Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення способу участі у вихованні і спілкуванні зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачем в період з 2011 року до [INFO] . В період шлюбу народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу вони проживають окремо. Дитина проживає біля відповідача, яка постійно перешкоджає йому у спілкуванні з сином, не дозволяє проводити з ним час та умисно налаштовує сина проти нього. Він звертався до компетентних органів з даного приводу. 17.10.2017 Кіровоградська РДА своїм рішенням визначила спосіб його участі у вихованні сина, але не дивлячись на вказане рішення, відповідач в подальшому створює перешкоди у спілкуванні з сином. В своїх позовних вимогах просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні із сином та встановити спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини: кожної суботи з 10.00 год. до 19.00 год. та в день народження з 12.00 год. до 16.00 год.; щорічно з метою оздоровлення-один тиждень в період відпустки. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Фільштейн В.Л. позовні вимоги підтримали та надали пояснення по обставинах справи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивач негативно впливає на розвиток сина про що свідчать багаточисельні її звернення до органів правопорядку внаслідок виникнення сварок між нею та позивачем. Позивач не провідує сина в дошкільному закладі і будь-якої участі у вихованні сина не приймає. Відповідач та її представник адвокат Мельник О.В. просили відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи завідуюча сектора соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницький - Переведенцева О.В. не заперечувала проти задоволення позову. Свідок [PERSON] пояснила, що раніше проживала по сусідству із сім`єю [PERSON] . Неодноразово чула, що між подружжями [PERSON] відбуваються сварки. Свідок [PERSON] показав, що працює директором дошкільного навчального закладу який відвідує син сторін [PERSON] . За три роки перебування [PERSON] в дитячому садку ніколи не бачив його батька [PERSON] . Позивач ніякої участі у вихованні сина не приймав. [PERSON] пояснив, що не хоче спілкуватися зі своїм батьком, так як він обзивав брата та бив маму. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] , проживаючий в [ADDRESS] , є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.7), який проживає разом зі своєю матір`ю, відповідачем по справі [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.143). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано 29.01.2016 (а.с.11). Позивач характеризується виключно позитивно (а.с.8, 48, 49), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.9, 10), регулярно сплачує аліменти на утримання сина (а.с.50-54), раніше не судимий, працює. Відповідач по справі [PERSON] також характеризується виключно з позитивної сторони (а.с.66, 67), проживає разом зі своїми двома неповнолітніми дітьми (а.с.68), працює, раніше не судима. Згідно висновку засідання комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 25.09.2017 наданого до суду, рекомендовано органу опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації визначити спосіб у вихованні малолітнього [PERSON] та спілкування з ним батька [PERSON] - перебування дитини у родини батька кожної суботи з 10.00 год. до 19.00 год. та один тиждень кожного року в період відпустки батька за попередньою домовленістю з матір`ю дитини (а.с.105). Розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 17.10.2017 визначений аналогічний спосіб спілкування позивача із сином (а.с.16). Крім того, згідно висновку комісії з питань захисту дитини Міської ради м. Кропивницький від 28.05.2019 визначений спосіб у вихованні малолітнього [PERSON] та спілкування з ним батька [PERSON] - кожної суботи з 10.00 год. до 17.00 год. та 10 днів кожного року в період відпустки батька (а.с.157). Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. У відповідності до ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з сином. Згідно з ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виходячи із системного аналізу ст.ст.3, 18 Конвенції про права дитини, ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 19, 141, 153, 157, 159 СК України суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Оскільки позивач є батьком дитини, то мати, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати у здійсненні батьком своїх прав щодо виховання сина. Позивач характеризується з позитивної сторони, будь-яких обмежень у спілкуванні позивача з дитиною судом не встановлено і тому суд вважає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні сина може позбавити дитину родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього. В судовому засіданні відповідачка зазначила, що позивач негативно впливає на розвиток сина про що свідчать багаточисельні її звернення до органів правопорядку внаслідок виникнення сварок між нею та позивачем, але про те що вона перешкоджає позивачу у спілкуванні сином заперечила. Однак в суді достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем існують неприязнені відносини, що приводить до постійних конфліктів та сварок, що підтверджено багаточисельними зверненнями відповідача та позивача до правоохоронних органів. Дані відносини між сторонами вкрай негативно впливають на виховання [PERSON] . Позивач позбавлений можливості вільно спілкуватися із сином, так як у нього з відповідачем існує тривалий конфлікт. Суд критично відноситься к твердженням відповідача, що вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином. Дана обставина спростовується зверненням позивача до органу опіки, правоохоронного органу та суду. Таким чином, суд вважає, що позивач позбавлений можливості безперешкодно спілкуватися із сином і тому він був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своїм сином та право на його виховання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи та виходячи з інтересів дитини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, та слід встановити порядок участі позивача у вихованні та спілкування з неповнолітнім сином визначивши час: - кожної суботи з 10.00 год. до 17.00 год. та в день народження сина [PERSON] з 12.00 год. до 14.00 год.; - щорічно з метою оздоровлення - один тиждень в період відпустки [PERSON] за попередньою домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] . У разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, сторони, враховуючи передусім інтереси дитини, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду. Враховуючи позицію позивача, судові витрати по справі вважати фактично понесеними. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.5, 7, 141, 151, 153, 157, 159 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, Конвенцією про права дитини, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Outcome: partial