Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та на обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 грудня 2011 року [PERSON], відповідно до укладеного договору № DNISRU211760016 отримав кредит у розмірі 5 600 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, при цьому в період сплати відповідач повинен надавати позивачеві грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 31 липня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 9 424 гривень 67 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5 600 гривень, по процентам за користування кредитом в сумі 5 гривень 47 копійок, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1 041 гривні 60 копійок, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 1 852 гривень 62 копійки та штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень і у вигляді процентної складової в сумі 424 гривень 98 копійок, які в добровільному порядку відповідач не сплачує, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву (а.с.25-28), згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як і не повідомила і про зміну свого фактичного місця проживання. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлялася судом за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання по [ADDRESS], про що свідчить направлена рекомендованою кореспонденцією на її адресу повістка-виклик до суду, яка повернулася без вручення з позначкою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.31-33), у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що 12 грудня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», як позикодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір № DNISRU211760016 за я ким остання отримала кредит у розмірі 5 600 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 11 грудня 2013 року (а.с.5). Відповідно до умов зазначеного договору про надання споживчого кредиту фізичним особам, позивач зобов'язався надати позивачу кредит, а відповідач зобов'язався повернути кредит до 11 грудня 2013 року шляхом сплати в період з 11 по 15 число кожного місяця на користь банку щомісячного платежу в розмірі 320 гривень 43 копійки з дати укладення договору до 11 грудня 2013 року включно для погашення заборгованості, сплачуючи кредит, відсотки за користування кредитом, а також комісію та інші платежі, визначені в Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків на вимогу позивача достроково сплатити кредит, відсотки, пеню та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору пеню та штрафи, в зв'язку з чим за розрахунками позивача станом на 31 липня 2014 року (а.с.4) утворилася заборгованість за кредитом в сумі 9 424 гривні 67 копійок, по процентам за користування кредитом в сумі 5 гривень 47 копійок, по комісії за користування кредитом в сумі 1 041 гривні 60 копійок, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім заборгованості по тілу кредиту та процентах, згідно розрахунку позивача (а.с.4), у відповідача мається заборгованість по нарахованій за несвоєчасне виконання ним зобов'язань за спірним кредитним договором за період з 12 грудня 2011 по 31 липня 2014 року,пені в розмірі 1 852 гривень 62 копійок. Відповідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у зв'язку з чим нарахована пеня в розмірі 1 852 гривень 62 копійки підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № DNISRU211760016 від 12 грудня 2011 року, яка станом на 31 липня 2014 року становить 9 424 гривень 67 копійок та складається з заборгованості за кредитом в сумі 5 600 гривень, по процентам за користування кредитом в сумі 5 гривень 47 копійок, по комісії за користування кредитом в сумі 1 041 гривні 60 копійок, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 1 852 гривень 62 копійок та штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень і у вигляді процентної складової в сумі 424 гривень 98 копійок. Крім того, у зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved