Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка навчається. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідач у справі є її батьком. З 11.08.2013 року вона навчається в Донецькому юридичному інституті МВС України на денній формі навчання і потребує в матеріальній допомозі. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені вимоги і просять суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач вимоги позивача та її представників не визнав і пояснив, що з часу навчання позивача в учбовому закладі він надає їй матеріальну допомогу добровільно. Враховуючи, що в теперішній час він хоч і має постійне місце роботи, але має кредитні зобов'язання перед банківськими установами, просить суд відмовити у задоволенні заявлених вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] [NUMBER], виданого Великоновосілківським відділом РАГС Донецької області 03.04.2012 року вбачається, що відповідач у справі записаний батьком дитини. Згідно довідки Донецького Юридичного інституту МВС України № 32/95 від 13.02.2013 року [PERSON] навчається на денному відділенні інституту з терміном навчання з 31.08.2014 року по 01.07.2016 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки ПП « Скіф» № 13 від 16.10.2-14 року відповідач має постійне місце роботи та заробіток. Таким чином в судовому засіданні із наданих суду письмових доказів встановлено, що повнолітня дитина, яка продовжує навчання, потребує в матеріальній допомозі. При цьому суд , у відповідності до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України враховує матеріальне і сімейне становище відповідача,що він має постійне місце роботи та заробіток і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка навчається і враховуючи, що повнолітня дитина навчається на денному відділенні, потребує в матеріальній допомозі суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на її утриманні відповідно до заявлених позовних вимог у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до закінчення її навчання. Відповідно до частини1 статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду 15.09.2014 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з зазначеної дати. Згідно пункту 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, тому сума платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та ст.ст.191,199,200 СК України,

Outcome: approved