Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі 21665,32 грн. та судових витрат у справі. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] , однак належним чином надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення не оплачує у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 21665,32 грн., з яких сума основного боргу - 14357,32 грн.; інфляційне збільшення суми боргу - 6231,32 грн.; розмір 3% річних - 1076,68 грн. Повідомлення позивача про наявність боргу за надані комунальним підприємством послуги, залишились проігнорованими з боку відповідачів. До теперішнього часу сума боргу не погашена. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надали, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, протокол судового засідання не вівся. Врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. У судовому засіданні встановлено, що предметом господарської діяльності позивача Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є надання послуг водопостачання та водовідведення. Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг водопостачання і водовідведення. Для оплати послуг водопостачання і водовідведення на ім`я відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі зобов`язані оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Положеннями п.п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідачі користувалися послугами водопостачання і водовідведення, що надавались Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, однак неналежним чином виконували свій обов`язок зі щомісячної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим станом на 01 липня 2018 року відповідачі мають заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, яка згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, складає 21665,32 грн., з яких: сума основного боргу - 14357,32 грн., інфляційне збільшення суми боргу - 6231,32 грн., 3% річних - 1076,68 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 160 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 21665,32 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи що позовна заява підлягає задоволенню та у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1921,00 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто рівними частками.

Outcome: approved