Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 03 жовтня 1994 року працював у ПАТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» на різних посадах, у тому числі з 01 серпня 2010 року по 30.03.2017 року - на посаді слюсаря - ремонтника шостого розряду інженерно - технічного центру. Разом з тим, з січня 2016 року відповідач виплачував йому заробітну плату нерегулярно, тобто із затримкою у два місяці, а за період з листопада 2016 року по березень 2017 року взагалі не виплатив йому заробітної плати, що є порушенням стосовно нього законодавства про працю та умов колективного договору. За таких обставин, 30 березня 2017 року він за власним бажанням звільнився з займаної посади на підставі п.3 ст.38 КЗпП України через порушення підприємством стосовно нього законодавства про працю (несвоєчасна виплата заробітної плати), про що було видано наказ за № 2925/ зк від 29 березня 2017 та внесено відповідний запис до трудової книжки за №17. У той же час, на день звільнення, тобто 30 березня 2017 року, відповідач не провів з ним розрахунок та не виплатив належні від підприємства суми розрахунку при звільненні, а саме: заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу. Відтак, на його письмове звернення у день звільнення з приводу надання довідки про заборгованість по зарплаті та вихідній допомозі уповноважені органи листом від 13 квітня 2017 року надали розрахунковий листок, відповідно до якого розмір заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі складає 24540грн. З огляду на вищевикладене, він неодноразово звертався до відповідача з вимогою здійснити з ним розрахунок, але замість цього отримав усну відповідь, що на сьогоднішній день у підприємства відсутні кошти для погашення заборгованості, у зв'язку з чим не має іншого способу захисту його порушеного права, ніж звернення до суду з позовом. Невиплата з вини власника належних йому сум у день звільнення призвели до моральних страждань та втрати нормальних життєвих звязків, оскільки він перебував у постійній нервовій та психологічній напрузі, а порушення його прав, як працівника, вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, у звязку з чим йому була заподіяна моральна шкода, що з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості становить 5000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ « Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі, а всього на загальну суму в розмірі 24540грн. 00коп., стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, починаючи з 30.03.2017 року по день ухвалення судового рішення, а також моральну шкоду в сумі 5000грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з наведених підстав, та просив суд їх задовольнити. У судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час на місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові пояснення на позов, в яких зазначено, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Упродовж 2016 року Товариство розраховувало на укладення реальних контрактів з вітчизняними державними монополіями «Укртрансгаз», «Укргазвидобування», НАЕК «Енергоатом», які намітили серйозну модернізацію підвідомчих їм потужностей у 2016-2017 роках. Крім того, згідно наказу № 75 від 21.03.2014 року на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для Позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом Відповідача від 21.03.2014 р. №75 (понеділок, вівторок, середа), яка на 22.08.2017р. (дату розгляду Судом справи) складає 45робочих днів : квітень - 11 робочих днів (3,4,5,10,11,12,18,19,24,25,26) травень - 12 робочих днів (3,8,10, 15,16,17,22,23,24,29,30,30), червень - 10 робочих днів (6,7,12,13,14,19,20,21,26,27) липень = 13 робочих днів (3,4,5,10.11.12,17,18,19,24,25,26,31), серпень - 9 робочих днів (1,2,7,8,9,14,15,21,22). Сума середньоденного заробітку Позивача 276 грн. 05 коп. Таким чином, у разі задоволення Судом позовних вимог Позивача про стягнення з Товариства на користь Позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 22 серпня 2017 року (день розгляду Судом справи) підлягає стягненню з Товариства 9722 грн. 25 коп. (45 робочих днів (з 30.03.2017 р. по 22.08.2017 р. включно) х 216 грн. 05 коп. (середньоденна заробітна плата Позивача на день звільнення). Із суми 9722 грн. 25 коп. підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач з 03 жовтня 1994 року працював у ПАТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» на різних посадах, у тому числі з 01 серпня 2010 року по 30.03.2017 року - на посаді слюсаря - ремонтника шостого розряду інженерно - технічного центру. 30 березня 2017 року позивача за власним бажанням звільнено з займаної посади на підставі п.3 ст.38 КЗпП України через порушення підприємством стосовно нього законодавства про працю (несвоєчасна виплата заробітної плати), про що було видано наказ за № 2925/зк від 29 березня 2017 та внесено відповідний запис до трудової книжки за № 17. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.3-5). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/940 від 21.08.2017 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 24540грн. 37коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 24540грн.37коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 216грн.05коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 31.03.2017 року по 22.08.2017 року становить 56 робочих днів (квітень 11 робочих днів, травень 12 робочих днів, червень 10 робочих днів, липень 13 робочих днів, серпень 10 робочих днів (1,2,7,8,9,14,15,16, 21,22), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 12098грн. 80коп. (216,05 х 56 = 12098грн. 80коп.). Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки внаслідок невиплати заробітної плати з вини відповідача протягом тривалого часу, невизначеність стосовно часу, коли позивачу буде виплачена заборгованість з заробітної плати, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 500грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 24540грн. 337коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.03.2017 року по 22.08.2017 року включно у сумі 12098грн. 80коп. та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1280грн. (640грн. за вимогу майнового характеру + 640грн. за вимогу немайнового характеру).

Outcome: partial