Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа без самостійних вимог: управління Держгеокадастру у Хустському районі про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], площею 0,0425 га, для обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, виданого [PERSON] Посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням сесії Хустської міської ради №1795 від 30.12.2014 р. позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Після цього він звернувся до землевпорядної організації для виготовлення проекту землеустрою та внесення відомостей про земельну ділянку до автоматизованої системи державного земельного кадастру. При виготовленні проекту землеустрою було виявлено, що при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку сусіда [PERSON], який являється власником будинку [ADDRESS], працівниками землевпорядної організації були допущені технічні помилки. Виявилося, що межа між земельною ділянкою позивача та відповідача зміщена в його сторону на 93 см з однієї сторони та на 26 см з іншої сторони, внаслідок чого суміжні земельні ділянки накладаються одна на одну. Право власності відповідача на земельну ділянку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку. Через наведені обставини позивач не може виготовити проект землеустрою та зареєструвати право власності. Між ним та відповідачем немає спору щодо межі між земельними ділянками. Межа встановлена, однак накладення меж земельних ділянок одна на одну призвело до зменшення площі земельної ділянки позивача, а також унеможливлює внесення відомостей щодо його земельної ділянки до автоматизованої системи державного земельного кадастру. Рішенням управління Держземагенства у Хустському районі від 31.03.2015 р. позивачу відмовлено у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Його адвокатом, діючим на підставі угоди про надання юридичної допомоги - [PERSON] подано суду заяву, в якій він просить суд провести розгляд справи у їх з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи на стороні відповідача - управління Держгеокадастру у Хустському районі в судове засідання не з'явився. В.о. начальника управління [PERSON] суду подано заяву, в якій він просить провести розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви адвоката позивача про слухання справи за відсутності сторони позивача, неявки відповідача та представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до рішення 10 сесії 6 скликання Хустської міської ради від 30.12.2014 р. за №1795 [PERSON] надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0536 га в [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки). Висновком управління Держземагенства у Хустському районі від 25.03.2015 р. погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] Однак, рішенням №РВ-2100031952015 від 31.03.2015 р. державним кадастровим реєстратором управління Держземагенства у Хустському районі відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин ділянки з ділянкою: [NUMBER], площа співпадає на 2,3217 % та знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0425 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], серії [NUMBER], виданого Хустською міською радою 30.07.2009 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010971100243, кадастровий номер [NUMBER], належить [PERSON]. Відповідно до ст. 116 ч. 1 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, то такий акт визнається недійсним. У відповідності до наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003 року «Про затвердження інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею», у разі внесення у державний акт площі земельної ділянки, яка не відповідає її фактичному розміру, внесення змін у державний акт на право власності на земельну ділянку чи його скасування не передбачено. В судовому засіданні належними доказами доведено, що рішенням Хустської міської ради 10 сесії 6 скликання за №1795 від 30.12.2014 року позивачу [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0536 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у власність, однак позивач не в змозі виготовити проектну документацію та зареєструвати право власності у зв'язку з тим, що його земельна ділянка перетинається із земельною ділянкою відповідача та наявне неспівпадіння площі, а тому права позивача підлягають захисту шляхом скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved