Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] 03 грудня 2019 року був укладений кредитний договір № 1587501. 23 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 23042020, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило належне йому право вимоги за цим договором, згідно якого новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна». Право вимоги від відповідача грошових коштів за кредитним договором № 1587501 від 03 грудня 2019 року в тому числі перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 23042020 від 23 квітня 2020 року право вимоги за договором та боржників за основними договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 40896 грн. 00 коп. У зв`язку з укладанням зазначеного договору факторингу ТОВ «Авентус Україна» відповідно до п. 1.3 договору, відповідачу було направлено лист простою кореспонденцією про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 03 грудня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] кредитному договору. Відповідно до п. 3.9 договору факторингу від 23 квітня 2020 року, укладеному між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», в разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами після відступлення права грошової вимоги, ТОВ «Авентус Україна» перераховує ці кошти ТОВ «ФК «ЄАПБ» протягом трьох банківських днів з дати їх отримання. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23 квітня 2020 року, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1587501 від 03 грудня 2019 року в розмірі 40896 грн. 00 коп., яка складається з 12000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 22896 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 6000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03 грудня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» як позикодавцем та «[PERSON]», як зазначено в договорі, як позичальником був укладений договір № 1587501 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування від 03 грудня 2019 року на отримання кредиту від ТОВ «Авентус Україна», відповідно до якого Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 12000 грн. 00 коп. зі сплатою 197,10 відсотків річних за користування кредитом терміном на 19 днів (а.с. 6-7), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів. Пункт 6.2 вказаного договору передбачає, що датою укладення договору між Товариством і клієнтом є дата його підписання. Договір є укладеним з моменту відправки грошових коштів клієнту. 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 23042020 відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна» (а. с. 15-16). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 631 ЦК України передбачено, що договір набирає чинності з моменту його укладення. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України - заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вказані норми матеріального права, позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника. Позивач згідно вимог позовної заяви просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1587501 у розмірі 40896 грн. 00 коп. Разом з тим, до позовної заяви надано договір № 1587501 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування від 03 грудня 2019 року укладений між ТОВ «Авентус Україна» та « [PERSON] ». Доказів зміни прізвища, ім`я, по-батькові відповідача на підтвердження укладеного між сторонами кредитного договору договір № 1587501 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування від 03 грудня 2019 року матеріали справи не містять. Крім того, позивачем на підтвердження виконання п 6.2 договору № 1587501 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування від 03 грудня 2019 року, не надано доказів відправки грошових коштів відповідачу. Наявна в матеріалах справи карта обліку, по-перше не є доказом відправлення коштів відповідачу, а по-друге надана відносно відповідача, хоча за договором боржником є інша особа (а.с. 24). Тобто позивачем не доведено суду, що договір за яким до відповідача перейшло право вимоги, укладений між сторонами, враховуючи положення п. 6.2 Договору № 1587501. Тому суду вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є безпідставними, враховуючи, що не доведено факту укладення договору позивачем, а також оскільки стороною в договорі зазначена інша особа ніж відповідач по справі, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 631, 638-643, 1046-10561, 1077, 1078, 1082 ЦК України;

Outcome: dismissed