Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з урахування заяви про уточнення позовних вимог просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06.05.2006 року Виконкомом Новоборівської селищною радою Володарсько-Волинського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 13. Просить прийняти відмову від позовних вимог про визначенняя місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що з 06.05.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю порозуміння, зникли спільні інтереси, втрачено почуття кохання, мають різні погляди на сім`ю, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені з лютого 2020 року. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розірвати шлюб та відмовляється від позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає повністю. Представник третьої особи направив на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачка послалася як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, відповідно до оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 06.05.2006 року Виконкомом Новоборівської селищною радою Володарсько-Волинського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 13. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 15-16) Згідно Висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради № 1329 від 04.11.2020 року зазначено, що виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 76-77) Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Згідно зі статтею 24 СК України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] відмовився від позовної вимоги про визначення місця проживання дітей. Згідно положення ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від позову… Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову. В разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Відповідно до п.4 ч.1\~ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Оскільки відмова від позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси сторін, суд вважає за можливе прийняти відмову від позову та провадження у справі закрити. Згідно до ч. 2\~ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). Відповідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідачів судові витрати понесені при зверненні до суду, то суд вважає понесення таких витрат віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved