Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Китайгородської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що [INFO] померла [PERSON] - тітка позивача, після смерті якої відкрилася спадщина, на яку позивач має право за заповітом складеним тіткою, ще при житті 20.02.2019 року. Спадковим майном є будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 6822483600:08:002:0458, площею 2,16 та, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Калачковецької сільської ради. При зверненні до приватного нотаріуса Кам`янець - Подільського районного нотаріального округу Кучерявої М.Б з приводу оформлення спадщини, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, яку нотаріус мотивував тим, що позивач не може надати документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на будинок по [ADDRESS] , та земельну ділянку кадастровий номер 6822483600:08:002:0458, площею 2,16 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Калачковецької сільської ради, які за життя належали [PERSON] . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання представник позивача - адвокат Калабаня В.П. подав заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, позов просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника Китайгородської сільської ради, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Китайгород Кам`янець-Подільського району Хмельницької області померла - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №61 від 09 червня 2020 року. З копії Заповіту від 20.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №16, посвідченого секретарем виконавчого комітету Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Розворук Г.С. вбачається, що [PERSON] , [INFO] заповіла житловий будинок, надвірні споруди, присадибні земельні ділянки, що знаходяться в [ADDRESS] , земельну ділянку згідно кадастрового номера 6822483600:08:002:0453, площею 2,16 га, яка знаходиться на території Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області - [PERSON] , [INFO] . Позивачеві відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивач не може пред`явити документ, який посвідчує право власності померлої на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також нотаріусом було встановлено розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки, яка входить до спадкового майна, а саме у вищезазначеному заповіті кадастровий номер земельної ділянки - «6822483600:08:002:0453», а відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-6812909942020, виданого 07 грудня 2020 року кадастровий номер даної земельної ділянки - «6822483600:08:002:0458». Право власності [PERSON] , яка померла [INFO] на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується копією Довідки №162 від 29.03.2021 р., копією Довідки-характеристики №336 від 05.04.2021 р., з якої також вбачається, що [PERSON] не оформлено право власності на вищевказане домоволодіння, копією технічного паспорту складеного 13.01.2004 р.. Право власності [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну ділянку, кадастровий номер: 6822483600:08:002:0458, площею 2,1635 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6812909942020 від 07.12.2020 р. та копією Державного Акту серії ЯЕ №039415. З копії матеріалів спадкової смерті №27/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач належним чином прийняв спадщину та є єдиним спадкоємцем майна померлої. Відповідно до п. 4,15, 4.18. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 637 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України. При тлумаченні заповіту [PERSON] від 20.02.2019 року в якому вказано, що [PERSON] заповідала позивачу земельну ділянку площею 2.16 га. з кадастровим номером «6822483600:08:002:0453» суд враховує, що спадкодавець мала намір заповідати земельну ділянку з кадастровим номером 6822483600:08:002:0458. При цьому суд враховує, що заповіт складався не померлою, а секретарем сільської ради, який складав даний заповіт зі слів померлої, що в попередньому заповітові [PERSON] вказано, що вона в попередньому заповіті від 25 жовтня 2017 року заповідала земельну ділянку, яка їй належала згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ№ 039415. З копії даного державного акту вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки, на яку видано державний акт, є : 6822483600:08:002:0458. Заповіт - особливий вид правочину, за яким правові наслідки пов`язуються як із смертю заповідача, так і з волею осіб, які названі у ньому спадкоємцями. Заповіт - це комплекс розпоряджень спадкодавця на випадок своєї смерті. Поряд з основним розпорядженням - до кого перейде майно, у ньому можуть бути й інші розпорядження немайнового характеру. За своєю юридичною природою заповіт - односторонній правочин із волевиявленням однієї особи (за винятком заповіту подружжя), внаслідок чого після її смерті у осіб, зазначених у заповіті, виникає право на одержання спадщини. У заповіті втілюється воля спадкодавця, який може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Враховуючи, що в заповіті можу бути вказано волевиявлення тільки щодо того майна, майнових прав, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини, чи на що спадкодавець міг мати право, а [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером : 6822483600:08:002:0458, то суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності саме на цю земельну ділянку. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж , затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року за N 91 документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорту на домоволодіння по [ADDRESS] вбачається, що власником даного домоволодіння була [PERSON] , житловий будинок був збудований в 1990 році, самочинного будівництва в домоволодінні не виявлено. З довідки - характеристики від 05 квітня 2021 року за № 336 КП Кам`янець - Подільського МБТІ вбачається, що право власності на домоволодіння по [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано не було, власником домоволодіння є [PERSON] . Враховуючи, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті спадкодавця, однак через те, що право власності померлої [PERSON] на житловий будинок в реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано не було , та через розбіжності у зазначені кадастрового номеру земельної ділянки у заповіті та державному акті,що позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, суд повно та всебічно дослідивши подані докази по справі вважає, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved