Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.01.2014 року між сторонами укладено договір № 120293396 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання Ноутбук Lenovo IdeaPad G580G (59-359872) (далі - Договір). Згідно п. 1.1 Договору відповідач бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари та послуги. Позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання на суму 4300 грн., про що свідчить Акт приймання-передачі майна № 120293396 від 14.01.2014 року. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 4300,00 грн. щомісячно по 215 грн., проте фактично було сплачено лише 1315,00 грн. В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання позовної заяви не погашена і становить 20190,75 грн., що складається з: 3007,15 грн. компенсації вартості наданого обладнання, 15958,85 грн. плата за прострочення щомісячних платежів, 1088,33 грн. суми сукупного індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми у розмірі 136,42 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника із зазначенням, що на даний момент підприємство не втратило інтересу до позову і наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про відкладення розгляду справи на другу половину лютого 2017 року в зв'язку з тим, що представник позивача надасть представнику відповідача підписану мирову угоду з розстрочкою платежів для подання до суду. Однак дана обставина не є поважною причиною неявки представника відповідача в судове засідання, і тому у відповідності до вимог ч.2 ст.169 ЦПК України його неявка не є перешкодою для розгляду справи, оскільки розгляд справи вже відкладався за клопотанням представника відповідача з підстав укладення мирової угоди. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 13.01.2014 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] уклали Договір №120293396 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання Ноутбук Lenovo IdeaPad G580G (59-359872) вартістю 4300,00 грн. Пунктом 9.7. Договору Відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. Згідно п. 2.1. Договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються пакетом LeaseIT. Також п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 4300,00 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 5% від загальної суми платежів; 19 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто відповідач мав сплатити 20 платежів по 215,00 грн. Згідно копії акта приймання-передачі майна № 120293396 від 14.01.2014 відповідачем було отримано від постачальника обладнання, а саме ноутбук Lenovo IdeaPad G580G (59-359872) на суму 4300,00 грн. В результаті невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, йому нараховувалась плата за прострочення платежу, яка передбачена п.14.2 Правил отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, та п.5.4.2 договору і за ним рахується заборгованість, яка становить 20190,75 грн., що складається з: 3007,15 грн. компенсації вартості наданого обладнання, 15958,85 грн. плата за прострочення щомісячних платежів, 1088,33 грн. суми сукупного індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми у розмірі 136,42 грн. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо задоволення позову, оскільки відповідачем не виконуються взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов укладеного договору. ПАТ ««Лізинг інформаційних технологій» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved