Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 11 листопада 2011 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З початку 2013 року вони з відповідачем однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, наполягають на заявлених позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не зявилась, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 29 (23713) від 28 липня 2016 року, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивача та його представника про розгляд справи за їх відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 11 листопада 2011 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі було зареєстровано шлюб, актовий запис №472. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з початку 2013 року сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved