Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить стягнути з останніх солідарно на свою користь заборгованість за простроченими процентами за кредитним договором № 281/840-ФО від 29.11.2007 в сумі 3578,17 доларів США, що еквівалентно станом на 09.12.2016 - 92218,35грн., разом із судовими витратами. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] 29.11.2007 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому банк надав кредитні кошти в розмірі 66210 доларів США з терміном повернення по 28.11.2013 зі сплатою 13% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 29.11.2007 між ТОВ «Партнер Банк» та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2010 з відповідачів стягнуто 52376,69 доларів кредиту, 4921,96 доларів за процентами у зв'язку із заборгованістю станом на 16.09.2009, що еквівалентно 463607,64грн. Кошти, що надійшли в погашення кредиту розподілено наступним чином: - 24881,87 доларів США або 198724,03грн. на погашення процентів; - 2851,71 доларів США або 22775,75грн. на погашення кредиту. В порушення умов договору позичальник використавши всю суму кредиту, не сплачує чергові платежі, встановлені графіком, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком по основному боргу, з урахуванням часткового погашення, загалом становить 49524,98 доларів США. Отже, позивач має право вимагати від відповідачів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами у повному обсязі, однак у зв'язку із скрутним фінансовим становищем банку, позивач просить стягнути прострочені проценти за період з 14.11.2014 по 15.04.2015, що становить 3578,17 доларів США, що еквівалентно станом на 09.12.2016 - 92218,35грн. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, надавши письмові заперечення. Суд вивчивши доводи позивача, заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, 29.11.2007 між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, останньому банк надав кредитні кошти в розмірі 66210 доларів США з терміном повернення по 28.11.2013 зі сплатою 13% річних. Відповідно до п.3.7 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повергнення, на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місця. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повергнення кредиту (а.с.7-10). Як вбачається із вказаного кредитного договору відповідач, будучи ознайомленим із умовами кредитування, особисто підписав договір. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2010 з відповідачів стягнуто 52376,69 доларів кредиту, 4921,96 доларів за процентами у зв'язку із заборгованістю станом на 16.09.2009, що еквівалентно 463607,64грн. (а.с.12,13). Кошти, що надійшли в погашення кредиту розподілено наступним чином: - 24881,87 доларів США або 198724,03грн. на погашення процентів; - 2851,71 доларів США або 22775,75грн. на погашення кредиту. Відповідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Далі, як встановлено, із урахуванням коштів, що надійшли до банку від виконання судового рішення, перед позивачем з боку позичальника, який порушуючи умови кредитування, не сплачує чергові платежу за графіком, виникла заборгованість за осиновним боргом в розмірі 49524,98 доларів США, із яких заборгованість по нарахованим відсоткам за період з 01.01.2013 по 15.02.2016 становить 26707,66 доларів США (а.с.6). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, що визначає ст. 625 ЦК України. Відповідно до правил ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі…що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Далі. 29.11.2007 між ТОВ «Партнер Банк» з одного боку та з [PERSON] і [PERSON] з іншого боку укладений договір поруки, згідно умов якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором (а.с.11.14-1). Відповідно до ч. 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, суд надійшов до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими, належним чином підтверджені та підлягають задоволенню. Далі, відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналися або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України). Як вбачається, що після часткового погашення заборгованості за рішенням суду, графіку платежів по поверненню кредиту та сплати процентів, [PERSON], використавши повну суму отриманого кредиту, не сплачує чергові платежі, в тому числі проценти за користування кредитними коштами, заборгованість останнього продовжує існувати і після 28.11.2013, а за відсотками у 2014. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст. 264 ЦК України). Отже, суд вважає позовну давність позивачем не порушено, тому відсутні підстави для її застосування за вимогою відповідачів. Інші доводи, викладені у запереченнях відповідачів не спростовують висновків суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved