Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04 жовтня 2008 року виконкомом Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 6. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що від шлюбу сторони дітей не мають. В органи РАЦСУ розірвати шлюб відповідач з'являтися категорично відмовляється. Причиною, що спонукала звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачка вказує, що останнім часом їхні стосунки не складалися, відповідач зловживає спиртними напоями, не забезпечує матеріально сім'ю на грунті чого постійно виникали сварки та скандали, що призвело до нестерпності подальшого проживання, в зв'язку з чим сім'я фактично розпалася. Неодноразові спроби налагодити відносини в сім'ї позитивних наслідків не дали. Подальше збереження сім'ї є недоцільним. Просить суд шлюб припинити шляхом його розірвання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем не проживає 3 роки, просить суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у порядку визначеному ст.ст.224-226 ЦПК України здійснюючи заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 жовтня 2008 року виконкомом Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 6 та видано свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.3), після реєстрації якого відповідачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. В позовні заяві зазначено, що в органи РАЦСУ розірвати шлюб відповідач з'являтися категорично відмовляється. Судом встановлено, що сторони жодних заходів щодо примирення та збереження сім'ї не вжили, а відтак наміру зберегти сім'ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини, що є предметом даного спору є сімейними, а відтак регулюються Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року N 2947-III. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 1 СК України передбачено, що сімейні відносини будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України слідує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду шляхом пред'явлення позову одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Разом з цим, підлягає до задоволення вимога позивача про залишення їй прізвища відповідача набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу, оскільки це узгоджується з приписами ст.113 СК України. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved