Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по вивозу побутового вугілля. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з 23.03.1961 року по 29.06.1991 року знаходився у трудових відносинах з підприємством та звільнений у зв'язку з переходом на пенсію за віком, та був одержувачем безоплатного побутового палива. Однак відповідач вчасно не вивозив побутове вугілля, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за друге півріччя 2007 року, за перше та друге півріччя 2008 року, за перше та друге півріччя 2009 року, за перше та друге півріччя 2010 року, за перше та друге півріччя 2011 року. У загальній кількості 26550 кг. Останній раз вугілля вивезене за перше півріччя 2013 року. У добровільному порядку відповідач не вивозить позивачу заборгованість по вугіллю, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з побутового вугілля у повному обсязі. Представник позивача надала суду заяву, вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю. Представник відповідача надала суду заяву, просить застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давнини та розглянути справу за її відсутністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 23.03.1961 року по 29.06.1991 року перебував з відповідачем у трудових відносинах та був звільнений у зв'язку з переходом на пенсію за віком, тому є вуглеотримувачем ВП «Шахта «Міусинська». Однак відповідач вчасно не вивозив побутове вугілля, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за друге півріччя 2007 року, за перше та друге півріччя 2008 року, за перше та друге півріччя 2009 року, за перше та друге півріччя 2010 року, за перше та друге півріччя 2011 року, друге півріччя 2013р. у загальній кількості 29500 кг. Останній раз вугілля вивезене за перше півріччя 2013 року. У добровільному порядку підприємство заборгованість по побутовому вугіллю не здійснює. Тому позивач звернувся до суду. І це підтверджується: - Позовною заявою позивача, який просить стягнути з ДП «ДА» в особі ВП «Шахта «Міусинська» заборгованість з побутового вугілля у кількості 26550 кг. - Довідкою ДП «ДА» в особі ВП «Шахта «Міусинська» № 30 від 29.01.2014 року про заборгованість вугілля [PERSON]. - Копією трудової книжки на ім'я [PERSON] Судом встановлено, що заборгованість відповідача за побутовим вугіллям становить загальну кількість 29500 кг. При цьому суд вважає за необхідність врахувати заборгованість за 2 півріччя 2013р., яка не зазначена в довідці відповідача, але не вивезена позивачу. Разом з тим. суд вважає застосувати до позовних вимог трирічний строк позовної давнини на якому наполягає відповідач. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Донбасантрацит» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Міусинська» на користь позивача заборгованість з побутового палива, у межах строку позовної давнини за перше та друге півріччя 2011р. та друге півріччя 2013 року у загальній кількості 8850 кг. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити, за пропуском строків позовної давнини. Задовольняючі позовні вимоги частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial