Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення частини страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19.07.2013 по вул. Стеценка у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Opel», д/н [NUMBER], що належить позивачу та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2013 винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] Відповідальність особи, винної у заподіянні внаслідок ДТП шкоди, застраховано у страховій компанії ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія AB № [NUMBER]. На наступний робочий день після настання страхового випадку, а саме 22.07.2013, відповідачу було подано повідомлення про страховий випадок (заява №12605), а також інші документи, необхідні для отримання страхової виплати. Пізніше відповідачу було надано розширену довідку ДАІ та постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2013, що підтверджувала вину [PERSON] у вчиненні ДТП. Відповідачем було проведено розрахунок вартості збитку за середньорегіональними розцінками та складено ремонтну калькуляцію №2860/СГ, згідно з якою вартість ремонту складала 5801,35 грн. Проте страхове відшкодування позивачу своєчасно не було перераховано, у зв'язку з чим 27.05.2014 позивач звернувся до відповідача з вимогою-претензією. У червні 2014 року позивачу надійшов лист відповідача за №3832/в, датований 03.06.2014, у якому зокрема містилося запевнення, що страхове відшкодування буде перераховано позивачу найближчим часом та, що можливим є перегляд розміру збитку при умові надання документів, що підтверджують факт відновлення транспортного засобу. У зв'язку з чим 17.07.2014 позивачем було надано відповідачу акт виконаних робіт від 15.05.2014 №5309, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту склала 11350,00 грн. Не зважаючи на надання підтверджуючих документів стосовно реальної вартості відновлювальних робіт, відповідач до цього часу виплату страхового відшкодування так і не провів. Представник позивача в судове не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.07.2013 по вул. Стеценка у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Opel», д/н [NUMBER], що належить позивачу та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2013 винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] Відповідальність особи, винної у заподіянні внаслідок ДТП шкоди, застраховано у страховій компанії ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія AB № [NUMBER]. На наступний робочий день після настання страхового випадку, а саме 22.07.2013, відповідачу було подано повідомлення про страховий випадок (заява №12605), а також інші документи, необхідні для отримання страхової виплати. Пізніше відповідачу було надано розширену довідку ДАІ та постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2013, що підтверджувала вину [PERSON] у вчиненні ДТП. Відповідачем було проведено розрахунок вартості збитку за середньорегіональними розцінками та складено ремонтну калькуляцію №2860/СГ, згідно з якою вартість ремонту складала 5801,35 грн. Проте страхове відшкодування позивачу своєчасно не було перераховано, у зв'язку з чим 27.05.2014 позивач звернувся до відповідача з вимогою-претензією. У червні 2014 року позивачу надійшов лист відповідача за №3832/в, датований 03.06.2014, у якому зокрема містилося запевнення, що страхове відшкодування буде перераховано позивачу найближчим часом та, що можливим є перегляд розміру збитку при умові надання документів, що підтверджують факт відновлення транспортного засобу. У зв'язку з чим 17.07.2014 позивачем було надано відповідачу акт виконаних робіт від 15.05.2014 №5309, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту склала 11350,00 грн. Не зважаючи на надання підтверджуючих документів стосовно реальної вартості відновлювальних робіт, відповідач до цього часу виплату страхового відшкодування так і не провів. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено порядок виплати страхового відшкодування, тому позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування у розмірі 11350,00 грн., пені у розмірі - 507,02 грн., інфляційні втрати у розмірі - 372,36 грн., 3% річних у розмірі - 96,32 грн., що разом становить 12325,70 грн., підлягає задоволенню. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved