.2021 року сторони підписали Специфікацію № 1 до договору № 03-06/21 від 03.06.2021 року, якою затвердили характеристики та номенклатуру товару (міні-екскаватор JCB 48 zl, 2018 р., 450 м/с, б/в.), кількість (1 шт.), загальну вартість товару, що становить 975000 гривень. Пунктом 2 специфікації визначено, що оплата товару здійснюється: а) авансовий платіж у розмірі 30%; б)наступний платіж у розмірі 70% при отриманні товару. Строк поставки товару 10 днів з моменту оплати (п. 3 специфікації). Адреса поставки: Закарпатська область м.Яноши (п. 4 специфікації). Позивач взяті на себе зобов`язання виконавта здійсненив чотири платежі на загальну суму 504670 гривень: 1)банківська квитанція №0.02152007136.1 від 07.06.2021 року на суму 299000 гривень; 2)банківська квитанція №0.02153323874.1 від 08.06.2021 року на суму 90000 гривень; 3)банківська квитанція №0.02163086509.1 від 16.06.2021 року на суму 83000 гривень; 4)банківська квитанція №0.02175822236.1 від 25.06.2021 року на суму 32670 гривень. Платником за квитанціями за дорученням позивача виступала його дружина [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Аналізуючи умови укладеного між позивачем та відповідачем у справі договору поставки № 03-06/21 від 03.06.2021 року, суд зауважує, що за своєю правовою природою даний договір є договором поставки, до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, а також положення параграфів 1, 3, глави 54 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). За ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та не надав доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань за договором поставки №03-06/21 від 03.06.2021 року. За змістом ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вище викладене, а саме порушення відповідачем строків поставки товару, визначених умовами договору поставки №03-06/21 від 03.06.2021 року та приписи ч. 2 ст. 693 ЦК України, суд визнає позовні вимоги у розмірі 25000 гривень суми авансового платежу обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Розглянувши позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 25000 гривень, суд зазначає наступне. Так, за змістом статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо поставки товару, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. В силу статей 546-551 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Однак, незважаючи на те, що позивачем було сплачено 43,13% від вартості товару, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару у визначений договором строк, тобто до 18.06.2021 року. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved