Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про демонтаж самочинної будови, покликаючись на те, що він є власником квартири №2 на вул. Орельській, 47 у м. Львові. У будинку є ще друга квартира, власником якої є відповідач, а прибудинкова територія є неприватизованою. Відповідач без його згоди зруйнувала частину горища і розпочала будівництво другого поверху. Оскільки горище є спільною власністю власників квартир, відповідач повинна відновити горище до попереднього стану. Просить зобовязати [PERSON] демонтувати надбудову до квартири №3 на вул. Орельській, 47 у м. Львові та привести горище в будинку №47 на вул. Орельській у м. Львові до попереднього стану. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідачав судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що позивачем не надано жодних доказів порушення будь-яких його прав як співвласника допоміжних приміщень будинку. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира №2 на вул. Орельській, 47 у м. Львові, авідповідачу [PERSON] належить квартира №3 на вул. Орельській, 47 у м. Львові. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, відповідачем [PERSON] здійснено реконструкцію житлового будинку №47 на вул. Орельській у м. Львові шляхом влаштування надбудови мансардного поверху над квартирою №3, яка належить відповідачу та реконструйоване горище будинку №47 на вул. Орельській у м. Львові розташоване виключно над квартирою відповідача [PERSON]Я Крім того, рішенням Апеляційного сулу Львівської області від 02 листопада 2015 року в позові Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON] про зобов'язання [PERSON] демонтувати самочинно надбудований мансардний поверх над квартирою №3 на вул. Орельській,47 у м. Львові та привести планування будинку і квартири до попереднього стану відмовлено, та беззаперечно встановлено, що суд першої інстанції не врахував технічний стан житлового будинку, не взяв до уваги стан даху будинку та необхідність його ремонту, не з»ясував технічної можливості демонтажу існуючих конструкцій даху, окремі конструкції якого перебували у незадовільному технічному стані, демонтаж яких, як вбачається з висновку про проведення обстеження технічного стану квартири може призвести до подальшого руйнування споруди в цілому. Також, суд не бере до уваги покликання представника позивача на висновок експертного будівельно-технічного дослідження №05/15 від 25 березня 2015 року, оскільки даний висновок не було призначено судом та не попереджено експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, згідно ст. 144 ЦПК України та в даному висновку висловлюються лише припущення експерта щодо причинно-наслідкового звязку між здійсненням певних будівельних робіт відповідачем та завданням позивачу шкоди. Крім того, суд не бере до уваги висновок будівельно-технічної експертизи №22/16 від 18 квітня 2017 року, яку було призначено за клопотанням представника позивача, оскільки даним висновком не встановлено жодних порушень прав позивача самочинною будовою, здійснення відповідачем будь-яких будівельних робіт над квартирою позивача та не підтверджено і не спростовано будь-які доводи та обґрунтування позову позивача. Суд також враховує позицію Верховного суду України, зокрема викладену в ухвалі № 6-127св15 від 03 червня 2015 року, згідно якої за змістом ч. 4, 7 ст. 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого обєкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивачем та його представником не надано, а судом не отримано жодних належних та допустимих доказів факту порушення прав позивача самочинною будовою, можливості демонтажу прибудови та приведення горища в будинку №47 на вул. Орельській у м. Львові до попереднього стану без подальшого руйнування будинку в цілому, а відтак суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, оскільки позивачем та його представником не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed