overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 липня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачкою припинено з березня 2020 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Вони не змогли знайти порозуміння з питань місця спільного проживання, облаштування побуту та планування відпочинку. Збереження шлюбу є неможливим. Дитина проживає з відповідачкою. Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач подав заяву з проханням шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка подала заяву про визнання позову, також просила справу розглянути у її відсутності, Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2015 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 431. Мають сина - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо: позивач проживає в Львівській області, а відповідачка в м.Харкові. Дитина проживає з відповідачкою. Обидва сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають неможливим поновлення шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~Як зазначено\~у ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачці слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 224. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач в позовній заяві зазначив, що від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 224 . Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 лютого 2010 року виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 5. Від шлюбу є малолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Тривалий період сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Відновлювати розірвані відносини позивач не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачкою і збереження сімї вважає неможливим, тому позивач просить шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати. Позивач в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, на заочний розгляд справи згодний. Відповідачка в судове засідання не з?явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В засідання учасники процесу не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що 19 лютого 2010 року виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 5 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 094975 виданим 19.02.2010. Від спільного подружнього життя є малолітня дитина дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 152944. З 2014 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Відновлювати розірвані відносини позивач не має намір. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачкою і збереження сімї вважає неможливим, просить шлюб розірвати, строк на примирення вважає надавати не потрібно. Відповідно до чинного сімейного законодавства шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин шлюб сторін носить формальний характер і його слід розірвати. Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище «Царик». Так як позовна заява судом задовольняється, то з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати сплачені ним при подачі позову до суду в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією № 59 від 05.07.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 1 березня 1986 р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що шлюбні відносини припинені понад тринадцять років, мешкають окремо. Шлюбні відносини припинені остаточно. Дітей від шлюбу не мають. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не має. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що шлюбні відносини з відповідачкою остаточно припинені багато років тому внаслідок відсутності взаєморозуміння. Шлюб існує формально. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не зявилася, про слухання справи повідомлена належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 1 березня 1986 р. Від шлюбу дітей не мають. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не має. Сторони багато років тому припинили шлюбні стосунки, з цього часу мешкають окремо, за різними адресами. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення вважає неможливим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб сторін існує лише формально. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд залишає позивачці шлюбне прізвище - [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №88, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачкою мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка позов визнала в повному обсязі. Наслідки визнання позову їй роз'яснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Від надання строку на примирення сторони відмовилися. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №88. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 1273. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання представник позивача та відповідачка подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, представник позивача заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 1273. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітніх дітей і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 серпня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено з початку 2017 року через постійні суперечки. Позивач в підготовчому засіданні позов підтримав, зазначив, що тривалий час з дружиною проживають окремо. Дитина проживає з відповідачкою. Майнового спору немає. Примирення вважає неможливим. В підготовчому судовому засіданні відповідачка позов визнала, зазначила, що шлюбні стосунки припинені остаточно. Поновлення шлюбних стосунків з позивачем вважає неможливим. Просила шлюб розірвати, та залишити їй шлюбне прізвище. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 20 серпня 2013 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 492). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не створили міцної сім'ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини, та проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з відповідачкою. Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини, також відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкгою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. За проханням відповідачки слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2007 року Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 13. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2007 року Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 13. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 грудня 1984 року Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 657. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу мають повнолітніх дітей. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 грудня 1984 року Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 657. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved