Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.2008 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] (далі відповідач) було укладено кредитний договір № 1101/0208/64/025 (далі - договір) відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит в сумі 27000,00 дол. США строком до 12.02.2015 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом. ПАТ «Сведбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та згідно умов договору видав відповідачу кредитні кошти у сумі 27000,00 дол. США. В свою чергу відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно договору. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, а саме, не сплачує проценти за користування кредитними коштами відповідно до встановленого графіку, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року у відповідача утворилась заборгованість, в розмірі 157947,71 грн., з яких: 146232,62 грн. - сума заборгованості за кредитом, 11715,09 грн. - сума заборгованості за відсотками. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Сведбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора, тобто прийняло право грошової вимоги до відповідачів. Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, однак у добровільному порядку відповідачем кредит повернуто не було, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій просив суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив ухвалити по справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача /а.с. 56/. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.02.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № 1101/0208/64/025, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 27000,00 дол. США строком до 12.02.2015 року зі сплатою 12,5 % річних /а.с. 7-13/. Відповідно до п. 1.1 договору банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 27000,00 дол. США строком до 12.02.2015 включно, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені договором /а.с. 7/. Відповідно до п. 5.1.1 позичальник зобов'язаний забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування ним /а.с. 9/. Відповідно до п. 8.1 договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості /а.с. 11/. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 31.07.2015 року, загальна сума заборгованості відповідача складає 157947,71 грн., з яких: 146232,62 грн. - сума заборгованості за кредитом, 11715,09 грн. - сума заборгованості за відсотками /а.с. 26/. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були переданій йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України,якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Враховуючи те, що відповідачами систематично порушувались умови договору, зобов'язання виконувались неналежним чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню у повному обсязі, а борг підлягає стягненню у примусовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved