overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовомпро визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову посилався на те, що він є повноправним власником приватного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується правовстановлюючими документами. Згідно домової книги, за вищевказаною адресою зареєстрована Відповідачка, однак, з 2015 року там не мешкає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей там не має. Той факт, що Відповідачка не проживає за вищевказаною адресою понад 6 місяців підтверджується актом обстеження від 21.06.2018 року та підписами сусідів. Просить суд визнати відповідачку такою, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 12.07.2018р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач відзиву проти позову не надала, поштове повідомлення надсилалося за її зареєстрованим місцем проживання, а також через повідомлення про виклик до суду відповідно до вимог ст.128 ЦПК України вважається, що Відповідачка повідомлена належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач на підставі Договору дарування жилого будинку від 14.03.2002 року (а.с.7) є власниками будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], у якій зареєстрована відповідач, яка там не проживає з 2015 року, що підтверджується актом обстеження від 21.06.2018 року (а.с. 5). Застаттею 317 ЦК Українивласникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживаннявласника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першоїстатті 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннямистатті 391ЦК Українивласник майнамає правовимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше двох років не проживає у вищевказаній будівлі позивача, чим створює перешкоди у володінні та користуванні будинком, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що у власності позивача на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2019 року знаходиться у власності житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . Згідно з п.14 договору продавець громадянка [PERSON] зобов?язалась знятись з реєстраційного обліку за адресою відчуженого будинку, а також зняти з реєстрації всіх інших осіб, що були зареєстровані за цією адресою. Станом на день подання позову в будинку залишається зареєстрованим відповідач [PERSON] , [INFO] , який за відомостями, повідомленими його родичами, постійно мешкає в Італії. Своє місце проживання [PERSON] змінив добровільно декілька років тому, перебуває в Італії легально має там житло і роботу. Тому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку зареєстрованого в реєстрі за № 1790 від 19.07.2019 року належить житловий будинок [ADDRESS] . В будинку на теперішній час зареєстрований, але не проживає [PERSON] , [INFO] , про що не заперечувала представник відповідача по справі. Відповідно до вимог\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~- визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.ст.319,\~321,\~391 ЦК України\~- власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеному будинку, зазначене є підставою для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що 31.08.2016р. помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно ? частина будинку в м.Баштанка по вул. Вишневій,45. Інша ? частина належить позивачу. Спадкоємцями за законом залишились - позивач та неповнолітній онук померлого [PERSON], [INFO], син померлого відповідач [PERSON] Відповідач з 1998р. не проживає у будинку, заяву до нотаріуса не подавав. Позивач та онук отримали від нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Також позивачем було подано позов про встановлення факту не проживання відповідача з померлим батьком на час смерті останнього та вказаний позов було задоволено. Відповідач на даний момент перебуває за межами України, його адреса проживання не відома. В судове засідання позивач не зявилася, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності від 05.12.2017р., копію будинкової книги, копію рішення суду від 05.09.2018р., копію спадкової справи №47/2016), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем 1/3 частки будинку №45 по вул.Вишневій в м.Баштанка Баштанського району Миколаївської області. [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок №45 по вул.Вишневій в м.Баштанка Баштанського району Миколаївської області та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В будинку з 2010р. зареєстрований [PERSON] , так як він перебував у шлюбі із матір`ю позивача [PERSON] та вони проживали однією сім`єю. У 2017р. [PERSON] розірвав шлюб із матір`ю позивача, створив іншу сім`ю придбав будинок та в ньому проживає. Будь-яких особистих речей відповідача у будинку немає, участі в утриманні будинку не приймає, комунальних платежів не сплачує. В судове засідання позивач та його законний представ не з`явився, надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи (копію договору купівлі-продажу, витяг з Державного реєстру правочинів №8133652, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25425084, копію технічного паспорт на будинок, акт про встановлення факту не проживання від 11.04.2019р., довідку Явкинського територіального округу від 17.04.2019р. ) суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрований [PERSON] - племінник позивача. Відповідач тривалий час з 2008р. не проживає у будинку, будь-яких особистих речей відповідача у будинку немає, участі в стану будинку не приймає, комунальних платежів не сплачує. На даний момент виникли проблеми з отриманням субсидії через реєстрацію у будинку відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду срави до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.04.1982р., довідку про склад сім`ї від 26.09.2019р., акт про встановлення факту не проживання від 23.09.2019р.) суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрований [PERSON] - син позивача. Відповідач тривалий час з 2009р. не проживає у будинку, перебуває на заробітках за кордоном, будь-яких особистих речей відповідача у будинку немає, участі в стану будинку не приймає, комунальних платежів не сплачує. В судове засідання позивач не з`явився, надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи (акт про встановлення факту не проживання від 30.09.2019р., будинкову книгу, копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.08.1984р., розпорядження від 18.02.2016р.) суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрований відповідач, що стало відомо при оформленні субсидії. Відповідач не проживає у будинку,будь-яких його особистих речей у будинку немає, участі в стану будинку не приймає, комунальних платежів не сплачує. Що це за особа і чому зареєстрована у будинку позивача невідомо, будь-яких контактів та відомостей про нього позивач не має. В судове засідання позивач не з`явилася, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.07.2015р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №40926796, акт про встановлення факту не проживання від 31.10.2019р., будинкову книгу) суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В будинку також зареєстрований відповідач, що стало відомо при оформлення субсидії. Відповідач з 2001р. е проживає у будинку,будь-яких особистих речей відповідача у будинку немає, участі в стану будинку не приймає, комунальних платежів не сплачує. В судове засідання позивач не з`явився, надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10..01.2004р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2527660, копію технічного паспорт на будинок, будинкову книгу, довідку про склад сім`ї від 01.07.2019р., акт про встановлення факту не проживання від 11.07.2019р. ) суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] відповідно до укладеного договору міни від 11.05.1999 р. (було придбано взамін квартири [ADDRESS]. Квартира була подарована їй матір'ю [PERSON] 13.03.1994р. вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] і проживала з ним до 2007р., шлюб на даний момент не розірвано. Зараз позивач має намір зняти його з реєстрації,оскільки виникли проблеми з субсидіями, але звернутися до відповідача не може, оскільки не підтримує зв'язок з ним. В судове засідання позивач не з'явилася, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (відповідь КП «Баштанського РБТІ» від 17.09.2018р. за №280, копію договору міни №1-370, копію договору дарування, акт про встановлення факту не проживання від 25.09.2018р., довідка про реєстрацію від 01.10.2018р.), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. [PERSON] більше року не проживає у вказаному будинку, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив будинок [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved