Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення з-під арешту належного йому майна, накладеного 30 листопада 2010 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ під час виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 3408 грн. 32 коп. заборгованості за договором кредиту. В позові зазначив, що рішення суду добровільно виконано ним, виконавчий лист 15 травня 2011 року на підставі постанови державного виконавця повернуто стягувачу, проте майно з-під арешту не звільнено. В теперішній час заборгованість добровільно погашена позивачем, а у звільненні з-під арешту майна позивачеві відмовили , оскільки у відсутність виконавчого провадження в провадженні відділу немає підстав для вчинення цієї дії. У звязку з викладеним позивач просить звільнити належне йому майно з-під арешту. В судове засідання позивач не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та розгляд справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи З аналогічною заявою, яка містить визнання позову, звернулася представник першого відповідача. Представник другого відповідача, належним чином повідомленого про час та місце вирішення справи, до суду не зявився двічі, про причини неявки суд не повідомив. Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи без участі позивача і представників відповідачів. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ від 30.11.2010 року накладений арешт та заборона відчуження на майно боржника під час здійснення виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 3408 грн. 32 коп. заборгованості за договором кредиту (а. с. 7). Зазначений виконавчий лист 13 травня 2011 року на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу. Як випливає з довідки представника фінансової установи (а. с. 4), боржник у виконавчому провадженні [PERSON] добровільно у повному обсязі виконав рішення суду. В силу ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном. Оскільки, як випливає із змісту ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника накладається під час виконання судового рішення, між тим виконавчі дії з виконання рішення суду на користь приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», як встановлено судом, завершені, більш того, у позивача відсутня заборгованість перед стягувачем, на задоволення вимог якого накладався арешт на належне йому майно, суд знаходить підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб та звільнення з-під арешту належного йому майна особи. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved