Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору поруки недійсним. Посилався на те, що в лютому 2014 р. сторони уклали договір поруки, за умовами якого передбачена солідарна відповідальність позивача і третьої особи ТОВ «АЗС-ОЙЛ ЛТД» перед відповідачем за виконання останнім договору поставки нафтопродуктів. Вказував, що третя особа не виконала основне зобов'язання до 03.12.2013р., а договір поруки був укладений 04.02.2014р., але відповідач пред'явив позов лише 28.07.2015р., що свідчить про припинення дії поруки і порушення прав позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, а представник відповідача позов не визнав і стверджував, що договір поруки не можна вважати припиненим, оскільки строк пред'явлення вимоги до поручителя відповідачем не був пропущений. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з договору (а.с.22-27) та пояснень сторін, 25.11.2013р. відповідач уклав з третьою особою Договір поставки нафтопродуктів, який ТОВ «АЗС-ОЙЛ ЛТД» не виконало, в зв'язку з чим виник спір який розглядається Господарським судом м. Києва. 04 лютого 2014р. сторони уклали Договір поруки (а.с.19-21) за умовами якого позивач зобов'язався солідарно відповідати перед відповідачем за належне виконання третьою особою умов основного договору (Договір поставки нафтопродуктів від 25.11.2013р.). Згідно п. 7.1. оспорюваного договору поруки, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту припинення поруки. З огляду на вимоги ст.ст. 251,252 ЦК України, суд вважає, що оспорюваним договором не встановлено строк, після якого припиняється порука. Відповідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як вбачається з Договору поставки, строк оплати за нафтопродукти для третьої особи настав 03.12.2013р. , але з урахуванням початку дії договору поруки з 04.02.2014р. відповідач звернувся до позивача з письмовою вимогою про сплату заборгованості тільки 05.02.2014р. Суд вважає, що саме з 05.02.2014р. слід рахувати шестимісячний строк для пред'явлення вимог до поручителя. При вирішенні питання про те, в якій саме формі повинна пред'являтися вимога, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, яка була викладена в постановах по справах № 6-106цс-14, № 6-53цс-14 і вважає, що вимога повинна пред'являтись саме позовна, а не будь-яка інша. Враховуючи те, що позовна вимога до поручителя [PERSON] була пред'явлена відповідачем через 15 місяців, то суд вважає, що зобов'язання за оспорюваним договором поруки припинене на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. При цьому, суд не приймає тверджень представника позивача в тій частині, що вказані правові позиції Верховного Суду України не можуть бути враховані, оскільки вони сформульовані після виникнення спірних правовідносин. Суд вважає такі твердження необґрунтованими і не відповідаючим ч. 2 ст. 214 ЦПК України. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн. (а.с.7) На підставі викладеного та

Outcome: approved