Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] «про захист прав споживача». В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він зі своєю дружиною звернувся до салону натяжних стель ФОП [PERSON] з метою облаштування натяжної стелі. Дизайн - проект за яким в подальшому планувалося виконати роботи з облаштування стелі з повідомлення відповідача коштував 3200,00 грн., які позивач сплатив на розрахункову картку відповідача № [NUMBER] що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А370517775А16093 від 14.02.2018 року. Після отримання коштів від відповідача на телефон дружини позивача надходили фотографії, які не відповідали тим завданням про які була домовленість, а згодом відповідач відмовився сам щось робити переклавши роботу на дружину позивача. Через деякий час позивачем було запропоновано відповідачу врахувати отримані кошти за майбутні матеріали (роботи) з улаштування натяжної стелі, однак його пропозиція була залишена без відповіді. З метою повернення раніше сплачених коштів позивачем надсилалася заява від 13.08.2018 року, але відповідач відмовився від повернення сплачених коштів, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Враховуючи наведені обставини позивач просив суд стягнути з відповідача сплачені позивачем кошти за дизайн - проект натяжної стелі у розмірі 3200,00 грн. Відповідач ФОП [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву разом із додатками, у своєму відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Судом встановлено, що він зі своєю дружиною звернувся до салону натяжних стель ФОП [PERSON] з метою облаштування натяжної стелі. Дизайн - проект за яким в подальшому планувалося виконати роботи з облаштування стелі коштував 3200,00 грн., які позивач сплатив на розрахункову картку відповідача № [NUMBER] що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А370517775А16093 від 14.02.2018 року. Після отримання коштів від відповідача на телефон дружини позивача надходили фотографії, які не відповідали тим завданням про які була домовленість, а згодом відповідач відмовився сам щось робити переклавши роботу на дружину позивача. Через деякий час позивачем було запропоновано відповідачу врахувати отримані кошти за майбутні матеріали (роботи) з улаштування натяжної стелі, однак його пропозиція була залишена без відповіді. З метою повернення раніше сплачених коштів позивачем надсилалася заява від 13.08.2018 року, але відповідач відмовився від повернення сплачених коштів. Доводи позивача про те, що відповідач не виконав його замовлення щодо дизайну натяжної стелі, за який сплатив 3200,00 грн., не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки зазначені обставини спростовуються аргументами відповідача вказаними у відзиві на позовну заяву. Так, відповідач у своєму відзиві вказав, що позивачем дійсно було сплачено кошти у розмірі 3200,00 грн. на його картковий рахунок для виконання дизайну стелі, про це йдеться і у самій квитанції про сплату, де у графі «призначення платежу» вказано: «За дизайн - проект натяжного потолка», вказаний дизайн був виконаний дизайнером, відповідно до домовленості між сторонами. Крім того, відповідач до свого відзиву надав фотографії дизайну стелі, та вказав, що робота щодо дизайну була виконана у повному обсязі та проекти стелі були надані позивачу та його дружині, але позивач відмовився від запропонованого дизайну, вказавши, що він не відповідає його задумці, свої корективи та зауваження до проекту дизайну не надавав. Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. В той же час доказів, які б спростовували доводи відповідача та доводили заперечення позивача, останнім суду не надано. Таким чином, суд приходить висновку, що позивач розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, та приймаючи до уваги те, що позивач сплатив кошти у розмірі 3200,00 грн. за дизайн проекту натяжної стелі і цей проект був виконаний відповідачем, згідно усної домовленості між сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] «про захист прав споживача» підлягають відмові у задоволенні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed