Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 08.06.2014 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був отриманий повністю позичальником в день укладення договору. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання, відповідно до кредитного договору від 08.06.2014 року, не сплачував позичальнику борг за користування кредитом, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача-боржника: 18826,62 грн., заборгованості за кредитом, а також 1378,00 грн., понесених витрат при зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між ПАТ «Акцент-Банк» назва якого підтверджується Дозволом (а.с.15), який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.14), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.13), був укладений договір від 08.06.2014 року з [PERSON] відповідно до якого, позичальник отримав кредит в сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, де позичальник в свою чергу зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки, згідно договору який складається із заяви та «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі «Умови») (а.с. 4, 6-8). Суд зазначає, що підпис відповідача на заяві підтверджує його згоду на умови договору, які визначені в заяві. Частиною 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору, грошові кошти були переведені на картку позичальника в день підписання договору. Відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п.9.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку вбачається, що відповідач скористалась кредитними коштами, але не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором № б/н від 08.06.2014 року у звязку із чим станом на 12.07.2016 року виникла заборгованість в сумі 18826,62 грн., яка складається з наступного: -\~\~заборгованості за кредитом\~2498,15 грн.; -\~\~заборгованості за відсотками\~12755,77 грн.; -\~\~заборгованості за пенею та комісією\~2200,00 грн.; та відповідно до пункту 8.6 Умов: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 872,70 грн. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували виконання зобовязання [PERSON] перед Банком за кредитним договором б/н від 08.06.2014 року, що в свою чергу дає підставу вважати, що на день розгляду справи в суді зобовязання відповідача перед Банком не виконано, а тому продовжують існувати цивільні правовідносини. Згідно з 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В ч.1\~ст.60 ЦПК\~зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами договір №б/н від 08.06.2014 року не був припинений, [PERSON] в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідача документально підтверджену заборгованість станом на 12.07.2016 року. Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~на стягнення з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с.16).

Outcome: approved