Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS], покликаючись на те, що вона є власником даної квартири, в якій зареєстрований також відповідач. Проте [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2011 року та не сплачує комунальні послуги. Просить визнати [PERSON] такою, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у її відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу [PERSON] зареєстрована відповідач [PERSON], що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 серпня 2015 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 серпня 2015 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 грудня 2013 року, заповітом [PERSON] від 06 листопада 2012 року, довідкою ЛКП «Сяйво» №859 від 10 серпня 2017 року, будинковою книгою квартири [ADDRESS]. /а.с. 5-13/ Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім того, відповідно до ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним систематично не вносять квартирної плати і плати за комунальні послуги. Суд також враховує думку Верховного суду України, викладену у п. 10 Постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 № 2, згідно якої у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Як встановлено в судовому засіданні в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON], яка без поважних на те причин, не проживає у спірній квартирі з 2011 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, що стверджується актами ЛКП «Сяйво» №5-322 від 14 серпня 2017 року, від 06 квітня 2015 року, від 12 листопада 2014 року, від 21 серпня 2014 року. /а.с. 14-17/ Отже, враховуючи наведене, а також те, що відповідач не надала своїх пояснень, заперечень щодо тверджень позивача, а також будь-яких інших доказів, окрім наданих позивачем, суд переконаний, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] у м. Львові не проживає з 2011 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, догляду за квартирою не здійснює, а тому відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved