Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором в сумі 21600 гривень. В позовній заяві позивач вказав, що 24.11.2011 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала у строковий кредит грошові кошти в сумі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно до умов цього Договору, відповідачка зобов'язалася погашати кредит щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 31.08.2014 рік загальна сума заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, штрафів становить - 21600 гривень. Відповідачка, в судове засідання на з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Представник позивача надав суду письмову заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням у разі відсутності відповідачки ухвалити заочне рішення без його участі. Враховуючи згоду представника позивача, суд розглядає справу у заочному режимі, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 530 ЦК України говорить що, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з Кредитного договору № б/н, укладеного 24.11.2011 року [PERSON] отримала від ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання перед банком підтверджуються заявою відповідачки про відкриття рахунку, ознайомленням з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. Відповідно до ст.ст.1046,1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Однак, відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушень строків несплати позичальником чергового платежу, процентів за користування кредитом, платні за кредитне обслуговування, банк має право вимоги на відшкодування збитків заподіяних порушенням зобов'язань у вигляді нарахування штрафу на умовах визначених вищезаначеними Умовами банку та чинним законодавством України. Так, за розрахунками позичальника, що додаються, станом на 31.08.2014 рік загальна сума заборгованості за вищезазначеним договором від 24.11.2011 року, яка підлягає стягненню з відповідачки становить - 21600 гривень, з яких: - 14994 гривні 93 копійки - заборгованість за кредитом; - 4800 гривень 31 копійка - заборгованість по процентам; - 300 гривень - заборгованість з пені та комісії; - 500 гривень - штраф (фіксована частина); - 1004 гривні 76 копійок - штраф (процентна складова).

Outcome: approved