Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити його позовні вимоги, вказуючи, що 15 березня 2013 року померла його рідна мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 2,444 га, масиви № 32,33, ділянки № 226,638, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлій [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 069272 від 05.05.2004 року, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 485/11, на яке він претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки інших спадкоємців першої черги за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має, так як його батько [PERSON] відмовився від спадщини на його користь.. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач на даний час не може через те, що пропустив шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, у зв'язку з чим позивач звертається до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, згідно заяви позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутністю, погодившись з позовними вимогами. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2013 року померла рідна мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за законом у вигляді: земельної ділянки площею 2,444 га, масиви № 32,33, ділянки № 226,638, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлій [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 069272 від 05.05.2004 року, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 485/11. Відкриту після смерті матері спадщину позивач фактично прийняв до свого володіння, оскільки постійно проживав з матірю до дня його смерті, вів з нею спільне господарство, проводив її поховання, на даний час повністю здійснює діяльність, повязану з користуванням та володінням спадкового майна. Після звернення позивача до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті матері, йому було відмовлено, оскільки ним було пропущено строк для звернення встановлений законодавством та відсутній кадастровий номер на земельну ділянку. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмовлення від неї. Як встановлено, позивач не завертався з заявою про відмову від спадкового майна і намір відмови не мав. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його рідної матері [PERSON], яка померла 15.03.2013 року. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Факт того, що позивач являється сином [PERSON], померлої 15.03.2013 року, тобто спадкоємцем першої черги за законом, підтверджується свідоцтвом про народження серії 111-ЖД № 350605 від 07.08.1982 року. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є батько позивача [PERSON], який відмовився від спадщини на користь [PERSON] Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що позивач являється єдиним спадкоємцем спадкового майна першої черги за законом, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивач фактично прийняв у своє володіння спірне спадкове майно, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 2,444 га, масиви № 32,33, ділянки № 226,638, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлій [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 069272 від 05.05.2004 року, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 485/11, яке відкрилось за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла 15.03.2013 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved