Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після чого відкрилася спадщина на належне батькові майно. У встановлений законодавством строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори. 25.07.2012 року держаним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким [PERSON] належить 1/2 частина автомобіля «Шевроле Авео», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартість якої становить 26 516 гривень 10 копійок. Оскільки частину автомобіля неможливо виділити без втрати цільового призначення, а автомобіль знаходиться у відповідачки, яка є співвласником, позивач вважає за доцільне отримати від [PERSON] грошову компенсацію. Позивач просить стягнути з відповідачки вартість 1/2 частини автомобіля «Шевроле Авео», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], яка становить 26 516 гривень 10 копійок, і припинити право часткової власності, визнати за відповідачкою право власності на вказаний автомобіль, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [INFO] року [PERSON] спадкоємцями майна померлого, а саме автомобіля «Шевроле Авео», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], стали в рівних частках його діти - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] 25.07.2012 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину автомобіля «Шевроле Авео», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], яке зареєстроване в реєстрі за №2-2402 (а.с.4-копія свідоцтва). У свідоцтві зазначено, що вартість автомобіля становить 53 032 гривні 19 копійок. Вартість спадкового майна, на яке видане це свідоцтво, становить 26 516 гривень 10 копійок. Представники сторін в судовому засіданні пояснили, що автомобіль [NUMBER] знаходиться у відповідачки, яка ним користується. Відповідно до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Оскільки автомобіль є річчю неподільною, виділити 1/2 частину якого в натурі неможливо, позивач просить стягнути з відповідачки вартість належної йому 1/2 частини автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER]. Суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] в цій частині та стягнути з відповідачки на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля, а саме 26 516 гривень 10 копійок. Заперечуючи проти позову, представник відповідачки посилається на те, що між сторонами була домовленість про поділ спадкового майна, на підтвердження чого надав до суду нотаріально посвідчені заяви від 09.04.2012 року. В заяві [PERSON] вона зазначає, що не претендуватиме на право користування і приватизацію гаражу у кооперативі «Брестський», які повністю передає [PERSON] Відповідно [PERSON] в своїй заяві зазначає, що не претендуватиме на право власності на автомобіль «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER]. Також представник відповідачки надав розписку [PERSON] від 02.06.2014 року про те, що він взяв у [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 26 516 гривень на момент до переоформлення автомобіля [NUMBER] на її ім»я шляхом оформлення договору дарування (а.с. 36). При цьому представник відповідачки наполягав на тому, що позивач фактично отримав від відповідачки компенсацію за належну йому 1/2 частину спірного автомобіля. Суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідачки з таких підстав. Згадані представником відповідачки нотаріально засвідчені заяви сторін зроблені ними 09.04.2012 року, тобто до видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частину автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER]. Це свідоцтво про право на спадщину є дійсним, відповідачкою не оспорено. Крім того, зі змісту нотаріально засвідчених заяв сторін не вбачається, що між ними укладена домовленість про поділ спадкового майна. Що стосується наданої представником відповідачки розписки [PERSON] від 02.06.2014 року, то в ній мова йде про отримання ним позики від [PERSON], а не про грошову компенсацію вартості спірного майна. Також позивач просить визнати за відповідачкою право власності на автомобіль «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER]. Однак суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на належну [PERSON] 1/2 частку автомобіля «Шевроле Авео», оскільки саме за цю частку з неї стягується грошова компенсація. Інша 1/2 частка автомобіля успадкована відповідачкою. Крім того, право власності [PERSON] на 1/2 частку спірного автомобіля підлягає припиненню. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 183, 358, 364 ЦК України,

Outcome: approved