Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], 11 серпня 2015 р. н. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з нього за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] на користь відповідачки в розмірі 1/4 частки від його заробітку до повноліття дитини. На даний час його сімейний стан змінився, йому необхідні кошти на своє утримання, та на утримання його матері. Позивачу стало відомо, що відповідачка має власний дохід, оскільки почала працювати. Додаткових доходів, крім заробітної плати він не має. Таким чином оскільки матеріальне становище позивача суттєво змінилось, а також змінився його сімейний стан, то просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 11 серпня 2015 р. н., з розміру 1/4 частки від заробітку до розміру 1/6 частки від заробітку позивача. Позивач до судового засідання не зявився надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка до судового засідання не зявилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її присутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий [PERSON] позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 11.03.2016 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2016 року та до повноліття дитини. Також вказаним рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22 лютого 2016 року та до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трирічного віку, до 11 серпня 2018 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21 грудня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки було змінено на дошлюбне [PERSON]. Згідно з ч. 1\~ст. 192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось з них. Аналогічні роз'яснення містяться в п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».\~\~ Так,\~ст.180 СК України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд при вирішенні спору враховує, що сімейне становище позивача змінилось та його матеріальне становище погіршилось порівняно із часом ухвалення рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частки від доходів. Суд наголошує, що утримання дітей є обовязком обох батьків, тому, врахувавши матеріальне становище [PERSON], суд вважає необхідним задовольнити заявлені позовні вимоги шляхом зменшення розміру аліментів, що стягуються [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з розміру 1/4 частки від доходів позивача до розміру 1/6 частки від доходів щомісячно.

Outcome: approved