Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить : - визнати домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] Дніпропетровської області, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; - визнати за нею , як спадкоємця за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння (без виділення їx в натурі), яке розташоване по [ADDRESS] Широківського району Дніпропетровської області та включає в себе: житловий будинок під літерою «А-1» за планом загальною площею 45,5 мІ, житловою площею 29,1 мІ, гараж - під літерою «Д» за планом; паркан - № 1 за планом; замощення - II за планом, загальна ринкова вартість якого становить 34 107 гривень. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що [INFO] року померла моя мати [PERSON] (далі - спадкодавець), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала [ADDRESS]. За життя спадкодавець склала заповіт, яким належну їй на праві спільної сумісної власності частку (1/2) вищезазначеного домоволодіння заповіла позивачу. Однак, 10.07.2014 року постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не можливо встановити обсяг спадкового майна. Право власності на спірне майно було зареєстроване 11.05.2006 року КП ДОР «Криворізьке БТІ» за чоловіком спадкодавця - відповідачем у справі, на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2006 року. Шлюб між спадкодавцем та відповідачем у справі був зареєстрований 25.12.1987 року. Сторони, треті особи подали заяви про розгляд справи за їx відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивачка і її представник позов підтримали повністю, відповідач, треті особи не заперечували проти задоволення позову. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON], яка на день смерті проживала [ADDRESS]. (а.с. 12,15). 25.12.1987 року був зареєстрований шлюб між спадкодавцем та відповідачем у справі (а.с.10). Під час перебування у шлюбі за їх спільні кошти було придбане домоволодіння, що розташоване за вищевказаною адресою за договором купівлі-продажу від 06.05.2006 року посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та КП ДОР «Криворізьким БТІ» було зареєстровано за відповідачем у реєстровій книзі № 4-160 під реєстраційним № 1026.(а.с.17,18,19). За життя спадкодавець склала заповіт, яким належну їй на праві спільної сумісної власності частку (1/2) вищезазначеного домоволодіння заповіла позивачу (а.с.13). Спадкодавцеві за життя та відповідачу належало домоволодіння , що розташоване по [ADDRESS] Широківського району Дніпропетровської області та включає в себе: житловий будинок під літерою «А-1» за планом загальною площею 45,5 мІ, житловою площею 29,1 мІ, гараж - під літерою «Д» за планом; паркан - № 1 за планом; замощення - II за планом, загальна ринкова вартість якого становить 34 107 гривень. Постановою державного нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спірне домоволодіння, оскільки не можливо встановити обсяг спадкового майна (а.с. 16). На час смерті зі спадкодавцем проживав відповідач (а.с. 12), який у своїй заяві до суду просив визнати за позивачкою її право на спадщину за заповітом на ? частину вищевказаного домоволодіння (а.с. 40). Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з ниx не мав з поважної причини самостійного заробітку. Стаття 61 СК України передбачає, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересаx сім?ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судові витрати, за клопотанням позивача, їй не відшкодовуються. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved