Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до Відповідача, вказавши в ньому, що 04 червня 1995 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Виконкомі Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, за актовим записом № 08. Зазначає, що за час спільного проживання у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що суперечки, які виникали між сторонами, як на побутовому підґрунті, так і з інших питань, набули систематичного характеру. Це пов`язано з тим, що у сторін принципово різне відношення до вирішення спірних питань, кожен з сторін вважає свою точку зору єдино вірною. Це призвело до втрати почуттів, в тому числі і почуття поваги один до одного. Подружні стосунки між сторонами були припинені приблизно 8 років, тому неодноразові спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Позивач вважає, що подальше спільне життя та перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим позивач прийшов до висновку, що фактично їх шлюб припинив існування і не може бути поновлений. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дитини - відсутній. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 04.06.1995 року у Виконкомі Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, за актовим записом № 08. Позивач в судове засідання не з`явився, проте відповідно до вимог позовної заяви просив розглядати дану справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань та відзиву на позовну заяву не надала, а також в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про час і місце та дату судового розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.06.1995 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Виконкомі Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, за актовим записом № 08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Судом також встановлено, що одруження сторін виявилося невдалим, сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя є неможливим. Шлюбні відносини сторони не підтримують близько 8-ми років. Спільного господарства сторони не ведуть, спільний бюджет у них відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження їх сім`ї неможливе. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дитини - відсутній. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В силу вимог ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги вище викладене, враховуючи те, що позивач твердо вирішив розірвати шлюб з відповідачем, а також те, що шлюб між сторонами існує лише формально, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112-115 СК України,

Outcome: approved