Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що [PERSON], є сином [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER] від 31.08.2010 року. 20.05.2005 року біля буд. 28 по вул. Чумаченка у місті Запоріжжі, водій [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], після чого покинув місце пригоди. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, шиї, тулуба та кінцівок з переламами хребта, кісток таза, кінцівок, крововиливами під оболонку мозку, ускладненим розвитком шоку, що мало прямий причинний зв'язок з настанням смерті останньої. За даними обставинами було відкрите кримінальне провадження. 25.11.2005 року було подано позов до [PERSON] по стягненню шкоди, завданої смертю потерпілого та моральної шкоди від злочину. 03.02.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було оголошено вирок у справі № 1 -60/06, яким [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК та частково задоволено цивільний позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яким з [PERSON], на його користь було стягнуто шкоду заподіяну смертю потерпілої у розмірі мінімальної заробітної плати 332 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2005 року до закінчення мого навчання, але не більш ніж досягнення 23 річного віку з індексацією. А також стягнення моральної шкоди у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2005 року до закінчення його навчання, але не більш ніж до досягнення 23 річного віку. 18.05.2006 року постановами головного державного виконавця Державної виконавчої служби у Комунарському районі м. Запоріжжя Смолович К.В. за ВП № 2031578 та № 20311388 було відкрите виконавче провадження. Станом на 23.05.2018 року заборгованість за вказаним виконавчим провадженням не погашена, підтвердження щодо виконання [PERSON] рішення суду відсутні. Проте, [PERSON], відмовляється в добровільному порядку виконувати зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість з 20.05.2005 року по теперішній час, що підтверджується розрахунками заборгованості від 21.05.2018 року за № 18892/4-16.3-43 та від 23.05.2018 року за № 19395/4-16.3-43, відповідно до яких загальна сума основного боргу складає 21 708,4 грн. та 19 800 грн. Відмова відповідача виконати свої зобов'язання за розпискою та повернення грошових коштів добровільно, змусила звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився але надав заяву про розгляд справи за його відсутності вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх з підстав вказаних в матеріалах справи. Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], є сином [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER] від 31.08.2010 року. 20.05.2005 року біля буд. 28 по вул. Чумаченка у місті Запоріжжі, водій [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], після чого покинув місце пригоди. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, шиї, тулуба та кінцівок з переламами хребта, кісток таза, кінцівок, крововиливами під оболонку мозку, ускладненим розвитком шоку, що мало прямий причинний зв'язок з настанням смерті останньої. За даними обставинами було відкрите кримінальне провадження. 25.11.2005 року було подано позов до [PERSON] по стягненню шкоди, завданої смертю потерпілого та моральної шкоди від злочину. 03.02.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було оголошено вирок у справі № 1 -60/06, яким [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК та частково задоволено цивільний позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яким з [PERSON], на його користь було стягнуто шкоду заподіяну смертю потерпілої у розмірі мінімальної заробітної плати 332 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2005 року до закінчення мого навчання, але не більш ніж досягнення 23 річного віку з індексацією. А також стягнення моральної шкоди у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2005 року до закінчення його навчання, але не більш ніж до досягнення 23 річного віку. 18.05.2006 року постановами головного державного виконавця Державної виконавчої служби у Комунарському районі м. Запоріжжя Смолович К.В. за ВП № 2031578 та № 20311388 було відкрите виконавче провадження. Станом на 23.05.2018 року заборгованість за вказаним виконавчим провадженням не погашена, підтвердження щодо виконання [PERSON] рішення суду відсутні. Проте, [PERSON], відмовляється в добровільному порядку виконувати зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість з 20.05.2005 року по теперішній час, що підтверджується розрахунками заборгованості від 21.05.2018 року за № 18892/4-16.3-43 та від 23.05.2018 року за № 19395/4-16.3-43, відповідно до яких загальна сума основного боргу складає 21 708,4 грн. та 19 800 грн. З розрахунку заборгованості наданого позивачем також вбачається стягнення індексу інфляції 3 % на виниклу заборгованість за несплату аліментів яка також підлягає стягненню. Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення: грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Outcome: partial