Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 10.08.2013 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої його автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Постановою Пдільського районного суду м. Києва від 22.08.2013 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом №АС1285994 у НАСК «Оранта». 23.08.2013 року представником НАСК «Оранта» було оглянуто автомобіль позивача, а 17.09.2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. 25.03.2014 року НАСК «Оранта» визнала ДТП страховим випадком та погодилась сплатити позивачу 2 225,28 грн. Однак на момент подачі позову, [PERSON] не отримав від відповідача зазначених коштів, тому просить у судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування, пеню та судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд у його відсутність (а.с.43). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.17; 20). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач [PERSON] є власником автомобіля «Opel Vectra», д.н.з. [NUMBER], чорного кольору (а.с.5). У відповідності до ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як зазначає ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. У відповідності до ч.4, ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 10.08.2013 року сталася дорожно-транспортна пригода. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 22.08.2013 року встановлено, що 10.08.2013 року о 16 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Чері», д.н.з. [NUMBER], по просп. Правди - просп. Гонгадзе в м. Києві, не витримав безпечну дистанцію до автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.8). Вказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Автомобіль, яким керував правопорушник [PERSON], застрахований у НАСК «Оранта» за договором страхування №АС1285994 від 24.05.2013 року, термін дії якого з 25.05.2013 року по 24.05.2014 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50 000 грн., за шкоду, заподіяну здоров`ю, 100 000 грн., при цьому розмір франшизи складає 0 (а.с.25). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом п.3, ч.1, ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як передбачає ч.1, ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно п.33.1.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено у судовому засіданні, в 17.09.2013 року позивач [PERSON] звернувся з заявою до відповідача НАСК «Оранта» про страхову виплату (а.с.11-12). 25.03.2014 року відповідач погодився сплатити найближчим часом позивачу 2 225,28 грн. в рахунок страхового відшкодування (а.с.13). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов'язаний був протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, яке повинно було бути виплачено позивачу, але в будь-якому випадку не пізніше 90 днів з дня отримання відповідної заяви, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Проте, як зазначає, позивач цих коштів вона так і не отримала. Згідно п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів страхової справи, наданих відповідачем, 19.03.2015 року ВАТ НАСК «Оранта» сплатило на користь позивача 2 225,28 грн. в рахунок страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення №14510 від 19.03.2015 року (а.с.24). Поскільки відповідач виконав свої зобов`язання, передбачені договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.05.2013 року №АС1285994, сплативши позивачу страхове відшкодування в сумі 2 225,28 грн., тому вимога про стягнення даних коштів не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З огляду на викладене, враховуючи розрахунок пені, наданий позивачем, за яким розмір пені за прострочення виплати відповідачем на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 2 225,28 грн. за період з 18.12.2013 року по 18.03.2015 року складає 640,76 грн., тому суд вважає, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору, пропорційно до задоволених вимог, а в задоволенні стягнення 43,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, необхідно відмовити,

Outcome: partial