Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] сільської ради, [PERSON] «Горизонт» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,\~ встановлення меж земельних ділянок, на обґрунтування вказавши, що 02 березня 2004 року рішенням [PERSON] сільської ради у його власність було передано земельну ділянку площею 0,1199 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На підставі вищезазначеного рішення ним було оформлено право власності на вказану земельну ділянку, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку від 04.01.2005 року. Під час виготовлення технічної документації із землеустрою, встановлення меж земельної ділянки та після отримання державного акту, жодних спірних ситуацій не виникало, ним (позивачем) були отримані всі необхідні дозволи, погоджені межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами. В липні 2015 року суміжна земельна ділянка, що знаходиться за адресою: с. Боголюби, вул. Молодіжна, 78 була придбана відповідачем [PERSON] При здійсненні замірів та встановленні нових меж вказаних земельних ділянок головою сільської ради та представниками [PERSON] «Горизонт» його (позивача) земельна ділянка була зменшена у розмірах, попри наявність попередньо документально визначених меж земельних ділянок. Не погоджуючись з вказаним він звернувся до [PERSON] сільської ради із заявою про відновлення розміру його ділянки. На дане звернення він отримав відповідь, що при зверненні гр. [PERSON] в сільську раду про зменшення її земельної ділянки, сільським головою [PERSON], землевпорядником [PERSON], при залученні представника [PERSON] «Горизонт» [PERSON], виявлено, що ширина земельної ділянки [PERSON] зменшена на 3 м, а ширина земельної ділянки [PERSON] збільшена на 4 м. При перемірюванні даних ділянок було винесено межу відповідно до ПДП житлового кварталу, не зменшуючи площі земельних ділянок. Оскільки його ([PERSON]Я.) земельна ділянка знаходиться посередині, найбільших змін від даного зміщення зазнала саме його ділянка. Просить суд зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON] сільську раду Луцького району Волинської області, [PERSON] «Горизонт» усунути завдані ними перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 0,1199 га, що знаходиться за адресою: Луцький район, с. Боголюби, вул..Молодіжна, 76, яка належить йому на праві приватної власності; встановити нові межі між земельними ділянками, що знаходяться за адресами: Волинська обл., Луцький р-н, с. Боголюби, вул. Молодіжна, 76 та вул. Молодіжна, 78, відповідно до технічної документації виготовлені на дані земельні ділянки, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що земельну ділянку № 78 по вул. Молодіжна в с. Боголюби Луцького району він придбав у 2015 році. На момент укладення договору купівлі-продажу, власник земельної ділянки - [PERSON] мала державний акт на право власності на земельну ділянку. Особисто він (відповідач [PERSON]М.) перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивачу не створював, частину його ділянки самовільно не захоплював, земельна ділянка № 78 ним використовується у межах, які існували на момент укладення договору купівлі-продажу. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] «Горизонт» в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] сільської ради від 02.03.2004 року № 15/3 позивачу [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га, яка розташована в с. Боголюби Луцького району Волинської області з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» (а.с. 24). 04.01.2005 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 095529 на ділянку площею 0,1199 га (а.с. 6). Рішенням [PERSON] сільської ради від 11.01.2002 року № 19/3 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га, яка розташована в с. Боголюби Луцького району Волинської області з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» (а.с. 168). 16.11.2009 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 000781 на ділянку площею 0,1163 га. 18.08.2015 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1163 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд», яка розташована в с. Боголюби Луцького району Волинської області (а.с. 161), Даний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, реєстровий номер 161. Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є суміжними землекористувачами, між ними існує спір щодо межі між належними її на праві власності земельними ділянками. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Також, відповідно до приписів ст. 319, 320, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2017 року за клопотанням позивача судом у даній справі було призначено судову земельно-технічну експертизу. З висновку судової земельно-технічної експертизи № 171025/1_30 від 09.01.2018 року вбачається, що площа та межі земельної ділянки (загальною площею 0,1199 га) з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Молодіжній, 76 с. Боголюби Луцького району Волинської області, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ВЛ № 095529 від 04.01.2005 року на імя [PERSON], не відповідають фактично використовуваним на даний час позивачем площі та межам земельної ділянки. Також має місце накладення земельних ділянок, що розташовані по вул. Молодіжній, 76 та вул. Молодіжній, 78 в селі Боголюби Луцького району Волинської області, між собою при чому площа накладення обєктів експертизи один на одного відносно даних реєстрації становить 443 м. кв., а площа накладення обєктів експертизи один на одного відносно розташування номерних знаків становить 160 м. кв. (а.с. 185-204). Експертом було встановлено, що межі земельної ділянки, належної [PERSON], визначені в технічні документації не співпадають з фактичними межами вищезазначеної ділянки, тобто лінійні розміри прямих ділянок меж по фактичним даним та даним Державного земельного кадастру мають відхилення, а саме: -фактична північна межа земельної ділянки має довжину 19,96 м; згідно даних технічної документації та земельного кадастру даний розмір повинен становити 24,01 м; -фактична східна межа земельної ділянки має довжину 49,94 м; згідно даних технічної документації та земельного кадастру даний розмір повинен становити 50,00 м; -фактична південна межа земельної ділянки має довжину 21,38 м; згідно даних технічної документації та земельного кадастру даний розмір повинен становити 24,00 м; -фактична західна межа земельної ділянки має довжину 50,73 м; згідно даних технічної документації та земельного кадастру даний розмір повинен становити 50,00 м; -градусні міри кутів згідно земельного кадастру суттєво відрізняються від фактичних значень кутів поворотних точок. Тобто, експерт прийшов до висновку, що невідповідність фактичних меж земельної ділянки позивача має місце не лише в частині її спільної межі з земельною ділянкою відповідача [PERSON], а й по спільних межах з іншими суміжними землекористувачами. З висновку вищевказаної експертизи також слідує, що згідно з державним актом про право приватної власності на землю серії ВЛ № 095529 від 04.01.2005 року на імя [PERSON]Я площа даної ділянки повинна становити 0,1199 га; площа винесеної в натурі земельної ділянки на 25 кв.м менша за необхідну площу згідно правовстановлюючого документу. Фактична ж площа земельної ділянки становить 0,1024 га (1024 кв.м.). Тобто різниця між фактичною площею та площею згідно державного акту становить 175 кв.м. Одночасно з цим, висновком експертизи встановлено, що фактична площа земельної ділянки, яка розташована по вул. Молодіжній, 78 с. Боголюби Луцького району Волинської області та належить на праві власності відповідачу [PERSON] становить 0,1174 га (1174 кв.м.), а згідно даних технічної документації та земельного кадастру має становити 1163 кв.м, тобто фактична площа його ділянки на 11 кв.м перевищує площу закріплену державним актом на землю. В своїй позовній заяві позивач просить зобовязати, зокрема відповідача [PERSON], усунути завдані ним перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки в результаті зміщень, встановити нові межі між земельними ділянками відповідно до технічної документації виготовленої на дані земельні ділянки. Суд вважає, що вказані позовні вимоги [PERSON] є неконкретними, позивачем не зазначено яку саме частину земельної ділянки (площа, конфігурації або розміщення) слід повернути йому із користування відповідача [PERSON], як і не зазначено де такі зміщення мали місце. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.01.2018 року не вбачається у зв'язку з чим відбулося зменшення земельної ділянки, належної позивачу. Клопотання про призначення по справі додаткової судової земельно-технічної експертизи позивачем та його представниками не заявлялося. Позивачем не надано суду належних, допустимих достатніх та достовірних доказів на підтвердження тієї обставини, що невідповідність конфігурації та площі земельної ділянки, якою він володіють, утворилася виключно за рахунок самовільного зайняття частини його земельної ділянки відповідачем [PERSON] Відтак, врахувуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу по наявних у ній доказах. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог, пред»явлених позивачем до відповідача [PERSON] слід відмовити за необгрнутованністю. Що стосується позовних вимог [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з боку відповідачів [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області та [PERSON] «Горизонт» то суд вважає, що вказані позовні вимоги також є безпідставними. Так, ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні позивачем та його представниками не зазначено в чому саме полягають перешкоди з боку вказаних відповідачів, якими саме їх діями ці перешкоди створюються. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] О,Я. до [PERSON], [PERSON] сільської ради, [PERSON] «Горизонт» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,\~ встановлення меж земельних ділянок слід відмовити за необгрунтованністю. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, витрати на експертизу слід залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 103, 106, 107, 152 ЗК України,

Outcome: dismissed