overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2016 року. Сторони, у судове засідання не з'явились. Позивач надіслав заяву, згідно з якою позов підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути без його участі, судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач надала заяву, відповідно до якої позов визнає, строк для примирення не потрібен, прізвище просить залишити шлюбне, а справу розглянути без її участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами 23 липня 2016 року сторони зареєстрували шлюб. В останній час, під час спільного проживання, між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. У зв'язку з цим між ними припинено шлюбні відносини, ведення спільного господарства. У 2016 році припинили спільне проживання. Примиритися позивач не бажає. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво яким підтверджено факт реєстрації шлюбу сторін 23 липня 2016 року (а.с.3); копія паспорта та картки платника податків [PERSON] (а.с.4-6,7); довідка з Сахновщинської селищної ради про місце проживання позивача (а.с.8). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.02.1998 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, натомість подали заяви: позивач - про підтримання позову та залишення за ним судових витрат, відповідач - про визнання позову. Обидва просять строк на примирення не надавати, справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось, не зійшлися характерами. В даний час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки суперечать інтересам позивача. Після розлучення дитина проживатиме з відповідачем. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 24.02.1998 року (а.с.4); копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач і відповідач (а.с.5); заяви сторін. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2003 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивач подав заяву, в якій повідомив про підтримання позову, залишення за ним судових витрат, також зазначив, що діти після розірвання шлюбу проживатимуть з матірю. Відповідач подала заяву, відповідно до якої позов визнає, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, а також повідомила, що діти після розірвання шлюбу залишаться з нею. Обидва просили справу розглянути без їх участі, проти надання строку на примирення категорично заперечили. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя сторін не склалося, не зійшлися характерами. На даний час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 25 листопада 2003 року (а.с.3); копія свідоцтва про народження [PERSON], 01 лютого 2004 року, батьками якої є позивач та відповідач (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], 01 жовтня 2013 року, батьками якого є позивач та відповідач (а.с.5); копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2004 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, натомість надали заяви про розгляд справи без їх участі, а також повідомили позивач про підтримання позову та залишення за ним судових витрат, відповідач про його визнання, а також про те, що дитина після розлучення проживати з нею, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось через різний склад характерів та різного погляду на життя. Подружні стосунки не підтримують, сім'я фактично розпалася. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки суперечать його інтересам. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3). свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 26 червня 2004 року (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони (а.с.5). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом надавався подружжю строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 1997 року. Сторони, у судове засідання не зявились. Позивач подав заяву про підтримання позову в частині розірвання шлюбу, відкликання вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат та розгляд справи без його участі. Відповідач подала заяву про визнання позову, розгляд справи без її участі, повідомила, що прізвище змінювати не бажає, проти надання строку на примирення категорично заперечує. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами 26 листопада 1997 року сторонами укладено шлюб. Діти від шлюбу вже повнолітні. В останній час між подружжям постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. У звязку з цим сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. З січня 2017 року припинили спільне проживання. Примиритися з відповідачем позивач не бажає. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт реєстрації шлюбу сторін 26 листопада 1997 року (а.с.5); копія свідоцтва про народження [PERSON], 25 липня 1998 року (а.с.6); копія свідоцтва про народження [PERSON], 10 квітня 1992 року (а.с.7); копія паспорта та картки платника податків [PERSON] (а.с.8-10); довідка про місце реєстрації [PERSON] (а.с.11); копія паспорта та картки платника податків [PERSON] (а.с.21,22). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2014 року. Дітей від шлюбу не мають. Сторони, у судове засідання не з'явились. Позивач надіслав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути без його участі. Відповідач причини неявки суду не повідомила, заяв від неї не надходило. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи обставини справи, вище викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сторони з 12 квітня 2014 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалось через несумісність характерів, а також різного погляду на ведення домашнього господарства, вирішення сімейних питань, щодо подружніх стосунків та народження дітей. Протягом минулого часу ні позивач ні відповідач сімейні відносини відновити не намагались. Сім'я фактично перестала існувати. На примирення позивач не згоден. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3); копія паспорта відповідача [PERSON] (а.с.5-7); свідоцтво, яким підтверджено факт реєстрації шлюбу сторін 12 квітня 2014 року (а.с.8). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено. Судові витрати відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із-за припинення шлюбних відносин. Позивач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач позов визнав і не заперечував проти розгляляду справи по суті за відсутності позивача. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності позивача. Вислухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 20.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб від 22.12.2017 року. Як вказують сторони, вони сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і не мають наміру поновлювати шлюбні відносини. Суд вважає, що вищевикладене дає правові підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, позов задовольняється. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із-за припинення шлюбних відносин. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіславши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності і в яких позивач свій позов підтримав, а відповідач позов визнав. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 17.11.2001 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 17.11.2001 року. Як вказує позивач, вони з відповідачем сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і не мають наміру поновлювати шлюбні відносини. Суд вважає, що вищевикладене дає правові підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, позов задовольняється. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору визначається за ставкою на час подання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із-за припинення шлюбних відносин. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіславши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності і в яких позивач свій позов підтримав, а відповідач позов визнав. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 24.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.07.2014 року. Як вказує позивач у позові, вони з відповідачем сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і не мають наміру поновлювати шлюбні відносини. Суд вважає, що вищевикладене дає правові підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, позов задовольняється. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору визначається за ставкою на час подання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із-за припинення шлюбних відносин та визначеня з ним місце проживання дитини. У судовому засіданні позивач позов підтримав лише в частині розірвання шлюбу посилаючись на те, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини він зазначив помилково. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю. Сторони не заперечували проти вирішення спору по суті в підготовчому судовому засіданні. Вислухавши сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 14.02.2012 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.02.2012 року. Як вказують сторони, вони сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і не мають наміру поновлювати шлюбні відносини. Суд вважає, що вищевикладене дає правові підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, позов задовольняється. При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. На час постановлення рішення суду, суду не було надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved