Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.07.2016 року провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] В іншій частині позовних вимог до [PERSON] «СК «Альфа-Страхування» розгляд справи продовжено. Позивач просила стягнути з [PERSON] «СК «Альфа Страхування» на свою користь 8792,15 грн. суму невиплаченого страхового відшкодування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2015 року о 17.50 год. по бул. Чоколівському на перехресті з вул. Уманською в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Мазда», д.н. [NUMBER], яким керувала [PERSON] та «Шкода Октавіа», д.н. [NUMBER], яким керувала позивач [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року встановлено вину [PERSON] у настанні ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] «СК «Альфа Страхування». Позивач подала заяву до страхової компанії про настання страхового випадку. Зазначила, що на даний час [PERSON] «СК «Альфа Страхування» на її користь було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 43960,72 грн. Також, [PERSON] «СК «Альфа Страхування» повідомила позивача про те, що вартість ПДВ, що була тимчасово утримана з суми страхового відшкодування, яка становить 8792,15 грн. буде перерахована після подання акту виконаних робіт. Після ремонту автомобіля позивач надала до [PERSON] «СК «Альфа Страхування» акт виконаних робіт, щоб отримати страхове відшкодування в частині, яка була тимчасово утримана. Однак, [PERSON] «СК «Альфа Страхування» не перерахувала тимчасово утриману суму страхового відшкодування, яка становить 8792,15 грн. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «СК «Альфа Страхування» в судовому засідання позовні вимоги визнала частково, а саме в сумі 2933,75 грн., посилаючись на те, що 21.10.2015 року позивачу було сплачено страхове відшкодування в сумі 43960,72 грн. Вартість ПДВ була тимчасово утримана з суми страхового відшкодування і становить 8792,15 грн., та позивача повідомлено про те, що вона буде їй перерахована після надання позивачем актів виконаних робіт та чеків про сплату ремонту. 04.12.2015 року [PERSON] «СК «Альфа Страхування» було прийнято рішення про доплату [PERSON] 1487,85 грн. (доплата ПДВ) та зазначена сума була перерахована на її рахунок. Після перегляду спеціалістами страхової справи було виявлено, що сума у розмірі 2933,75 грн. також підлягає доплаті позивачу, оскільки є документ, який підтверджує, що [PERSON], який склав акт виконаних робіт, є платником податку на додану вартість. В іншій сумі представник відповідача просила відмовити, з підстав її необґрунтованості. Вислухавши думку представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди N 6 від 27.03.92р.: «Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них». Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (абз. 4 п. 4 Постанови). Встановлено, що 28.08.2015 року о 17.50 год. по бул. Чоколівському на перехресті з вул. Уманською в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Мазда», д.н. [NUMBER], яким керувала [PERSON] та «Шкода Октавіа», д.н. [NUMBER], яким керувала позивач [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року [PERSON] було визнано винною у порушення ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому вона, як особа, що керувала автомобілем [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] «СК «Альфа Страхування». Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином, зважаючи на положення ст.ст. 979 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право в першу чергу отримати відшкодування, заданої йому шкоди за рахунок страхової виплати, і тільки у разі недостатності такої виплати для повного відшкодування шкоди різницю отримати від особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР, видання страхового полісу посвідчує факт укладення договору страхування. Встановлено, що [PERSON] відповідачу [PERSON] «СК «Альфа Страхування» були надані усі необхідні документи для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», [PERSON] «СК «Альфа Страхування» замовило у ТОВ «Юніверсал Асістанс» звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Шкода Октавіа», д.н. [NUMBER]. 21.10.2015 року [PERSON] «СК «Альфа Страхування» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 43960,72 грн., що підтверджується листом №1393.609.15.01-0325.10 та страховим актом від 21.10.2015 року. У зазначеному листі позивача було повідомлено про те, що вартість ПДВ, що тимчасово утримана з суми страхового відшкодування і становить 8792,15 грн., буде перерахована після надання позивачем актів виконаних робітта чеків про сплату ремонту. 04.12.2015 року [PERSON] «СК Альфа Страхування» було прийнято рішення про доплату [PERSON] 1487,85 грн. (доплата ПДВ) та дана виплата була проведена на рахунок позивача на підставі накладної ФОП «[PERSON]М.» №255 від 20.10.2015 року та акту №Оу-000255 ФОП «[PERSON]М.», які підтверджують проведення ремонту транспортного засобу «Шкода Октавіа», д.н. [NUMBER] на суму 66754,40 грн. Однак, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, крім того, при виплаті враховується встановлений ліміт відповідальності згідно полісу АІ/5355347 в 50000,00 грн., відшкодування ремонту транспортного засобу «Шкода Октавіа», д.н. [NUMBER] повинно проводиться з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та складає 48382,32 грн. Формула розрахунку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу: Свр = Сс * (1-Ез) + Ср + См, де Свр вартість відновлювального ремонту; Сс вартість нових складників, що відповідно до накладної ФОП [PERSON] №255 від 20.10.2015 року складає 40745,40 грн.; Ез коефіцієнт фізичного зносу, що складає 0,4508; Ср вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що відповідно до акту ФОП [PERSON] №000255 від 20.10.2015 року складає 26000,00 грн.; См вартість матеріалів (у звязку з відсутністю чеків 0,00 грн.). Отже, Свр = 40745,40 * (1-0,4508) + 26000,00 грн. + 0,00 грн. = 48382,32 грн. У звязку з тим, що попередньо позивачу було виплачено 43960,72 грн., відповідно різниця складає 4421,60 грн. При розрахунку страхового відшкодування, спеціалістом технічного відділу у страховому акті було зазначено, що на суму 2933,75 грн., завищено вартість робіт, тому 4421,60 грн. 2933,75 грн. = 1487,85 грн., тобто ця сума була доплачена, проти чого не заперечували представники позивача у судовому засіданні. Після перегляду страхової справи щодо доплати ПДВ, страховою компанією прийнято рішення про доплату позивачу суми страхового відшкодування у розмірі 2933,75 грн., оскільки є документи, що підтверджують, що [PERSON] є платником податку на додану вартість. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне стягнути суму страхового відшкодування з відповідача на користь позивача в розмірі 2933,75 грн., у задоволенні решти вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON] «СК «Альфа Страхуцвання» підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 551,20 грн.

Outcome: partial