Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Посилався на те, що являється власником легкового автомобіля марки «Форд Транзит Коннект» р.н. [NUMBER]. 13.04.2013 року о 20 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено належний йому автомобіль. Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.05.2013 року у настанні дорожньо-транспортної пригоди було визнано винним [PERSON], який керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц 313», д.н. [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність власника зазначеного транспортного засобу була застрахована в ПАТ «Українська транспортна-страхова компанія». З урахуванням вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до ПАТ «Українська транспортна-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак будь-яких дій компанією вчинено не було. Позивачем самостійно було замовлено звіт оцінки вартості матеріального збитку, відповідно до якого встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля становить 15703 грн. 87 коп. Проте, станом на 03.12.2014 року ПАТ «Українська транспортна-страхова компанія» свої зобов'язання за договором страхування не виконала та не перерахувала кошти в рахунок страхової виплати на рахунок позивача. Просив позов задовольнити. Стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 15703 грн. 87 коп. та понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача ПАТ «Українська транспортна-страхова компанія» у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Підстави та умови відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст.ст.22,23 та Главою 82 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 13.04.2013 року о 20 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мерседес 313» д.н. [NUMBER] по вул. М.Олімпіади м. Чернівці, під час повороту праворуч не зайняв відповідне крайнє положення та не переконався, що це не створить перешкодив русі іншим учасникам дорожнього руху, що рухаються в попутному напрямку з правого боку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Форд» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], після чого автомобіль марки «Форд» д.н. [NUMBER] допустив наїзд на дерево. Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.05.2013 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень у дохід держави. Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрав законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди 13.04.2013 року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка на відповідній правовій підставі володіла та керувала транспортним засобом, визнана постановою суду винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, а тому він зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану транспортним засобом, що була заподіяна внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.04.2013 року. Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 16.05.2013 року, власником транспортного засобу марки «Мерседес 313» д.н. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та визначаючи розмір такої шкоди, суд враховує положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування. Так, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Українська транспортна-страхова компанія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого полісом від 15.11.2012 року. Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку, встановленому законодавством. Положеннями ст.34 Закону встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст.35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Як було встановлено судом, 31.03.2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про отримання страхового відшкодування. Разом з тим, будь-якої відповіді на подану заяву позивачу надано не було. З дослідженого у судовому засіданні звіту №42-597 від 27.05.2013 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ford Transit connect» д.н. [NUMBER] становить 15703 грн. 87 коп. (а.с.19-36) Відповідно до ст. 9 зазначеного вище Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експерта. Відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved