Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0862418001/Т/972122. 23 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого ПАТ «АКТАБАНК» відступило належне йому право вимоги до боржників зазначених в Додатку №1 до договору. Право вимоги від відповідачки грошових коштів за кредитним договором № 0862418001/Т/972122 від 02 грудня 2013 року в тому числі перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників - додатку №1 договору відступлення права вимоги № 2 від 23 березня 2018 року право вимоги за договором та боржників за основними договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в загальному розмірі 21280 грн. 00 коп. У зв`язку з укладанням зазначеного договору відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року ПАТ «АКТАБАНК» відповідно до п.3.4 договору, відповідачці було повідомлено про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 02 грудня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та відповідачкою [PERSON] кредитному договору. Оскільки відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконала, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги нею не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 0862418001/Т/972122 від 02 грудня 2013 року в розмірі 21280 грн. 00 коп., яка складається з 11379 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 01 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 7800 грн. 00 коп. заборгованість за щомісячною комісією, 2100 грн. 00 коп. - заборгованість по штрафам, пеням, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» як позикодавцем та відповідачкою як позичальником був укладений кредитний договір № 0862418001/Т/972122, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 15000 грн. 00 коп. зі сплатою 0,01 відсотків річних за користування кредитом щомісячної комісії в розмірі 487 грн. 50 коп. терміном на 36 місяців (а.с. 5), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів. Згідно пункту 5.1 договору, у разі прострочення позичальником строків щомісячного платежу/частинами щомісячного платежу банк має право вимагати від клієнта сплати штрафу в розмірі 150 грн. за кожен прострочений щомісячний платіж. На виконання умов договору ПАТ «АКТАБАНК», як позикодавцем на підставі заяви відповідачки про видачу готівки від 02 грудня 2013 року, було видано грошові кошти в сумі 15000 грн. 00 коп. (а.с. 13). 23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 2 відповідно до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» відступило та ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ПАТ «АКТАБАНК» (а. с. 20-22). Відповідно до витягу з Додатку № 1 від 28 жовтня 2019 року до договору відступлення прав вимоги № 2 від 23 березня 2018 року, вбачається, що за кредитним договором розмір заборгованості складає 21280 грн. 00 коп., перейшло право вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 22). У зв`язку з укладенням зазначеного договору відступлення права вимоги 27 березня 2018 року позивачем було направлено відповідачці лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 02 грудня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та відповідачкою спірному кредитному договору із зазначенням розміру заборгованості за даним договором (а.с. 17). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором № 0862418001/Т/972122 від 02 грудня 2013 року складає 21280 грн. 00 коп., яка складається з 11379 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 01 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 7800 грн. 00 коп. заборгованість за щомісячною комісією, 2100 грн. 00 коп. - заборгованість по штрафам, пеням (а.с. 16). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки за кредитним договором № 0862418001/Т/972122 від 02 грудня 2013 року заборгованості у загальній сумі 21280 грн. 00 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу, процентів та комісії. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки штрафів і пені, то суд зауважує, що в судовому засіданні представник позивача не змогла повідомити суду за який період нарахована вказана сума штрафу і пені, і за яке саме порушення, у зв`язку з чим суд вважає, що оскільки позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не надано обґрунтованого розрахунку періоду, строку нарахування штрафних санкцій, тому в задоволені стягнення даних штрафних санкцій слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 4). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: partial