Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» посилаючись на те, що в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №CL-011/006/2008, між відповідачем та [PERSON] 01.02.2008 р. укладено договір поруки №SR-011/006/2008, відповідно до умов якого, остання зобов'язалася солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Позичальником зобов'язань по кредитному договору. Мотивувала свої вимоги тим, що заочним рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2012р., встановлено, що у зв»язку з виникненням заборгованості по кредиту, Відповідач направив [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитними договорами №22-2/64837 від 17.02.2009р. та №22-2/64838 від 17.02.2009р., в яких вимагав протягом 30-ти календарних днів з дати отримання вимоги сплатити суму кредиту, відсотків, пені та штрафів. Вимога №22-2/64837 від 17.02.2009р. була отримана позичальником 25.03.2009 року. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, якщо строк основного зобов'язання не встановлений в договорі поруки то порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимог до поручителя. Позивач зазначає те, що відповідач повинен був звернутись з вимогою до поручителя в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто в строк до 17.09.2008 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з неправильно обраним позивачем способом захисту прав. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-011/006/2008, згідно з яким АТ «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит в розмірі 46 407, 00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 11,49 % річних за користування кредитними коштами, з терміном погашення кредитних ресурсів до 26.01.2015 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло право вимоги за кредитним договором №CL-011/006/2008 від 01.02.2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] В забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, між [PERSON] 01.02.2008 р. укладено договір поруки №SR-011/006/2008, відповідно до умов якого, Поручитель зобов»язався солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Позичальником зобов»язань по кредитному договору. Позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також, згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 ст. 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено способи захисту прав та інтересів позивачів, а саме способами захисту можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншіспособи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо можливості захисту цивільного права або інтересу іншим способом, що встановлений договором або законом з посиланням на отсанній абзац частини 2 статті 16 ЦК України, оскільки ані договір ані чинне законодавство не містить такого способу захисту як визнання договору припиненим. Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути у тому числі - припинення правовідношення. До того ж, згідно з приписами ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. А тому, даною нормою закону чітко передбачено саме припинення поруки як правовідношення. Позивач же звертаючись до суду із даним позовом просить суд визнати припиненим договір поруки №SR-011/006/2008 від 01.02.2008 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], тобто остання звернулась до суду за захистом цивільного права та інтересу у непередбачений статтею 16 Цивільного кодексу України, будь-якою іншою нормою закону чи положенням договору, спосіб захисту свого цивільного права, що відповідно є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Таким чином, зважаючи на те, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов до висновку про відсутність підстав визнання припиненим договору поруки. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України відсутні підстави для розподілу судових витрат, враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed