Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову посилається на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зі згоди позивача 30 грудня 2008 року зареєстрований син позивача - [PERSON], [INFO], який з травня 2013 року в квартирі не проживає без поважних причин, його місце проживання позивачу не відоме. Також в квартирі зареєстровані доньки позивача: з 24 вересня 1998 року [PERSON], з 10 квітня 2009 року [PERSON], з 19 лютого 2008 року [PERSON], сини позивача - з 28 липня 2008 року [PERSON], з 22 вересня 2009 року [PERSON], з 12 березня 2010 року зять позивача - [PERSON], та онуки: з 19 вересня 2010 року - [PERSON], з 19 січня 2010 року [PERSON]. Із дати реєстрації діти, онуки та зять позивача в квартирі не проживали. Їх місце проживання позивачу не відоме. Посилаючись на норми ст..405 ЦК України позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Представник позивача надала заяву згідно якої просить розглядати позов за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали. Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення позовних вимог не представник не заперечив. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до судового засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який згідно заяви не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с.8, 9/. У відповідності до довідок ГУДМС України в Дніпропетровській області, Актів комісії у складі голови квартального комітету 19 кварталу м.Новомосковська, зареєстровані доньки позивача: з 23 вересня 1998 року [PERSON], [INFO]; з 10 квітня 2009 року [PERSON], [INFO]; з 19 лютого 2008 року [PERSON], [INFO]; сини позивача: з 30 грудня 2008 року [PERSON], [INFO]; з 28 липня 2008 року [PERSON], [INFO]; з 22 вересня 2009 року [PERSON] [INFO]; зять позивача: з 12 березня 2010 року [PERSON], [INFO]; та онуки: з 19 вересня 2010 року - [PERSON], [INFO]; з 29 січня 2010 року [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту від 20 червня 2014 року комісії у складі голови квартального комітету 19 кварталу м. Новомосковська, сусідів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою місця реєстрації жодного дня не проживали /а.с.10/. Згідно акту від 20 червня 2014 року комісії у складі голови квартального комітету 19 кварталу м. Новомосковська, сусідів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] фактично не проживає з травня 2013 року за адресою місця реєстрації /а.с.11/. Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] відповідачі не проживають більше року, а лише зареєстровані в ній. У відповідності до п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, згідно матеріалів справи не вбачається наявності договору чи заповіту, на підставі яких встановлено сервітут відповідачів щодо користування квартирою позивача, матеріали справи свідчать про відсутність відповідачів у будинку, що належить позивачу більше, ніж 1 рік. За таких обставин, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 гривень, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved