Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 14.07.2015р. в м. Вінниця помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, що складається із житлового будинку № 76 по вулиці О. Кошового в с Курилівка Хмільницького району Вінницької області, земельної ділянки в розмірі 1.5382га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка в розмірі 0.4118га для будівництва для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства. Будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, він своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за батьком [PERSON] Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 322018 доведено, що 15.07.2015 року помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: житлового будинку № 76 по вулиці О. Кошового в с Курилівка Хмільницького району Вінницької області, який складається з житлового будинку літ. «А» та господарських будівель та споруд; земельної ділянки, розташованої на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в розмірі 1.5382 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта серії ЯЛ № 193800 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 011005400111; земельної ділянки розташованої в с. Курилівка Хмільницького району Вінницької області по вулиці О. Кошового, 76 в розмірі 0.4118 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 019308 від 18 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 75. Відповідно до заповіту від 21 вересня 2007р. посвідченого секретарем Порицької сільської ради [PERSON] все своє майно заповідав позивачу. Втім позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджено листами нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області №№ 1112/02-17, 1113/02-17, 1114/02-17 від 28.12.2015 року. Відповідно до довідки Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 67 від 20.01.2016 року житловий будинок № 76 по вулиці О. Кошового в с Курилівка Хмільницького району Вінницької областіналежав на праві власності [PERSON]. Таким чином здобуті докази свідчать про те, що при житті спадкодавець володів, користувався та розпоряджався вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у його власності, і вказане право власності зареєстроване за ним згідно вимог діючого на той момент законодавства. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. А згідно за ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджують його право як спадкоємця за заповітом на успадкування майна спадкодавця [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved