Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.12.2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем «ГАЗ-95», державний номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 0736-а/11к-03 від 12.07.2011 транспортний засіб «NISSAN ALMERA», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вина відповідача у скоєному ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києві від 09.07.2012 року. На виконання умов вказаного договору, на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування позивачем на вказаний страхувальником рахунок, перераховано суму відшкодування в розмірі 11950,80 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь кошти в порядку регресу в розмірі 11950,80 грн. страхового відшкодування, судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, вказаною у довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області. Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з позначкою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання». Отже, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач про розгляд справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2011 року по вул. Саксаганського в м. Києві з вини відповідача який керував автомобілем «ГАЗ-95», державний номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «NISSAN ALMERA», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] та під його керуванням Вина відповідача в даній дорожньо-транспортній пригоді доводиться постановою Голосіївського районного суду м. Києві від 09.07.2012 року, що відповідно до ст. 61 ЦПК України є обставиною, що не підлягає доказуванню. 12.07.2011 між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 0736-а/11к-03, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням належним йому транспортним засобом. На підставі умов вказаного вище договору, страхового акту № 2011/V/OMOD15439/VESKO454 та розрахунку суми страхового відшкодування від 04.01.2012 р. позивачем на вказаний страхувальником рахунок, перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 11950,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 13.01.2012 р. № 129. На підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Виходячи з вищенаведеного, позов в частині стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 11950,80 грн. підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved