Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив стягнути з відповідача неправомірно отриману комісію у розмірі 729,88 грн. за видачу вкладу по договору № 263/170/822702 про відкриття депозитного року (вклад «Стабільний»). Позов у позовній заяві та інших заявах по суті спору мотивує тим, що 09 грудня 2014 року на підставі укладеного між ним та ПАТ «СБЕРБАНК Росії» договору № 26204000086122/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках договору щодо банківського обслуговування було відкрито на його ім`я поточний рахунок. Згідно із п.1 вказаного договору невід`ємною частиною укладеного договору є умови банківського обслуговування фізичних осіб АТ «СБЕРБАНК Росії», затверджені наказом голови правління № 37 від 16 січня 2012 року, які розміщені на сайті банку. В подальшому, між позивачем та банком було укладено ряд депозитних договорів у рамках договору щодо банківського обслуговування. Станом на 11 січня 2016 року загальна сума депозиту та нарахованих відсотків становила 5588,76 доларів США. Відповідно до п.3.3.3.5 Умов, які діяли станом на дату укладення депозитного договору повернення вкладу здійснюється банком у безготівковій формі, шляхом перерахування вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення вкладу за ініціативою клієнта. Днем повернення вкладу вважається день списання коштів з депозитного рахунку. При цьому вклад та проценти за ним зберігаються банком на поточному рахунку до моменту витребування клієнтом. Після повернення вкладу депозитний рахунок закривається в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Зазначає, що в умовах договорів, як банківського вкладу, відсутня інформація щодо комісії, чи платежів за обслуговування пакету банківських продуктів, вартість послуг банку, які визначено у відповідних тарифах. Оскільки діяли обмеження, введені НБУ щодо видачі готівки, він отримав кошти за депозитом (вкладом) 23 березня 2016 року в сумі 1910,0 доларів США, 24 березня 2016 року в сумі 1920,0 доларів США, 25 березня 2016 року в сумі 1758,76 доларів США, при цьому, за результатами проведених операцій по видачі вкладу банком неправомірно отримано комісію у розмірі 729,88 грн. Позивач вказує, що умови банківського обслуговування фізичних осіб та тарифи щодо банківського обслуговування у ПАТ «СБЕРБАНК Росії», які розміщені на інформаційних стендах банку та в мережі Інтернет ним не підписувались та до його відома не доводились під розписку, а тому банком безпідставно утримано з вкладу комісію у розмірі 729,88 грн., у зв`язку з цим просить стягнути з відповідача неправомірно отриману комісію у розмірі 729,88 грн. Представник відповідача у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що 23.03.2016 року банком було вчасно та в повному обсязі виконано умови за договором депозитного вкладу, повернуто суму вкладу з нарахованими відсотками, у зв`язку з цим взаємовідносини між сторонами за договором депозитного рахунку припинились. В подальшому правовідносини сторін стосувалися обслуговування банком і використання клієнтом відкритого позивачем поточного рахунку № [NUMBER] . У виписці про рух коштів по поточному рахунку клієнта за період з 09.12.2014 року по 13.04.2016 року зазначено, що банком була стягнута комісія за видачу готівки в сумі 249,27 гривень 23.03.2016 року, 249,74 гривень 24.03.2016 року, 230,86 гривень 25.03.2016 року. Таким чином, позивач був заздалегідь обізнаний про суму відповідної комісії, шляхом внесення необхідних коштів погодив її сплату. За здійснення операцій за рахунком та за надання клієнту інших послуг, банк отримує комісійну винагороду, розмір якої визначається відповідними Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції. Перед проведенням операції за поточним рахунком клієнт зобов`язаний ознайомитися з Тарифами РКО, в яких зазначений розмір винагороди банку за здійснення такої операції. Проведенням операції клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з діючими Тарифами РКО за її проведення. Добровільне здійснення позивачем сплати такої комісії є погодженням її розміру з необхідністю сплати. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві та інших заявах по суті спору підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, при цьому на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Судом встановлено, що 09 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір № 26204000086122/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках договору щодо банківського обслуговування. Відповідно до п.1 якого Банк зобов`язується надавати клієнту комплекс послуг, що включені до пакету продуктів і послуг «Універсальний», умови яких погоджені сторонами у цьому договорі, згідно з Умовами банківського обслуговування фізичних осіб АТ «СБЕРБАНК Росії», затверджені наказом голови правління банку № 37 від 16 січня 2012 року (з усіма змінами та доповненнями), або Умов, що затверджені на зміну вищезазначеним. Умови є невід`ємною частиною цього договору та розміщаються на сайті банку. В подальшому 23 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 263/170/822702 про відкриття депозитного рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування, сума вкладу становить 4250,0 доларів США з терміном повернення такого 23 березня 2016 року. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ст. 1066 ЦК України). Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ст. 1067 ЦК України). Відповідно до п.2.2. вказаного вище договору № 263/170/822702 про відкриття депозитного рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування термін повернення вкладу 23 березня 2016 року. Згідно із п.3.3.3.5 Умов, які діяли станом на дату укладення депозитного договору, повернення вкладу здійснюється банком у безготівковій формі, шляхом перерахування вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення вкладу з ініціативою клієнта. Днем повернення вкладу вважається день списання коштів з депозитного рахунку. При цьому вклад та проценти за цим зберігаються банком на поточному рахунку до моменту витребування клієнтом. Після повернення вкладу депозитний рахунок закривається в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Як вбачається із банківської виписки по поточному рахунку позивача № [NUMBER] у доларах США про рух коштів по рахунку з 09 грудня 2014 року по 13 квітня 2016 року, банком було перераховано на поточний рахунок клієнта суму депозиту та нарахованих за ним процентів у розмірі 5588,76 доларів США. При вирішенні спору судом враховується викладений у Постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-140цс1 правовий висновок, який вказує, що за змістом ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов`язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Згідно із вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. В ході судового розгляду встановлено та вказані обставини підтвердив в судовому засіданні позивач, що ним було отримано з поточного рахунку суму депозиту та нараховані відсотки за ним у загальному розмірі 5588,76 доларів США. Крім цього, відповідно до довідки № 76/54-5 від 28 лютого 2017 року кошти за договором № 263/170/822702 про відкриття депозитного рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування від 23 грудня 2015 року у повному обсязі були перераховані ПАТ «СБЕРБАНК» на поточний рахунок клієнта 23 березня 2016 року. Депозитний рахунок за цим договором закритий, заборгованостей за договором немає. При цьому судом враховується, що позивач вже звертався до суду з подібним позовом до відповідача, однак з інших підстав, та просив стягнути з відповідача ту ж суму 729,88 грн., однак як неправомірно стягнуту частину вкладу та процентів. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.05.2017, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 22.03.2018, в задоволенні зазначеного позову було відмовлено. При цьому судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що депозит та відсотки нараховані по ньому у повному обсязі були перераховані АТ «Сбербанк Росії» на поточний рахунок позивача 23.03.2016, банк повністю виконав умови договору № 263/170/822702 про відкриття депозитного рахунку щодо повернення вкладу. Вимогу щодо стягнення з відповідача тих же коштів в сумі 729,88 грн., однак як неправомірно нарахованої комісії, суд вважає також необгрутованою. Зокрема, після належного виконання відповідачем умов договору № 263/170/822702 про відкриття депозитного рахунку щодо повернення вкладу шляхом перерахування його на поточний рахунок правовідносини сторін стосувалися обслуговування банком і використання клієнтом відкритого позивачем поточного рахунку № [NUMBER] . Відповідно до п.п. 5, 6, 7 договору № 26204000086122/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках договору щодо банківського обслуговування за відкриття та обслуговування пакету клієнт сплачує банку комісійну винагороду у розмірі, визначеному Тарифами та пакетами продуктів та послуг, в порядку передбаченому Умовами. Підписанням цього договору клієнт виражає своє повне і безумовне прийняття публічної пропозиції банка укласти договір щодо банківського обслуговування на умовах, що встановлені банком в Умовах (акцепт), які є невід`ємною частиною цього договору та розміщені на сайті банку. Сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, що передбачені законодавством для договорів банківського рахунку фізичної особи. Позивач підписав зазначений договір, включно із зазначеними умовами, а тому погодився із правом банка в односторонньому порядку змінювати Тарифи на комісійне обслуговування відкритих у ньому банківських рахунків. У виписці про рух коштів по поточному рахунку клієнта за період з 09.12.2014 року по 13.04.2016 року зазначено, що банком була стягнута комісія за видачу готівки в сумі 249,27 гривень 23.03.2016 року, 249,74 гривень 24.03.2016 року, 230,86 гривень 25.03.2016 року. Таким чином, позивач був заздалегідь обізнаний про суму відповідної комісії, шляхом внесення необхідних коштів погодив її сплату. Як вбачається із долучених відповідачем до відзиву документів, зокрема, протоколів засідання тарифного і продуктового комітету АТ «Сбербанк Росії», розмір нарахованої позивачу комісії (0,5% від суми зняття готівки з банківського рахунку) відповідає Тарифам затвердженим банком. При цьому комісія за зняття коштів з поточного рахунку вже діяла півроку на дату укладення договору депозитного рахунку (а до цього в розмірі 0,7% ще з 2014 року), своїм особистим підписом внизу тексту договору депозитного рахунку позивач засвідчив, що ознайомлений перед його підписанням з Тарифами. Відповідно до Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», які є частиною договорів, укладених між сторонами, за здійснення операцій за рахунком та за надання клієнту інших послуг, банк отримує комісійну винагороду, розмір якої визначається відповідними Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції (п. 5.1 Підрозділу 5 Розділу І). Перед проведенням операції за поточним рахунком клієнт зобов`язаний ознайомитися з Тарифами РКО, в яких зазначений розмір винагороди банку за здійснення такої операції. Проведенням операції клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з діючими Тарифами РКО за її проведення (п. 1.4.4. Підрозділу 1 Розділу ІІ). Таким чином, добровільне здійснення позивачем сплати такої комісії є погодженням її розміру з необхідністю сплати. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що посилання позивача на неправомірне нарахування банком комісії є безпідставним. Інші доводи позовної заяви та поданих позивачем заяв по суті спору наведених вище висновків суду не спростовують. А тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed