Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів заборгованість за Договором позики від 18 березня 2013 року у розмірі 16207,68 доларів США, що еквівалентно 381204,63 грн. з кожного, а разом 32415,36 доларів США, що еквівалентно 762409,27 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 17.12.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 18 березня 2013 року між ним (надалі позивач, Позикодавець) та [PERSON] (відповідач, Позичальник) було укладено договір позики, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 226 (надалі Договір). Зазначений договір укладено в інтересах сімї та підписано сторонами за згодою дружини Позичальника [PERSON], про що є відмітка у Договорі. Відповідно до умов Договору позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі 13000,00 доларів США, що на дату підписання Договору було еквівалентно 105560,00 грн. за курсом 812,00 грн. за 100,00 доларів США, а відповідач зобовязався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів з кінцевою датою повернення суми позики 13.09.2013 року. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного договору позики та станом на 17.12.2015 року грошові кошти Позикодавцю не повернув. На звернення позивача із заявою № 18/02-24, яка посвідчена Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про необхідність погашення боргу за Договором позики від 18.03.2013 року та можливість вчинення виконавчого напису, відповідач заборгованість не повернув та залишив вказане звернення без відповіді. У звязку з викладеним, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, про причини неявки суд не повідомили,хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Одеські вісті», а судові повістки направлені за місцем їх реєстрації повернуті до суду в звязку з неможливістю віднайти адресу проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про день розгляду справи належним чином. За згодою позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідачів заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не з'явилась, письмово повідомивши суд про розгляд справи без її участі. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 18 березня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 226, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в розмірі 13000,00 доларів США, що на дату підписання договору дорівнювало 105560,00 грн., за курсом 812,00 грн. за 100,00 доларів США та зобовязався повернути позику в повному обсязі. Як вбачається з п. 2.1., 2.4 Договору позика надавалась строком на шість місяців та кінцевою датою повернення суми позики є 13.09.2013 року (а. с. 9, 10). Вказаний договір укладено в інтересах сімї та підписано сторонами за згодою дружини Позичальника [PERSON], про що є відмітка у Договорі. Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя. П. 1.1. Договору позики встановлено, що позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти в розмірі, визначеному цим договором, а Позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, в терміни та у порядку, що визначені цим договором. Згідно п. 4.1.2. Договору позики Позикодавець має право на примусове стягнення суми позики з урахуванням пені з розрахунку 0,20 % за кожний день прострочення виконання зобовязання або за виконавчим написом нотаріуса, у випадку порушення Позичальником строку повернення більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів. Позивач свої зобовязання за Договором позики виконав в повному обсязі, про що свідчить п. 3.1. Договору, при цьому відповідачі у визначений термін взяті на себе зобовязання не виконали, що призвело до виникнення перед Позикодавцем заборгованості, розмір якої, відповідно розрахунку складеного позивачем, станом на 17.12.2015 року складає 32415,36 доларів США, що еквівалентно 762409,27 грн., в тому числі: заборгованість за пеню в період прострочення з 14.09.2013 року по 14.09.2014 року в розмірі 9516,00 доларів США, що еквівалентно 223816,32 грн.; заборгованість за позикою в період заборгованості з 14.09.2013 року по 17.12.2015 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 22899,36 доларів США, що еквівалентно 538592,00 грн. З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з заявою від 21.05.2015 року № 18/02-34, посвідченою Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про необхідність погашення боргу за Договром позики від 18.03.2013 року та можливість вчинення виконавчого напису. Проте заява позивача залишена без відповіді та без задоволення (а. с. 11). Відповідно до ст. ст.\~525, 526 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\~\~\~\~\~ Ст. 612 ЦК України встановлено, що\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 624 України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та інші нарахування встановлені Договором або Законом. Крім того, виходячи з положень ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У звязку з цим суд вважає, що з відповідачів на користь позивача має бути стягнуто борг у доларовому еквіваленті з урахуванням індексу інфляції та пеня за період прострочення і оскільки сума, яка має бути стягнута, визначається за офіційним курсом валюти на день подання позову до суду, а станом на 17 грудня 2015 року курс гривні по відношенню до долара становив 23,52 грн. за 1 долар США, сума заборгованості становить 32415,36 доларів США, що еквівалентно 762409,27 грн. Оскільки відповідачі ухиляються від взятих на себе зобовязань, суд вважає, що права позивача порушені відповідачами і підлягають судовому захисту. Отже, стягненню підлягає сума заборгованості у доларовому еквіваленті, що відповідає гривневому еквіваленту за офіційним курсом валюти на день подання позову до суду. Відповідно до\~ч. 3 ст. 88 ЦПК України\~витрати по сплаті судового збору підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір»\~стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 6890,00 грн., що складає пять розмірів мінімальної заробітної плати.

Outcome: approved