overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про продовження строку прийняття спадщини, зазначивши в позові, що 20.01.2013 року померла його мати [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки за попередньою змовою з сестрою, остання мала оформляти спадщину. Проте, як виявилося вона спадщину не оформляла, внаслідок чого позивач пропустив строк для прийняття спадщини і тепер змушений звертатись до суду з даним позовом. Просить визнати, що строк подання заяви про прийняття спадщини після померлої 20.01.2013 року в м. Донецьк Пролетарського району Донецької області [PERSON] пропущений ним з поважної причини та визначити йому додатковий тримісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача - сільський голова Майданецької сільської ради Тальнівського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 20.01.2013 року (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 14.10.1961 року. Його батьками записані батько - [PERSON] та мати - [PERSON]П.(а.с. 9) Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 18.02.1966 року. Прізвище після одруження [PERSON].(а.с. 5). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] через те, що він пропустив шестимісячний строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с .11). У відповідності до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач являється спадкоємцем після смерті матері, з поважної причини вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого пропустив строк для прийняття спадщини. Тому суд, з урахуванням наведеного вважає за доцільне визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про продовження строку прийняття спадщини, зазначивши в позові, що 20.03.2013 року померла його мати [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний в законодавстві, внаслідок чого пропустив строк для прийняття спадщини і тепер змушений звертатись до суду з даним позовом. Просить визнати, що строк подання заяви про прийняття спадщини після померлої 20.03.2013 року в с. Кобиляки Тальнівського району Черкаської області [PERSON] пропущений ним з поважної причини та визначити йому додатковий тримісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Онопріївської сільської ради Тальнівського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 20.03.2013 року (а.с. 10). Згідно копії паспорта та свідоцтва про народження [PERSON] народився 20.07.1964 року в с. Кобиляки Тальнівського району Черкаської області (а.с. 4-5). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] через те, що він пропустив шестимісячний строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 21). У відповідності до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач являється спадкоємцем після смерті матері, з поважної причини, через необізнаність в законодавстві, вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого пропустив строк для прийняття спадщини. Тому суд, з урахуванням наведеного вважає за доцільне визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про про звільнення від обв'язку утримання неповнолітньої дитини та заміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог спирається на те, що рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 04.09.2013 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] року, сина [PERSON] , [INFO] року та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.08.2013 і до повноліття дітей. В зв'язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дочки [PERSON] рішенням цього ж суду від 10.02.2014 року виключені відомості про позивача як батька цієї дитини, з актового запису про її народження. Поскільки між позивачем [PERSON] та дочкою [PERSON] відсутнє кровне споріднення то після встановлення даного факту в судовому порядку він має бути звільнений від обов'язку дочки [PERSON]. Позивач позов підтримав. Відповідач проти позову заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а саме: ідентифікаційний код [PERSON] від 12.04.2012 року, лист ДВС від 05.05.2014 року № 2985, копію рішення від 04.09.2013 року про стягнення аліментів, копію рішення від 10.02.2014 року про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, копію паспорта [PERSON] [INFO], довідку про дохід з місця роботи від 25.03.2014 року № 19, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і ст.ст. 180, 183, 192 СК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розділ спільного часткового майна,а саме:житлового будинку [ADDRESS] , який їм належить на праві спільної часткової власності. У зв`язку із складністю справи, відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Роз`яснити сторонам,що з повним текстом рішення сторони зможуть ознайомитися 22 червня 2020 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання з відповідачкою, який він уклав 25 квітня 2014 року, посилаючись на невиконання нею з кінця червня 2014 року і по цей час своїх обов'язків за договором по догляду, утриманню його. Надав необхідні докази та свідків [PERSON] та [PERSON] Прохав через похилий вік закінчити розгляд справи без його участі. Відповідачка жодного разу в судове засідання не з'явилась, не надала цьому поважних підстав, чому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. [PERSON] та [PERSON] стверджували, що починаючи з кінця червня 2014 року і досі, відповідачка не утримує позивача і навіть не відвідує його. За останнім догляд здійснюють інші люди. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Достеменно встановлено, що позивач є самотньою людиною похилого віку з хронічними захворюваннями. Внаслідок чого він потребує за собою догляду та утриманню з боку сторонніх осіб. З цією метою позивач, познайомившись весною 2014 року з відповідачкою та погодившись з її пропозицією, 25 квітня 2014 року у нотаріальному порядку (реєстр № 901 та 4/2014 рік) уклав з останньою договір довічного утримання. Згідно цього, позивач передав у власність відповідачці свою двокімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Котовську Одеської області (п.1 договору), а остання в свою чергу зобов'язалась довічно повністю утримувати позивача, забезпечуючи його харчування, доглядом, необхідною допомогою та надати в його довічне безоплатне користування всю зазначену в цьому договорі квартиру (п.6 договору). Зазначені умови повністю відповідають вимогам закону щодо укладення договору довічного утримання (ст.. 744,745 ЦК України). Але, зі слів позивача, що підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON], з кінця червня 2014 року і до цього часу відповідачка без будь-яких поважних підстав не виконує взятих на себе зобов'язань по договору - не доглядає за позивачем, не надає йому потрібну допомогу, навіть не відвідує його. Внаслідок чого, нагляд за позивачем здійснюють зовсім інші особи. Згідно ст.. 755 п.п.1 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду за вимогою позивача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неможливим виконанням відповідачем своїх обов'язків по договору, позивач отримує право власності на майно, яке він передав за договором довічного утримання та має право його повернення. У цьому випадку витрати, що здійснені відповідачем на утримання (або догляд) позивача, поверненню не підлягають (ст.. 756 п.1 ЦК України - одностороння реституція). Тому позов судом вважається підставним і підлягає задоволенню, у тому числі і у частині стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. на підставі ст.. 88 п.2 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору з ПП «Зималетта» та стягнення з ПП «Зималетта» 25200 грн. збитків і 10000 грн. моральної шкоди. Посилався на те, що в грудні 2014 року позивач уклав з ПП «Зималетта», договір на туристичне обслуговування, за умовами якого відповідачі оплатили 25200грн. за можливість здійснити тур до Єгипту з 07.02.2015 року по 16.02.2015р., а 18 січня 2015 року відповідач скасував цю подорож, але отримані кошти не повернув. Стверджували, що своєю відмовою від виконання умов договору відповідач порушив їх права і завдав моральних страждань. В судовому засіданні позивач зменшив свої позовні вимоги і відмовився від розірвання договору та просив стягнути з ПП «Зималетта» грошові кошти в сумі 22\~346 грн. та 10\~000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник відповідача ПП «Зималетта» позов не визнав та стверджував, що кошти за ненадання туристичних послуг зобовязаний повернути туроператор ТОВ «Ньюз Тревел». Відповідач ТОВ «Ньюз Тревел» в судове засідання не зявився та не надав суду своїх письмових заперечень, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявку до суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з договору, заявки (а.с.7-13,15) та пояснень позивача, останній 22.12.2014 року уклав ПП «Зималетта», договір на туристичне обслуговування, за умовами якого позивач сплатив 25200 грн. за туристичний тур до Єгипту, починаючи з 07.02.2015 року по 16.02.2015р, що підтверджується квитанціями (а.с.14). Як вбачається з заяви, скарг (а.с.16,23-30) та пояснень позивача, 18.01.2015 року позивачу стало відомо про зупинення відправки туристів на відпочинок відповідачем, а 28.01.2015 року позивач звернувся до ПП «Зималетта» з заявою про повернення сплачених коштів. Згідно пояснень позивача, кошти були повернуті частково 23.06.2015р. у розмірі 2854 грн. Згідно договорів (а.с.7-13,61-73) та пояснень представника відповідача ПП «Зималетта», Договір на туристичне обслуговування був укладений між позивачем та ТОВ «Ньюз Тревел», яке є туроператором, від імені якого та за дорученням якого діяв турагент відповідач по справі ПП «Зималетта». Відповідно ч.1 ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. А згідно п. 12 цієї ж статті, туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Враховуючи те, що чинним законодавством України передбачена відповідальність туроператора у разі ненадання з його вини туристичних послуг, а позивач наполягав на стягненні коштів з ПП «Зималетта», яке є туристичним агентом, то суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому не підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору з ТОВ «Преміум Вояж» та стягнення з ТОВ «Преміум Вояж» 28 625 грн. збитків і 25000 грн. моральної шкоди. Посилався на те, що в жовтні 2014 року позивач уклав з ТОВ «Преміум Вояж», договір на туристичне обслуговування, за умовами якого відповідачі оплатили 28 625 грн. за можливість здійснити тур до Індії на 21 день з 17 січня 2015 року, а 16 січня 2015 року відповідач скасував цю подорож, але отримані кошти не повернув. Стверджували, що своєю відмовою від виконання умов договору відповідач порушив їх права і завдав моральних страждань. В судовому засіданні позивач зменшив свої позовні вимоги і ідмовився від розірвання договору, а відповідач до суду не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як вбачється з договору (а.с.5-9) та пояснень позивача, останній 21.10.2014 року уклав з ТОВ «Преміум Вояж», договір на туристичне обслуговування за умовами якого позивач сплатив 26325 грн. за туристичний тур до Індії на 21 день, починаючи з 17 січня 2015 року, що підтверджується квитанціями (а.с.11). згідно пояснень позивача за отримання туристичних віз останній сплатив 2 300 грн. Як вбачається з заяви, претензії (а.с.12,15) та пояснень позивача, 16.01.2015 року позивачу стало відомо про зупинення відправки туристів на відпочинок відповідачем, а 24.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення сплачених кошті, які останній так і не повернув. Згідно п. 5.9. Договору, у випадку невиконання з вини Турагента своїх зобов'язань, передбачених Договором, відповідальність Турагента перед Туристом за цим Договором обмежується розміром фактично завданих Туристу збитків, але не більше розміру подвійної плати вартості туристичного продукту (туристичних послуг). Відповідно ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор вправі відмовитись від виконання договору лише за умовами повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку. Крім того, згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи те, що позивачем витрачено 28 625 грн. за ненадані туристичні послуги, то ця сума повинна бути стягнута з відповідача ТОВ «Преміум Вояж» в рахунок відшкодування збитків. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то ці вимоги суд вважає безпідставними, оскільки умовами договору не передбачена відповідальність виконавця ТОВ «Преміум Вояж» у вигляді моральної шкоди за невиконання умов договору. Вирішуючи позов, таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 286,25 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення з відповідача отриманих на виконання вказаного договору грошових коштів. В позові зазначив, що 1 серпня 2018 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений договір купівлі-продажу будівельних матеріалів, а саме: тротуарної плитки, на виконання якого позивач сплатив стороні по договору 49700 грн. Після отримання плитки позивач облаштував покриття ділянки садиби за адресою: [ADDRESS] , де він постійно проживає. За спливом зимового періоду 2018-2019 років плитка почала тріскатися та руйнуватися, що зумовило звернення позивача до відповідача з вимогою усунути виявлені недоліки. Відповідач відвідав садибу позивача і констатував, що плитка має істотні недоліки, тобто є товаром неналежної споживчої якості. Від проведення обов`язкової в силу ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за рахунок продавця експертизи відповідач ухилився. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати договір від 1 серпня 2018 року стягнути на його користь вартість продукції неналежної якості в сумі 49700 грн. 36 коп. 1 жовтня 2019 року відповідач припинив підприємницьку діяльність, і оскільки права та обов`язки фізичної особи-підприємця зберігаються за суб`єктом правовідносин як за фізичною особою, просить про стягнення означених сум з відповідача як фізичної особи. Ухвалою судді від 11.12.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заходи забезпечення провадження судом не застосовувались. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. За згаданих обставин суд у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про проведення заочного судового розгляду без участі відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору підряду, укладеного між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON], та відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок невиконання своїх зобов'язань за договором підряду. Посилається на те, що 21 лютого 2013 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір підряду, відповідно до якого ФОП [PERSON] зобов'язувалася виготовити віконні конструкції, а позивач зобов'язувався прийняти готові конструкції та оплатити їх вартість /а.с. 9/. Для здійснення оплати згідно договору підряду 21 лютого 2013 року позивачем було укладено договір із Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» про надання споживчого кредиту № 2002738713 /а.с. 13-16/. Отримані згідно із договором про надання споживчого кредиту кошти у розмірі 4 319,00 грн. були перераховані на рахунок ФОП [PERSON], але у встановлений п. 3.2 договору підряду строк (14-35 робочих днів) віконні конструкції не були виготовлені та передані позивачу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання укладеного з відповідачем шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені через несумісність характерів, примиритися з відповідачем він не бажає. Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду письмовій заяві позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, не з'являлася два рази поспіль, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 квітня 2009 року Привільською міською радою міста Лисичанська Луганської області, актовий запис № 15. Подружні стосунки між сторонами були припинені через несумісність характерів, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивач не бажає. Враховуючи відсутність у позивача згоди на подовження подружніх стосунків, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання укладеного з відповідачем шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені через несумісність характерів, примиритися з відповідачем він не бажає. Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду письмовій заяві позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, не з'являлася два рази поспіль, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 1985 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 882. Подружні стосунки між сторонами були припинені через несумісність характерів, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивач не бажає. Враховуючи відсутність у позивача згоди на подовження подружніх стосунків, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved