Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні. 29.05.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 03.12.2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Свої позовні вимоги позивач у позовній заяві мотивує тим, що 06.04.2012р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Вказав, що [INFO] у шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON] . Зазначив, що рішенням суду від 21.12.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Вказав, що після розірвання шлюбу позивач не бере участі у вихованні сина, оскільки відповідач на телефонні дзвінки позивача не відповідає, під час візитів за місцем проживання не відчиняє двері. Зазначив, що вказані дії відповідача суперечать інтересам дитини, оскільки обмежують можливість спілкування із обома батьками та не сприяють повноцінного духовному та моральному розвитку дитини. Просив зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з сипом [PERSON] , [INFO] ; визначити вказані способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив визначити наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] шляхом: побачення із сином за місцем проживання батька у першу та третю суботу та другу і четверту неділю місяця з 10:00 год. до 18:00 год.; побачення із сином за місцем проживання батька у день народження батька з 10:00 год. до 18:00 год.; побачення із сином за місцем проживання батька у день народження дитини (наступний після святкового) з 10:00 год. до 18:00 год.; спільний щорічний відпочинок з дитиною влітку протягом 10 днів (з 1 по 10 липня), побачення із сином за місцем проживання батька 2 січня, 8 січня, другий день Великодніх свят з 10:00 год. до 18:00 год. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні первісного позову повністю. Свій відзив мотивував тим, що з моменту прийняття розпорядження Жовківської районної адміністрації Львівської області позивач безперешкодно зустрічався з сином у відповідності до рішення органу опіки та піклування, а з боку відповідача жодних перешкод не чинилося, належні, допустимі, достатні та достовірні докази цього в матеріалах справи відсутні. Вказав, що докази чинення відповідачем позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною відсутні. Зазначив, що за спостереженнями матері, після зустрічей батька з сином у відповідності до графіку, встановленого органом опіки та піклування, дитина поводилась нетипово, почала замикатись в собі. Вказав, що також дитина розповідала дивні речі про використання батьком зброї під час зустрічей з ним, про вживання батьком алкогольних напоїв, про негативні висловлювання батька в бік матері, про ігри, під час яких дитину примушували виявляти негативне відношення до мами. Зазначив, що зміну поведінки дитини було зауважено й вихователями дошкільного навчального закладу - Львівської академії дошкільної освіти «ЛАДО», в якій син позивача та відповідача навчався з вересня 2019 року. Вказав, що зустрічі батька з сином в періодичності, визначеній органом опіки та піклування, призвели до погіршення психологічного та неврологічного стану дитини, батько дозволяє собі демонструвати своє негативне ставлення до матері в присутності дитини, чим викликає страх перед собою в сина та відбиває в нього бажання проводити з ним зустрічі. Зазначив, що збільшення кількості зустрічей позивача з сином є недоцільним та не відповідатиме інтересам дитини, для якої зустрічі в меншій мірі вже є стресом, який призводить до погіршення здоров`я. Вказав, що особливо яскраво ілюструє ігнорування батьком інтересів дитини його прохання встановити години побачень в будні дні з 12 до 19 год., оскільки це є часом навчання дитини. Зазначив, що до введення на території України карантинних заходів [PERSON] щоденно відвідував Львівську академію дошкільної освіти «ЛАДО» на постійній основі, з вересня 2020 року [PERSON] зарахований у 1 клас школи «Еколенд». Зазначив, що проведення побачень з батьком з 12 до 19 год. в будні дні є неможливим, оскільки це порушуватиме право дитини на здобуття загальної освіти. Вказав, що новорічні свята, згідно усталених традицій, передбачають проведення святкування в нічний час. В той же час, [PERSON] є малолітньою дитиною, внаслідок чого проведення нічних святкувань порушуватиме розпорядок дня дитини, перешкодить нормальному нічному відпочинку. Зазначив, що необмежене спілкування батька з сином засобами телефонного чи електронного зв`язку порушуватиме право сина на повноцінний розвиток, про який дбає матір, та позбавить хлопчика вільного часу для цього. Вказав, що змушення дитини до необмеженого спілкування з батьком, з яким у сина напружені відносини, є неможливим, оскільки: дитина не має вмінь та власних гаджетів для такого спілкування; необмежене спілкування електронними засобами зв`язку не призводить до збереження здоров`я дитини; спілкування електронними засобами зв`язку не може замінити живого спілкування та не може бути способом участі батька у вихованні сина, оскільки такого чинним законодавством не передбачено. Зазначив, що спору з приводу місця проживання дитини, як і доказів існування можливості зміни місця проживання дитини, станом на сьогодні не існує. Вказав, що СК України не передбачає такого способу участі батька у вихованні сина, як обов`язок матері щось повідомляти батьку, в тому числі й про обставини, про які просить позивач. Також відповідач подав зустрічний позов до позивача про визначення способів участі у вихованні дитини. Свої позовні вимоги позивач у позовній заяві мотивує тим, що мати забезпечує зростання дитини в атмосфері любові, взаємоповаги, всебічний розвиток дитини, відвідування дошкільного закладу з хорошою репутацією, відвідування секцій, заняття спортом. Вказав, що з іншими особами, з якими проживає дитина, - це бабуся [PERSON] та [PERSON] , в хлопчика також склалися приязні та довірливі відносини, [PERSON] їм довіряє, проводить з ними свій час та виявляє до них свою любов та прив`язаність. Зазначив, що враховуючи інтереси дитини, право сина на спілкування з батьком, зростання в атмосфері любові, мати [PERSON] добросовісно виконувала вимоги вказаного розпорядження, забезпечувала зустрічі сина з батьком, однак, після таких зустрічей з батьком відбулися зміни в поведінці дитини, погіршення його психоемоційного стану. Вказав, що всі ці зустрічі у відповідності до рішення органу опіки та піклування відбувались за відсутності матері за місцем проживання батька, а тому мати не могла перешкодити виявам агресії батька в присутності дитини, захистити сина від цього. Зазначив, що така ситуація призвела до погіршення здоров`я дитини та необхідності психокорекції та медикаментозного лікування. Вказав, що в ході огляду дитини неврологом [PERSON] в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», встановлено, що дитина важко йде на контакт, виявлено попередній діагноз: неврозоподібний стан, енурез, функціональний психологічний розлад, пов`язаний з психо-травмуючою ситуацією в сім`ї, внаслідок чого рекомендовано роботу з психологом. Зазначив, що при огляді невролога, проведеного в Дитячій поліклініці «Веселка» лікарем [PERSON] 22.07.2020 року, дитині встановлено діагноз: астено-невротичний синдром, невроз нав`язливих рухів, інсомнії, нічний енурез. Внаслідок цього, рекомендовано щадящий режим стресових ситуацій, емоційна стабільність, консультація дитячого психолога. Вказав, що згідно даних Індивідуальної карти психологічного супроводу дитини - [PERSON] , від 28.07.2020 року, за результатами проведеного психологом [PERSON] Дитячої поліклініки «Веселка» обстеження встановлено, що «в дитини виявлений посттравматичний стресовий розлад, як наслідок того, що дитина стала свідком агресивних дій (погроз з використанням засобів зброї) зі сторони батька - характерні ознаки психологічної травми присутні в результатах вербальних та невербальних методик, та збігаються з віком дитини на момент травмуючи подій. Розмови про батька викликають в дитини тривожні відчуття, страх, занепокоєння - на це вказують негативні психофізіологічні реакції: при згадуванні батька в дитини спостерігається ступор, зависання, зміна ритму дихання. На прямі запитання про бажання бачитись з батьком відповідає негативно. Постать батька в уявленні дитини є загрозливою, подавляючою, такою, що несе агресію. Крім того, в дитини наявні невротичні і виражені психосоматичні симптоми - енурез, нічні жахи, невротичні рухи, спалахи агресії, алергічні реакції, розлади травлення після зустрічі з батьком. Дитина демонструє сильну емоційну прив`язаність до матері, бабусі і дідуся, з якими проживає, які забезпечують дитині позитивний емоційний фон, почуття безпеки та захищеності». [PERSON] вважає, що зустрічі батька з сином слід проводити за місцем проживання дитини - в [ADDRESS] в присутності матері або інших осіб, з якими хлопчик проживає - бабусі чи дідуся. Вказав, що така форма спілкування батька з сином сприятиме дотриманню розумного балансу між інтересами дитини та правами батька, не дозволить батьку негативно впливати на виховання сина та вчиняти дії, які ще більше погіршуватимуть психоемоційний стан дитини. Зазначив, що відсутність матері чи інших осіб, яким дитина довіряє, породжуватиме в дитини загострення страху, натомість, присутність матері при таких зустрічах, вселятиме в дитині відчуття захищеності та безпеки. Просив встановити способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , шляхом побачень у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини та матері: [ADDRESS] , в присутності матері - [PERSON] , чи інших осіб, з якими дитина проживає, - бабусі [PERSON] , дідуся [PERSON] ; судові витрати покласти на [PERSON] . Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні первісний позов підтримав повністю та просив такий задовольнити, зустрічний позов не визнав та просив відмовити в задоволенні такого. Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні зустрічний позов підтримав повністю та просив такий задовольнити, первісний позов не визнав та просив відмовити в задоволенні такого. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що вона не влаштовує перешкод, а навпаки підтримувала [PERSON] в спілкуванні з батьком, але це спілкування негативно відобразилося на здоров`ї дитини. Одного разу [PERSON] розказував після зустрічі з батьком, в яку гру вони грали. [PERSON] говорив: «Якщо батька любиш тримаємо м`яч, дідуся, бабусю тримаємо м`яч», а коли сказав слово «мама» наказав, викинути м`яч. [PERSON] викинув м`яч, а батько сказав «копни м`яч». Після цього [PERSON] просив в неї вибачення і сказав, що не хотів цього робити. Вона говорила [PERSON] , що його люблять і тато, і мама, і чому тато так робив вона не може пояснити. Батько приходив, коли йому було зручно і гарно проводив з [PERSON] час в них вдома. Конфліктів не було. Зараз [PERSON] з батьком не йде на контакт. Спочатку [PERSON] спілкувався з батьком, а потім навіть не хотів до нього виходити. Одного разу [PERSON] поїхав з батьком на футбол, після чого [PERSON] розказав, що батько побив іншого хлопця. [PERSON] довірливо відноситься до неї, не фантазує, і хоча спочатку закривається, однак потім все розказує. Одного разу [PERSON] розказав, що йому було з батьком не цікаво, бо той пив горілку з друзями, а потім на машині привіз додому [PERSON] . Також [PERSON] розказав, що батько показував йому зброю і патрони і сказав, що буде розбиратися з матір`ю цією зброєю. Слова дитини батько не заперечував. Після того, як батько почав забирати [PERSON] , той ставав замкнутим, накривався ковдрою, ні з ким не хотів говорити. Особисто їй [PERSON] сказав, що не хоче йти на зустріч з батьком. Зараз [PERSON] навіть не хоче чути про батька. Вона усвідомлює, що батько для хлопчика є важливим. [PERSON] не має довірливого відношення до батька. До психолога вона звернулася, коли [PERSON] був ще в садочку. Психолог по малюнках визначив, що [PERSON] потребує захисту. Вона хоче, щоб [PERSON] зустрічався з батьком в будинку в її присутності, щоб дитина себе почувала захищеною. Вона характеризує батька [PERSON] позитивно. [PERSON] з батьком наодинці не залишався, без неї заснути не може, чекає, може плакати, дзвонити. Коли вона потрапила в ДТП, [PERSON] її не дочекався і тепер за неї переживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позивача за первісним позовом вона не знає, а з відповідачем за первісним позовом в неї приязні стосунки, та надала наступні пояснення. Дитина відвідувала заклад з 2017 року. Батька вона не бачила, а бачила матір, бабусю, дідуся. Дитина про батька не говорила. Вона часто спілкується з дітьми. [PERSON] завжди був доглянутий, чистенький, веселий, говіркий, відкритий. Влітку 2019 року вона працювала тісно з [PERSON] у групі. Восени, приблизно в середині вересня 2019 року, з дитиною почало творитися щось дивне. [PERSON] почав агресувати до дітей, вживав нецензурні слова. Вона виводила дітей до батьків. [PERSON] маму обзивав лайливими словами, копав, бив, казав, що вона погана, і що він з нею нікуди не піде. Мама при цьому не піднімала ні голосу, ні руки. [PERSON] заспокоювали. [PERSON] категорично відмовлявся йти до мами. Вона працювала з [PERSON] і спитала його, хто йому таке сказав? На що він відповів, що йому тато сказав, що мама погана, її треба бити, вбити. Вихователі їй розказували, що кожного понеділка [PERSON] приходив і не спілкувався ні з ким. У вівторок [PERSON] вже ставало краще, до середи він переставав матюкатися, а в четвер і п`ятницю вже поводив себе нормально. З понеділка все повторювалося знову. Вона звернулася до мами [PERSON] , яка їй повідомила, що на цих вихідних дитина була з батьком. В середині грудня [PERSON] прийшов в нормальний психологічний стан. Вона вважає, що діти відтворюють почуті фрази. Також [PERSON] казав, що баба погана і дідо поганий. Як вона дізналася від мами [PERSON] , з середини грудня дитина перестала бачитися з батьком. У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що з позивачем за первісним позовом стосунки в нього нейтральні, а з відповідачем за первісним позовом приязні, та надав наступні пояснення. [PERSON] його похресник. Він подарував квадроцикл. Він з [PERSON] їхав на квадроциклі і заїхав до [PERSON] , який є і його товаришем, і товаришем позивача за первісним позовом, який згодом туди приїхав. [PERSON] підійшов до [PERSON] , проте [PERSON] руки батькові не подав, розплакався, почав ховатися за нього, і просив відвезти його, бо з батьком бачитися не хоче. [PERSON] потім всю дорогу плакав. Це було приблизно в середині червня 2020 року. У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що з позивачем за первісним позовом стосунки в нього нейтральні, а з відповідачем за первісним позовом приязні, та надав наступні пояснення. Позивачу за первісним позовом давали дитину завжди, і по сьогоднішній день дають, але дитина не хоче цього спілкування. Зі слів [PERSON] батько настроює його проти мами. Коли приїжджає [PERSON] , [PERSON] ховається і каже, що не хоче виходити до батька. В одному будинку проживають він, його дружина, донька відповідач за первісним позовом, та [PERSON] . Про садочок [PERSON] йому розказує, а про батька ні. З 4 години до 8 години [PERSON] завжди виходив до батька, а потім приблизно 1 рік тому перестав виходити, і навіть боявся чорної машини, на якій приїжджав [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що з позивачем за первісним позовом стосунки в неї нейтральні, а з відповідачем за первісним позовом приязні, та надала наступні пояснення. Позивачу за первісним позовом ніхто ніколи не забороняв спілкуватися з сином. Позивач цілий рік приходив, все було нормально. Позивач не покликав сина на день народження 15 лютого, а коли прийшов приблизно в двадцяти числах лютого 2019 року [PERSON] захворів. [PERSON] побачив, що позивач був біля будинку, але не зайшов. [PERSON] плакав, почав проявляти агресію. [PERSON] показував їй написі сказав: «Дивись, тут написано мама дурна». Одного разу [PERSON] розказав, що він з батьком тут гуляв, а тато тут пив з друзями. До її чоловіка приїхав знайомий на чорній машині, яку [PERSON] коли побачив, втік наверх. Потім на полі, коли запускали змія, [PERSON] побачив чорну машину і прибіг до неї, весь трусився. Вона за спілкування за згодою дитини. В орган опіки та піклування звертався позивач за первісним позовом. Коли [PERSON] спав, вона сказала, що [PERSON] спить, і запропонувала [PERSON] зайти, але той відмовився, бо спішив. Вона не була свідком сварок між батьками [PERSON] . Приблизно в серпні-вересні вони їхали в автомобілі, йшов [PERSON] і не привітався, через що [PERSON] розплакався. [PERSON] сказав, що він не хоче гуляти з батьком, бо з ним не цікаво. У [PERSON] була висипка і вони здавали аналізи в Синево. Вона сказала [PERSON] , щоб він звернув увагу на здоров`я сина, на що він шарпнув за руку [PERSON] і посадив в машину. Потім була висипка і діарея, і вони пішли до невропатолога і до психолога. Вадив говорив, що не хоче йти до батька, вона запропонувала йому сказати це батькові. [PERSON] пішов, [PERSON] сказав йому «Якщо ти зараз не підеш, я більше до тебе не приїду». [PERSON] розказував, що йому говорив батько, що мама вигнала тата і він тепер живе з собакою в машині. Мама [PERSON] ніколи не наговорювала на батька [PERSON] , а навпаки намагалася згладити ситуацію. [PERSON] зустрічався з батьком в них вдома без перешкод. В подальшому [PERSON] затуляв вуха і казав, що не хоче говорити про батька. Вона ходила на засідання комісії. Батько не цікавиться здоров`ям дитини. [PERSON] робили операцію на око, а його батько забув про це, коли приїхав у холодну пору на скутері. Вона говорила до [PERSON] , що [PERSON] хворий і щоб він зайшов до хати, на що той відповів: «Він довго ще буде хворіти» і не поцікавився про здоров`я дитини. [PERSON] вкладає спати мама. [PERSON] допізна не лягає спати, чекає на маму. [PERSON] не лишався з сином ні на ніч, ні у відпустку. Дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21.12.2018 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , позивач батьком. З розпорядження голови Жовківської РДА від 29.03.2019 року № 128 вбачається, що визначено способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , шляхом побачень у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання батька, а також в інший час за згодою матері та батька дитини. Згідно довідки про склад сім`ї від 28.07.2020 року № 242, виданої Грядівською сільською радою Жовківського району Львівської області, син сторін зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В ході огляду дитини неврологом в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», встановлено, що дитина [PERSON] , 2014 р.н., важко йде на контакт, виявлено попередній діагноз: неврозоподібний стан, енурез, функціональний психологічний розлад, пов`язаний з психо-травмуючою ситуацією в сім`ї, рекомендовано роботу з психологом, що підтверджується записом консультації невролога від 15.07.2020 року. При огляді невролога, проведеного в Дитячій поліклініці «Веселка», 22.07.2020 року, дитині [PERSON] , 2014 р.н., встановлено діагноз: астено-невротичний синдром, невроз нав`язливих рухів, інсомнії, нічний енурез, рекомендовано щадящий режим з обмеженням стресових ситуацій, емоційна стабільність, консультація дитячого психолога, що підтверджуються висновком невролога від 22.07.2020 року. З Індивідуальної карти психологічного супроводу дитини [PERSON] від 28.07.2020 року вбачається, що за результатами проведеного психологом обстеження встановлено, що «в дитини виявлений посттравматичний стресовий розлад, як наслідок того, що дитина стала свідком агресивних дій (погроз з використанням засобів зброї) зі сторони батька - характерні ознаки психологічної травми присутні в результатах вербальних та невербальних методик, та збігаються з віком дитини на момент травмуючих подій. Розмови про батька викликають в дитини тривожні відчуття, страх, занепокоєння - на це вказують негативні психофізіологічні реакції: при згадуванні батька в дитини спостерігається ступор, зависання, зміна ритму дихання. На прямі запитання про бажання бачитись з батьком відповідає негативно. Постать батька в уявленні дитини є загрозливою, подавляючою, такою, що несе агресію. Крім того, в дитини наявні невротичні і виражені психосоматичні симптоми - енурез, нічні жахи, невротичні рухи, спалахи агресії, алергічні реакції, розлади травлення після зустрічі з батьком. Дитина демонструє сильну емоційну прив`язаність до матері, бабусі і дідуся, з якими проживає, які забезпечують дитині позитивний емоційний фон, почуття безпеки та захищеності (отримані дані на основі психодіагностики)». Рекомендовано виключити імовірність повторних травматизацій дитини та посилення травми; забезпечити дитині позитивний емоційний фон життєдіяльності, почуття безпеки та захищеності; психокорекція. З довідки б/н від 27.07.2020 року, виданої ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , 2014 р.н., числиться у списках вихованців Львівської академії дошкільної освіти «Ладо» з вересня 2019 року по теперішній час, до запровадження карантину відвідував заняття на постійній основі. З характеристики б/н від 27.07.2020 року, виданої ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , 2014 р.н., дуже прив`язаний до мами, бабусі та дідуся, батько дитини не відвідував дитячого садку, не приводив та не забирав дитину, не був присутній на заходах, [PERSON] не охоче розповідав про проведений з батьком час, починаючи з грудня 2019 року дитина при згадуванні про батька та після зустрічей з ним замикалась в собі, ставала лякливою. З довідки №42 від 20.07.2020 року, виданої ТзОВ «Школа «Еколенд» вбачається, що [PERSON] , 2014 р.н., буде зарахований у 1-ий клас ТзОВ «Школа «Еколенд». З копії заяви від 30.11.2019 року вбачається, що [PERSON] просила Академію футболу для дошкільнят «Клуб Лева» прийняти [PERSON] на навчання за програмою навчання «Зірка Лева» з 21.12.2019 року по 21.09.2020 року. З листа Жовківського відділення поліції № 5692/52/01-20 від 24.07.2020 року вбачається, що [PERSON] з будь-якими заявами в Жовківське відділення поліції не звертався. З висновку Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про участь [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , від 05.10.2020 року вбачається, що Жовківська РДА вважає за доцільне визначити способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , шляхом побачень за місцем проживання батька: у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; у день народження батька дитини; у день народження дитини (наступний після святкового); спільний щорічний відпочинок з дитиною влітку протягом 10 днів (з 1 по 10 липня); 2 січня; 8 січня; другий день Великодніх свят та у інший час за домовленістю батьків. Ухвалою суду від 31.03.2021 року було витребувано у органу опіки і піклування Шевченківської районної\~адміністрації Львівської\~міської радиписьмовий висновок щодо розв`язання спору по зустрічному позові. Станом на 20.04.2021 року дана ухвала суду Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради не виконана. У судовому засіданні 20.04.2021 року судом було з`ясовано думку щодо можливості продовження судового засідання за відсутності висновку щодо розв`язання спору по зустрічному позові. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні зауважив, що висновок органу опіки та піклування було надано після прийняття до розгляду зустрічного позову, наголосив, що вже після прийняття зустрічного позову матір та батько дитини висловили свою позицію щодо розв`язання спору на засіданні при поданні висновку від 05.10.2020 року, та настояв на продовженні судового розгляду. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні залишила вирішення цього питання на розсуд суду. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до зустрічного позову позивач за зустрічним позовом просив встановити способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , шляхом побачень у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини та матері: [ADDRESS] , в присутності матері - [PERSON] , чи інших осіб, з якими дитина проживає, - бабусі [PERSON] , дідуся [PERSON] . Як вбачається з висновку Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про участь [PERSON] у вихованні сина [PERSON] від 05.10.2020 року органами опіки та піклування проведено бесіди з батьком та матір`ю дитини, зокрема, мати дитини не є проти зустрічей батька з сином, проте просить, щоб такі зустрічі відбувалися в першу і третю суботу місця та у другу і четверту неділю місяця з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання матері дитини в присутності матері чи інших осіб, з якими проживає дитина, оскільки від попередніх зустрічей з батьком за відсутності матері в дитини погіршився психоемоційний стан. Таким чином судом встановлено, що при поданні висновку Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про участь [PERSON] у вихованні сина [PERSON] від 05.10.2020 року була врахована думка матері щодо участі [PERSON] у вихованні вина [PERSON] відповідно до вимог зустрічного позову. Беручи до уваги викладене, враховуючи позицію представників сторін, те, що зустрічний позов було прийнято до розгляду 17.08.2020 року, а висновок Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про участь [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , під час проведення засідання по поданні якого було з`ясовано позицію батька та матері дитини, подано 05.10.2020 року, а також те, що справа перебуває на розгляді тривалий час, судом було прийнято рішення продовжувати судовий розгляд. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частиною третьою\~статті 51 Конституції України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті\~15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ч.6\~ст.6 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ч.1-3\~ст.157\~СК України\~питання виховання\~дитини вирішується\~батьками спільно,\~крім випадку,\~передбаченого частиною\~п`ятою цієї\~статті. Той\~із батьків,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~зобов`язаний\~брати участь\~у її\~вихованні і\~має право\~на особисте\~спілкування з\~нею.\~ Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Судом встановлено, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють [PERSON] можливості регулярно спілкуватися з дитиною, однак батько має право на спілкування з сином. Відповідно до ч.1,2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з частинами четвертою, п`ятою\~статті 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою\~статті 19 СК України\~передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Суд враховує те, що між сторонами у справі склалися неприязні стосунки, а тому визначення зустрічей [PERSON] з дитиною за постійної присутності матері чи інших осіб, з якими дитина проживає, не призведе до відновлення теплих батьківських стосунків, а також не забезпечить дитині нормального психологічного стану під час таких зустрічей. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі № 487/2621/17-ц. Способи участі батька [PERSON] у вихованні\~дитини[PERSON] , що визначені органом опіки та піклування у висновку Жовківської РДА про участь [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , від 05.10.2020 року, шляхом побачень за місцем проживання батька: у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; у день народження батька дитини; у день народження дитини (наступний після святкового); спільний щорічний відпочинок з дитиною влітку протягом 10 днів (з 1 по 10 липня); 2 січня; 8 січня; другий день Великодніх свят та у інший час за домовленістю батьків, - є такими, що відповідають віковим потребам малолітньої дитини, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, будуть достатніми для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. За таких обставин позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні потрібно задовольнити повністю, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визначення способів участі у вихованні дитини потрібно відмовити повністю.

Outcome: approved