Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . При житті [PERSON] склала 30.10.2001 р. заповіт на ім`я [PERSON] , в якому заповідала йому все майно, що буде їй належати до дня її смерті. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради, площею 2,74 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія I-ОД № 040676 виданий Кілійською районною державною адміністрацією 02.11.2004 року, земельної ділянки розташованої в [ADDRESS] призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, площею 0,2500 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 586052 виданий 26.01.2010 р. на підставі рішення Шевченківської сільської ради від 14 червня 1994 року № 04 та рішення Шевченківської сільської ради від 17 грудня 2009 року № 423, житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не приймав та за заявою відмовився від спадщини, на користь позивача [PERSON] . Позивач, після смерті [PERSON] прийняв спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою. Позивач, відповідно до ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки є її рідним племінником та має право на спадкове майно. Інші спадкоємці, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відсутні. Позивач звертався до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, однак йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадщину. Після смерті спадкодавця стало відомо, що немає державних актів на право приватної власності на землю та на право власності на земельну ділянку, а саме оригінали документів - відсутні, також відсутня належна державна реєстрація прав на житловий будинок на спадкодавця. Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд: - встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради, площею 2,74 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія I-ОД № 040676 виданий Кілійською районною державною адміністрацією 02.11.2004 року, земельної ділянки розташованої в [ADDRESS] призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, площею 0,2500 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 586052 виданий 26.01.2010 р. на підставі рішення Шевченківської сільської ради від 14 червня 1994 року № 04 та рішення Шевченківської сільської ради від 17 грудня 2009 року № 423 - [PERSON] , померлій [INFO] - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради, площею 2,74 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія I-ОД № 040676 виданий Кілійською районною державною адміністрацією 02.11.2004 року, земельну ділянку розташовану в [ADDRESS] призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, площею 0,2500 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 586052 виданий 26.01.2010 р. на підставі рішення Шевченківської сільської ради від 14 червня 1994 року № 04 та рішення Шевченківської сільської ради від 17 грудня 2009 року № 423, житловий будинок розташований в [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А житловою площею 36,8 кв.м. та загальною площею 76,0 кв. м., надвірних споруд - № 1-2, І, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Після відкриття провадження у справі представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу та задовольнити позов без його присутності та присутності позивача. Представник відповідача - Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив суд розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого в м.Кілія Райбюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 71 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », 1934 р.н. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого в с. Шевченкове Ізмаїльського району Одеської області, запис акта про народження № 115 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським сільЗАГС Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 91 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 03, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 31, [PERSON] , померла [INFO] . З дублікату заповіту посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 22.08.2012 р. та складеного 30.10.2001 р. вбачається, що [PERSON] , заповідала все своє майно [PERSON] . Відповідно до акту про встановлення фактів від 08.06.2021 р., [PERSON] , яка померла [INFO] на момент смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті з нею за даною адресою постійно проживав її племінник [PERSON] , [INFO] , який доглядав за нею у зв`язку з хворобою, а після смерті здійснював її поховання. [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради, площею 2,74 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія I-ОД № 040676 виданий Кілійською районною державною адміністрацією 02.11.2004 року, земельна ділянка розташована в [ADDRESS] призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, площею 0,2500 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 586052 виданий 26.01.2010 р. на підставі рішення Шевченківської сільської ради від 14 червня 1994 року № 04 та рішення Шевченківської сільської ради від 17 грудня 2009 року № 423. Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Центр інженерних досліджень», житловий будинок по [ADDRESS] в цілому складається з: житлового будинку - літ. А житловою площею 36,8 кв.м. та загальною площею 76,0 кв. м., № 1-2 - огорожа, І - вимощення. Згідно заяви, посвідченої нотаріусом Мирнинського нотаріального округу в місті Удачний Республіки Саха /Якутія/ 22.07.2021 р., [PERSON] , цією заявою підтверджує, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті його тітки [INFO] , [PERSON] , яка раніше мешкала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , усвідомлюючи правову природу і наслідки цієї заяви, без будь-якого фізичного чи психологічного примусу цією заявою відмовляється від претензій на спадок, одночасно повідомляє, що ним пропущений строк для прийняття спадщини. До суду з приводу відновлення строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Фактично в управління спадковим майном не вступав, не претендував і в подальшому претендувати на спадщину не буде, не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину його рідним братом [PERSON] . Просить визнати його рідного брата [PERSON] , [INFO] , громадянина України, єдиним спадкоємцем і оформити на нього весь спадок, що залишився після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з інформаційного листа від 08.07.2021 р. № 285/01-16, приватний нотаріус Юрченко М.Є. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 66060911 від 17.08.2021 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 43726460 дата посвідчення 30.10.2001 р., місце посвідчення - Шевченківська сільська рада Кілійського району. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 66060908 від 17.08.2021 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація у спадковому реєстрі відносно [PERSON] відсутня. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради, площею 2,74 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія I-ОД № 040676 виданий Кілійською районною державною адміністрацією 02.11.2004 року, земельної ділянки розташованої в [ADDRESS] призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, площею 0,2500 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 586052 виданий 26.01.2010 р. на підставі рішення Шевченківської сільської ради від 14 червня 1994 року № 04 та рішення Шевченківської сільської ради від 17 грудня 2009 року № 423 - [PERSON] , померлій [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця, спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв, а спадкоємці попередніх черг за законом відсутні, позивач як спадкоємець п`ятої черги за законом прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі ст. ст. 15, 16, 1265, 1268 ЦК України,

Outcome: approved