Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якого зазначив, що 13.01.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір, який складався з заяви відповідача (позичальника) та Умов отримання кредиту. У подальшому, 26.06.2019 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компаній «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір про відступлення права вимоги №20190626. Таким чином, позивач набув право вимоги виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором від 13.01.2017 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем. Також позивач зазначає про те, що за вказаним кредитним договором у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 30216,56 грн., з яких: 11416,86 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,09 грн. - сума заборгованості за відсотками; 11881,61грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 6910,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6611618282 від 13.01.2017 року у розмірі 30216,56 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 05.05.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не надав, тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, у даному випадку правовідносини, що склалися між сторонами, ґрунтуються на вимогах статей 526, 599, 625, 1049, 1054 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Так, судом встановлено, що дійсно 13.01.2017 року відповідачем було подано до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про отримання кредиту в сумі 13820,00 грн. На підтвердження цього факту позивачем було надано належним чином завірену копію заяви [PERSON] (а.с. 6). Вказану заяву було задоволено та надано відповідачці кредит на суму 13820,00 грн. Згідно наданого розрахунку заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків утворилася заборгованість в розмірі 30216,56 грн., з яких: 11416,86 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,09 грн. - сума заборгованості за відсотками; 11881,61грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 6910,00 грн. - сума заборгованості за пенею. (а.с. 16). У подальшому, 26 червня 2019 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компаній «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір про відступлення права вимоги №20190626, що підтверджується наданою копією вказаного договору (а.с. 19-21). Відповідно до наданого Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26.06.2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача на суму 30216,56 грн. (а.с. 22). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу ( фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнту) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За умовами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідач заяви про застосування позовної давності суду не подавав. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, оскільки в добровільному порядку відповідач вказану заборгованість позивачеві не відшкодував, суд приходить до висновку, що дана сума підлягає стягненню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 30216,56 грн. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved