Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна» в особі Вінницької філії ПАТ СК «Провідна» та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи позов тим, що 28.02.2014 року о 18 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Зодчих переїжджаючи перехрестя із вул. Свободи, відповідач, керуючи автомобілем «Пежо 405», державний номерний знак [NUMBER], не вжив своєчасних заходів до зупинки транспортного засобу та не надав переваги в русі пішоходу [PERSON], яка перетинала дорогу по дорожній розмітці нерегульованого пішохідного переходу, що призвело до наїзду на пішохода, та заподіянні осатаній тілесних ушкоджень. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2014 року [PERSON], визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400,00 грн. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача [PERSON], потерпілій [PERSON], відповідно до висновку експерта заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: ротаційний підвивих першого шийного хребця вліво, закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана потиличної ділянки голови, забій, підшкірна гематома верхньої третини правої гомілки, забій, садна нижньої третини правого стегна по передній поверхні, забій, підшкірна гематома передньої третини лівої гомілки, що належать до легких тілесних ушкоджень. У період з 28.02.2014 по 06.03.2014 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у МКЛШМД, а після виписки ще тривалий час продовжувала лікування вдома, тому в результаті вказаної ДТП потерпілій [PERSON] заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 6997 грн. 68 коп., а саме вартість витрат на лікування склала 2497 грн. 68 коп., вартість пошкодженого одягу 4500 грн. Оскільки цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «Пежо 405» державний номерний знак [NUMBER] застраховано у ПАТ СК «Провідна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 0112660, страховою компанією ПАТ СК «Провідна» 29.12.2014 року було здійснено страхове відшкодування в сумі 1604,06 грн., з урахуванням суми франшизи в розмірі 510 грн. Тому позивач звернулася з позовом до суду та просила стягнути з відповідача - ПАТ СК «Провідна» 4883,62 грн. матеріальної шкоди та 349,88 грн., моральної шкоди; з відповідача [PERSON], 510,00 грн., матеріальної шкоди та 20000,00 грн., моральної шкоди. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримали та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна» в особі Вінницької філії ПАТ СК «Провідна» в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення проти позову, суть яких зводиться до того, що страхова компанія повністю виконала свій обов'язок з приводу відшкодування шкоди позивачу, згідно представлених позивачем документів, а тому немає правових підстав для проведення будь - яких стягнень з ПАТ СК «Провідна». Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав. 28.02.2014 року о 18 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Зодчих переїжджаючи перехрестя із вул. Свободи, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Пежо 405», державний номерний знак [NUMBER], не вжив своєчасних заходів до зупинки транспортного засобу та не надав переваги в русі пішоходу [PERSON], яка перетинала дорогу по дорожній розмітці нерегульованого пішохідного переходу, що призвело до наїзду на пішохода, та заподіянні останній тілесних ушкоджень. (а.с.7). Постановою про закриття кримінального провадження від 22.05.2014 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014020010001238 від 01.03.2014 року, за ознаками ч.1 ст. 286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (а.с. 8-9). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2014 року [PERSON], визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400,00 грн. (а.с. 7). Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача [PERSON], потерпілій [PERSON], відповідно до висновку експерта № 428/547 від 16.05.2014 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ротаційний підвивих першого шийного хребця вліво, закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана потиличної ділянки голови, забій, підшкірна гематома верхньої третини правої гомілки, забій, садна нижньої третини правого стегна по передній поверхні, забій, підшкірна гематома передньої третини лівої гомілки, що належать до легких тілесних ушкоджень (а.с. 11-12). У період з 28.02.2014 по 06.03.2014 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у МКЛШМД, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 10). Оскільки, цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «Пежо 405» державний номерний знак [NUMBER] застраховано у ПАТ СК «Провідна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 0112660, страховою компанією ПАТ СК «Провідна» 29.12.2014 року було здійснено страхове відшкодування в сумі 1604,06 грн., з урахуванням суми франшизи в розмірі 510 грн. (а.с. 13) Суд не приймає до уваги твердження позивача, що вартість втрат на лікування склала 2497,68 грн., оскільки відповідно до копій квитанцій доданих позивачем до позову витрати на лікування становлять 1527,68 грн. (а.с.16). Крім того, відповідно до квитанцій № 642464, 642465, 641435, 631772, 631534, 641783, 631513 позивачем сплачено пожертвування до Вінницького відділення міжнародного фонду допомоги хворим. (а.с. 15). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Згідно із п 24.3 ст. 24 зазначеного Закону, якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалась та обставина, що відповідачем Публічним акціонерним товариством страхова компанія «Провідна» в особі Вінницької філії ПАТ СК «Провідна» виплачено позивачу підтверджену документально матеріальну шкоду на суму 1527,68 грн., та моральну шкоду передбачену ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 76,38 грн. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з Публічного акціонерного товариства страхової компанії «Провідна» в особі Вінницької філії ПАТ СК «Провідна» матеріальної шкоди в розмірі 4883,62 грн., яка включає в себе пожертвування до Вінницького відділення міжнародного фонду допомоги хворим на відповідну суму; а також вимог щодо компенсації вартості пошкодженого одягу на суму 4500,00 грн., а як наслідок понесення позивачем моральної шкоди в розмірі 349,88 грн., то слід зазначити, що позивачем не надано доказів того, що вона понесла вказані витрати, а тому такі витрати перед судом є недоведеними а як наслідок вимоги в цій частині до задоволення не підлягають. (а.с. 15). Крім того, суд не бере до уваги витрати позивача в розмірі 65,00 грн., сплачених відповідно до розрахункової квитанції АААБ №057779, оскільки у квитанції не зазначено назви придбаного товару/сплачених послуг, а тому неможливо встановити причинно-наслідковий зв'язок між здійсненими витратами та отриманими травмами внаслідок ДТП. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. На підставі наведеного вище, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства страхової компанії «Провідна» в особі Вінницької філії ПАТ СК «Провідна» слід відмовити, оскільки відповідачем виплачено шкоду позивачу в повному обсязі відповідно до наданих ним розрахункових документів на суму 1527, 68 грн. (матеріальна шкода) та відповідно 76, 38 грн. (моральна шкода у розмірі 5% відповідно до ст. 26 - 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а всього на загальну суму 1604,06 грн. Щодо позовних вимог позивача до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 510,00 грн., та 20000,00 моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 22 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, завданою життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспорної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1, 3 ч.1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху; є безпосередній причинний зв'язок - внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля, є вина зазначеної особи, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АС 0112660) встановлено франшизу у розмірі 510 грн. Тому на підставі наведеного вище з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 510,00 грн. При цьому, у відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у позивача порушились нормальні життєві зв'язки, змінився її звичний спосіб життя, вона проводила тривалі реабілітаційні процедури, не могла працювати через її лікування, суд, виходячи з норм ст. 1167 ЦК України, згідно якої якщо моральну шкоду завдано ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки вона відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн. В решті позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди слід відмовити з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів щодо того, що у зв'язку із спричиненням шкоди її здоров'ю внаслідок ДТП, вона не відвідувала навчання у навчальному закладі та змушена була залишити роботу, а саме позивачем не надано належних доказів щодо її працевлаштування хореографом та її навчання у навчальному закладі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON], на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial