Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він з відповідачкою перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17.04.2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 138. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідачка ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим вона має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, належним чином та своєчасно була сповіщена судом про розгляд справи. Враховуючи те, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved