Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні правом власності - 1/5 частини житлового будинку, та припинення його реєстрації, зазначивши в позовній заяві, що він відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником 1/5 частини будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], 1/5 частини цього будинку належать йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 28.08.2013р. Згідно технічного паспорту будинку [ADDRESS] зазначений будинок складається з двох квартир, а саме квартири №1, власником якої є [PERSON] та квартири №2, власником якої є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 28.08.2013р., 4/5 частини вказаного будинку належить: [PERSON] (квартира №1). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 28.08.2013р., 1/5 частини вказаного будинку належить: [PERSON] (квартира № 2). З 17.12.1998р. в цьому будинку був зареєстрований відповідач - двоюрідний брат його дружини [PERSON]. У квітні 1999р. відповідач, [PERSON], добровільно виселився із зазначеного будинку та вивіз усі свої речі. З квітня 1999р. [PERSON] не проживає у цьому будинку, що підтверджуються актом про відсутність особи за місцем реєстрації від 22.04.2015р. Починаючи з 2014р. на адресу, позивача, на ім'я відповідача [PERSON] почали приходи листи-повідомлення з ПАТ «Приватбанк» про наявність у [PERSON] заборгованості по кредиту у розмірі 3494 грн., та подальшого візиту представників банку за адресою його місця проживання з метою огляду майна та подальшого його вилучення з метою погашення заборгованості по кредиту. Оскільки [PERSON] не проживає за вказаною адресою з квітня 1999р., жодних його речей в будинку не має, зазначені листи-повідомлення створюють позивачу суттєвий моральний дискомфорт тим самим порушують його право на невтручання в особисте і сімейне життя (ст. 32 Конституції України). Оскільки відповідач, [PERSON], більше 16 років (з квітня 1999р.) не проживає у будинку [ADDRESS] та не здійснював жодних дій, щодо вселення у цей будинок, не сплачував комунальні послуги, не є членом сім'ї позивача, він втратив право проживання у цьому будинку, позивач просить усунути перешкоди в користуванні його власністю шляхом зняття відповідача з реєстрації за зазначеною адресою. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно. У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутності відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів. 3-тя особа Ленінський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, представник в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно. У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності. 3-тя особа [PERSON] підтвердила відсутність відповідача за адресою [ADDRESS] понад 16 років, з задоволенням позову згодна. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, 3-ї особи, свідка [PERSON], який підтвердив викладені позовні вимоги, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, визначені ст.383 ч.1 ст.405 ЦК України, та ст.150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЦК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої вони вселилися, права власності на це житло, а тому припинення права власності цієї особи на житло припиняє її право володіння і розпорядження цим житлом та право осіб, які з її згоди були вселені, на користування житлом. Позивач є власником квартири 1/5 частини будинку [ADDRESS]. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає в здійсненні позивачу його права власності в повному обсязі. Обґрунтування позову підтверджується: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно позивача на 1/5 частину в буд.[ADDRESS], р.[NUMBER] від 28.08.2013р., актом б/н від 22.04.2015р. квартального комітету №42 про відсутність відповідача за зазначеною адресою, технічним паспортом ОП ЗМБТІ інвентаризаційний №1174/727/1394, р.№168/28664 від 24.04.2013р., де власником 1/5 частини будинку [ADDRESS] зазначений позивач, та ін. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved