Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] 30 грудня 2011 року було укладено договір №003-16105-301211. Відповідно до договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті України - гривні, випустив платіжну картку, та здійснює її обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний. Банк надав позивачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3. кредитного договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідач взяв зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів та плати за ведення кредитної справи (комісії), але свої зобов'язання за договором не виконав. Станом на 17 січня 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 5922 грн. 43 коп., з яких 1400 грн. 29 коп. - тіло кредиту, 2309 грн. 35 коп. - прострочене тіло кредиту, 2212 грн. 79 коп. - заборгованість за комісіями. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму в розмірі 5922 грн. 43 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду в тексті позовної заяви з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав (а.с.30). Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному розмірі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір №003-16105-301211 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с.5-7). За умовами зазначеного договору позивач відкрив відповідачу [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4300 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Відповідач зобов'язалася забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 до договору. Вказаним тарифним пакетом передбачено сплату пені в разі порушення позичальником зобов'язання в розмірах, встановлених в залежності від виду порушення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов'язання перед відповідачем [PERSON] по договору №003-16105-301211 виконано, але відповідач взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав. На час розгляду справи судом заборгованість відповідача перед позивачем не зменшилась, та складає: 1400 грн. 29 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2309 грн. 35 коп. - прострочене тіло кредиту, 2212 грн. 79 коп. - заборгованість за комісіями, а всього - 5922 грн. 43 коп. Вказаний розрахунок суми заборгованості позивачем обрахований вірно, та в повній мірі відповідає обставинам справи. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми кредиту достроково. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5922 грн. 43 коп. Також з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 243 грн. 60 коп. на відшкодування понесених позивачем при зверненні з позовом до суду судових витрат.

Outcome: approved