Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 вересня 2007 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис №8. В період шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружні стосунки між ним та відповідачкою не склалися, вони зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейна життя, на побудову сімейних стосунків. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки припиненні з серпня 2017 року, хоча і проживають разом. Позивач вважає, що їх сімя з відповідачкою розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Спір про розподіл майна, стягнення аліментів та місце проживання дітей відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання 18 квітня 2018 року не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності. [PERSON] підтримав, просив розірвати шлюб та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.31). Відповідачка [PERSON] у судове засідання 18 квітня 2018 року не зявилася, причини неявки суд не повідомила, повідомлена належним чином за місцем реєстрації (а.с.30). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року постановлено здійснення розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 2007 року, який зареєстровано Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №8 (а.с.9). Мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.10) та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11), які проживають разом з матірю. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з серпня 2017 року. Спір про поділ майна, стягнення аліментів та місце проживання дітей відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з серпня 2017 року та до цього часу не поновили їх, а також позивач надав до суду заяву, в якій просив розірвати шлюб (а.с.31). Згіднозі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. [PERSON] про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 640 гривень, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 2). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved