Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 25.01.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 194. \~\~\~\~ В обґрунтування заявлених позовних вимог, зазначено про те, що підставою для вчинення виконавчого напису №194, стало невиконання умов за кредитним договором № ZРХRRХ03190062 від 26.07.2007, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], однак 16.05.2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, яким відповідачу відмовлено у задоволені позовної заяви про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ZРХRRХ03190062 від 26.07.2007, у звязку з пропущенням строку на подачу вказаного позову. Позивач вважає, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 194 від 25.01.2017 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на теперішній час існує рішення суду, яке набрало чинності, та за яким ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено у стягнення заборгованосоті за кредитним договором № ZРХRRХ03190062 з [PERSON] Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Представник позивача, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заперечення, в яких просить у задоволенні позову відмовити, оскільки зобов'язання позичальника за кредитним договором не виконані, а договір дії до повного виконання зобовязань сторонами, тому у приватного нотаріуса були наявні всі правові підстави для вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та дату була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.07.2007 року між [PERSON], та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» був укладений кредитний договір №ZРХRRХ03190062 згідно з яким позивач отримав кредит у сумі 1680,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 25.07.2008 року, включно. У звязку з невиконанням умов кредитного договору 03.06.2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ №2-н-366/08, згідно з яким з [PERSON] на користь відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 2646,92 грн. Відповідно до постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ ВП № 24375379 від 26.05.2011 року виконавче провадження з виконання судового наказу закінчено у зв'язку з повним виконанням зазначеного рішення суду. 18.03.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №ZРХRRХ03190062. У зазначеному позові просив суд стягнути заборгованість у розмірі 16135,84 грн. 16.05.2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі № 334/1718/16-ц, згідно з яким ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено у задоволені позову у відповідності до ст. 264 ЦПК України. 25.01.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 194, яким проведено стягнення за кредитним договором №ZРХRRХ03190062 за девять років чотири місяці десять днів, а саме з 26.07.2007 по 06.12.2016 в розмірі 20492,09грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Частиною 2 вказаної статті визначено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, нотаріусом порушено вимоги ЗУ «Про нотаріат», щодо дотримання трирічного строку щодо стягнення заборгованості за кредитом і процентами, а також порушено вимоги п. 1 ч. 2 ст. 258 УК України, щодо дотримання річного строку для стягнення пені та штрафу. Крім того, як зазначено вище, 16 травня 2016 Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі № 334/1718/16-ц, відповідно до якого ПАТ КБ «Приват Банк» було відмовлено у задоволені позову про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у звязку з пропуском відповідачем строку позовної давності, а отже відповідач втратив можливість стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки відповідач втратив право стягувати заборгованість за кредитним договором, що встановлено у судовому рішенні, то в нього не було права звертатися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на цьому ж кредитному договорі, а приватний нотаріус не мав права вчиняти вказаний виконавчий напис. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем при зверненні із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 640,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved