Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що по укладеному 18 січня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON]кредитному договору без номера, остання отримала кредит у розмірі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. При цьому відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві і є відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п.6.5, п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. В порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 липня 2016 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20313 гривень 20 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - в розмірі 1987 гривень 20 копійок, по процентам за користування кредитом - в розмірі 14082 гривень 37 копійок, по пені та комісії за користуванням кредитом - в розмірі 2800 гривень 00 копійок, а також штраф відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та в розмірі 943 гривень 48 копійок (процентна складова), які в добровільному порядку відповідачка не сплачує, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.47), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.22), відповідно до якої прохали справу розглядати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка, яка мається в матеріалах справи (а.с.48), в судове засідання 10 січня 2017 року не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Крім того, відповідачем до суду 12 грудня 2016 року було подано заяву про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання спору та надано квитанції щодо часткового погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 800 гривень, які прохала долучити до матеріалів справи (а.с.45,46). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України та відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі, а зазначене свідчить про те, що за формою та змістом укладений між сторонами кредитний договір відповідає зазначеним вимогам. Судом встановлено, що 18 січня 2008 року відповідачці в ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.18-20), було відкрито картковий рахунок та укладено кредитний договір без номеру (а.с.8-9,16) про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту №5457082979297293 (кредитка «Універсальна»), відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 250,00 гривень, який в подальшому було збільшено до 21600 гривень, про що зазначено позивачем в позовній заяві (а.с.3-4), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.00% в місяць (36,00% в рік) з розрахунку 360 днів в році на суму залишку заборгованості за кредитом з моменту підписання договору, який автоматично лонгується на новий строк, якщо жодна зі сторін на протязі цього строку не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. При цьому відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (а.с.10-15) складає між нею і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.8) і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.11), а також згідно п.5.3 та п.6.4 права банка в односторонньому порядку змінювати тарифи (а.с.13). Відповідно до умов зазначеного договору позивач (банк) свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідачка згідно заяви та п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту щомісячними платежами, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (п.6.6 Умов та правил). Крім цього, у випадку невиконання або неналежного виконання нею взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 120 днів, у звязку з чим банк буде змушений звернутися в суд, сплатити банку згідно заяви позичальника та п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.13 оборотна сторона). Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Умов та правил договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк (а.с.14). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України та є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка [PERSON] в порушення умов договору свої зобовязання не виконала належним чином, в звязку з чим станом на 31 липня 2016 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20313 гривень 20 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - в розмірі 1987 гривень 20 копійок, по процентам за користування кредитом - в розмірі 14082 гривень 37 копійок, по пені та комісії за користуванням кредитом - в розмірі 2800 гривень 00 копійок, а також штраф відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та в розмірі 943 гривень 48 копійок (процентна складова), що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.5-7). З зазначеного вбачається, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії за користування ним, так як виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки та штрафи за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором. Суд враховує надані відповідачкою квитанції про часткову сплату заборгованості на загальну суму 800 гривень, у звязку з чим сума заборгованості за укладеним кредитним договором б/н від 18 січня 2008 року складає 19513 гривень 05 копійок, яка підлягає стягненню з відповідача, а суд позбавлений можливості самостійно здійснити розрахунок як основної заборгованості, так і заборгованості про процентам, за пенею та штрафам. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у відповідності до ст.ст.\~611,\~615 ЦК України\~є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у зв'язку із частковим задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial