Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. На день її смерті залишилось спадкове майно: домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій воно розташоване. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, подавши заяву до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Галини Василівни. Інших спадкоємців немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач звернувся до суду із заявою, у якій зазначено, що він позов підтримує та просить розглядати справу без його участі, всі судові витрати згоден нести самостійно. Відповідач, Феневицька сільська рада, звернулася до суду з листом про те, що позов визнає та просить розглядати справу без участі її представника. Третя особа у судове засідання не зявилася, поштове відправлення з повісткою про виклик повернулося до суду не врученим, з відміткою «Адресат припинив діяльність». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і є підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], копію заповіту від 17.04.2013 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 травня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. З довідки, виданої Феневицької сільською радою Іванківського району Київської області № 453 від 20.07.2015 року, вбачається, що згідно з погосподарською книгою №3, номер обєкта по господарського обліку 0230-3, житловий будинок [ADDRESS] рахується за померлою, [PERSON]. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, не підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивач згоден нести витрати самостійно. На підставі наведеного,

Outcome: approved