Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2795/15 про надання останній кредиту в сумі 5000 грн. 00 коп. строком на 10 місяців починаючи з 31 грудня 2015 року по 04 листопада 2016 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідачка [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідачка повинна була повернути 5000 грн. 00 коп. в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 5, 95% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. Відповідачка [PERSON] не належним чином виконувала свої зобов'язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов'язань виявилися в тому, що відповідачка не сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Термін дії кредитного договору №2795/15 від 31 грудня 2015 року закінчився 04 листопада 2016 року, сума кредиту не повернена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 971 грн. 01 коп. Згідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] повинна повернути: 971 грн. 01 коп. - залишок по кредиту; 1669 грн. 17 коп. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, тобто заборгованість становить 2640 грн. 18 коп. Відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачці письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у зв'язку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом до відповідачки як боржника про примусове стягнення за кредитним договором заборгованості за кредитом та відсоткам. Представник позивача, в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву в якій прохала суд розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі і в разі неявки відповідачки не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с. 22, 23). Відповідачка [PERSON], яка про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. Згідно письмової заяви, прохала проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, при винесенні рішення судом прохала врахувати її тяжке матеріальне становище, та долучити до матеріалів справи копії документів: довідку про розмір пенсії, довідку про стипендію, довідку зі школи, довідку про склад сім'ї, при цьому заперечувала проти стягнення з неї судового збору (а.с. 24-28). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №2795/15 від 31 грудня 2015 року (а.с. 5-6) про надання останній кредиту в сумі 5000 грн. 00 коп. терміном на 10 місяців зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 5.95 % на залишок заборгованості за кредитом, а також процентів, нарахованих згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 04 листопада 2016 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 5000 грн. 00 коп. згідно видаткового касового ордеру №6509 від 31 грудня 2015 року, а відповідачка зобов'язалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на ім'я позивача, починаючи з 16 лютого 2016 року та погасити кредит не пізніше 04 листопада 2016 року, а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобов'язань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-10561 ЦК України (а.с. 5-6). Оскільки відповідачка порушила строки сплати кредиту та відсотків, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 4). Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п. 4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Відповідачка отримала кредит у сумі 5000 грн. 00 коп., але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у зв'язку з чим позивачем їй 24 лютого 2017 року, 16 серпня 2017 року направлялася претензія з вимогами про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам, але і після цього відповідачкою не були виконані умови зобов'язання, що свідчить про істотне порушення нею в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди (а.с. 8, 9). На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідача борг по укладеному між сторонами 31 грудня 2015 року кредитному договору в розмірі 2640 грн. 18 коп. з яких 971 грн. 01 коп. залишок по кредиту та 1669 грн. 17 коп. проценти за користування кредитом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду (а.с. 1). Заперечення позивачки проти стягнення з неї судового збору, суд не приймає, оскільки згідно Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди першої та другої груп, а з наданих відповідачкою документів, вбачається, що вона являється інвалідом третьої групи загального захворювання, в зв'язку з чим, не може бути звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved