Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на наступне. 02 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 845976/МБ-31. Іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором № 845976/МБ від 02 липня 2008 року, укладеним між ВАТ КБ „Надра і [PERSON], за умовами якого остання зобовязана ВАТ КБ „Надра по 01 червня 2013 року включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 845976/МБ, повернути кредит у розмірі 37 000 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 15,7 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором № 845976/МБ. Предмет іпотеки являє собою двокімнатну квартиру, загальною площею 47,2 м2, житловою площею 21,6 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири серії ВСТ № 449818, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] від 12 травня 2006 року за реєстровим № 1372. Право власності на Предмет іпотеки зареєстровано в комунальному підприємстві „Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно 23 червня 2008 року під реєстраційним номером 19282063, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством „Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації. 05.07.2012 року кредитний договір № 845976/МБ від 02.07.2008 року припинив свою дію у звязку з повним виконанням позичальником зобовязань перед кредитором, що підтверджено довідкою від 05.07.2012 року. Однак відповідачем не було розірвано договору іпотеки та не знято заборони відчуження Предмету іпотеки до сьогодні. На звернення Позивача до відділень ПАТ КБ „Надра, отримувала усні відповіді про практичну не можливість вирішення цього питання через введення в банк Тимчасової адміністрації, що позбавляє начальників відділень повноважень по зняттю заборон відчуження предмету іпотеки. Крім того, у відповідності до Постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 року № 356 „Про відклик банківської ліцензії і ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства КБ „Надра виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 року № 113 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ „Надра. Таким чином вона не має змоги повною мірою за своєю волею користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою. Ч.1 ст.17 ЗУ „Про іпотеку передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно п.6.2.1. договору іпотеки № 845976/МБ-31 від 02.07.2008 року іпотека припиняється у разі виконання зобовязання по Договору Кредитної лінії. Відповідно до абзацу 4 п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). За таких обставин звернулась до суду і просить розірвати іпотечний договір № 845976/МБ-31, укладений між ПАТ КБ „Надра та нею 02 липня 2008 року зареєстрований в реєстрі за № 1297. Крім того, вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав про предмет іпотеки за іпотечним договором № 845976/МБ-31 від 02.07.2008 року, а саме на двокімнатну квартиру, загальною площею 47,2 м2, житловою площею 21,6 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS], та вилучити запис і зняти заборону відчуження предмету іпотеки за іпотечним договором № 845976/МБ-31 від 02.07.2008 року з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на двокімнатну квартиру, загальною площею 47,2 м2, житловою площею 21,6 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою. Згідно з ч.1 ст.17 ЗУ „Про іпотеку, іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно п.6.2.1. договору іпотеки № 845976/МБ-31 від 02.07.2008 року іпотека припиняється у разі виконання зобовязання по Договору Кредитної лінії. Згідно абз.4 п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 02 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра та позивачкою [PERSON] було укладено іпотечний договір № 845976/МБ-31. Іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором № 845976/МБ від 02 липня 2008 року, укладеним між ВАТ КБ „Надра і [PERSON], за умовами якого остання зобовязана ВАТ КБ „Надра по 01 червня 2013 року включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 845976/МБ, повернути кредит у розмірі 37 000 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 15,7 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором № 845976/МБ (а.с.4-8). Предмет іпотеки являє собою двокімнатну квартиру, загальною площею 47,2 м2, житловою площею 21,6 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири серії ВСТ № 449818, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] від 12 травня 2006 року за реєстровим № 1372 (а.с.9). Право власності на Предмет іпотеки зареєстровано в комунальному підприємстві „Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно 23 червня 2008 року під реєстраційним номером 19282063, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством „Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с.10-12). 05.07.2012 року кредитний договір № 845976/МБ від 02.07.2008 року припинив свою дію у звязку з повним виконанням позичальником зобовязань перед кредитором, що підтверджено довідкою від 05.07.2012 року. Однак відповідачем не було розірвано договору іпотеки та не знято заборони відчуження Предмету іпотеки до теперішнього часу. Таким чином позивачка не має змоги повною мірою за своєю волею користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved