Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між ПАТ «[PERSON] Стандарт», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Банк Форвард» та відповідачем [PERSON] 27 вересня 2013 року було укладено кредитний договір № 109355238. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 19354 грн. 82 коп. Відповідач взяв зобовязання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, але свої зобовязання за договором не виконав. Станом на 22 серпня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 22\~607 грн. 20 коп., з яких: сума основного боргу по кредиту (тіло кредиту) 19354 грн. 82 коп., заборгованість за відсотками 875 грн. 88 коп., заборгованість за простроченим боргом 2376 грн. 50 коп. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму в розмірі 22607 грн. 20 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що кредитну картку було у нього викрадено, про що він письмово повідомляв банк. А після перевипуску картки знімати з неї кошти він можливості не мав. Тому просив суд в задоволенні позову відмовити. Після оголошеної судом перерви відповідач в судове засідання без поважних причин не зявився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному розмірі з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Стандарт», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Банк Форвард» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 109355238. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на загальну суму 19\~354 грн. 82 коп. Строк погашення кредиту, згідно умов договору 27 серпня 2015 року. Відсоткова ставка по кредиту склала 49% річних. Відповідач зобовязалася забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом за ставками, які зазначені в тарифному пакеті, що міститься в Додатку №1 до договору. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем [PERSON] по договору № 109355238 виконано, але відповідач взяті на себе зобовязання в повному обсязі не виконав. На час розгляду справи судом заборгованість відповідача перед позивачем не зменшилась, та складає 22607 грн. 20 коп., з яких: сума основного боргу по кредиту (тіло кредиту) 19354 грн. 82 коп., заборгованість за відсотками 875 грн. 88 коп., заборгованість за простроченим боргом 2376 грн. 50 коп. Вказаний розрахунок суми заборгованості позивачем обрахований вірно, та в повній мірі відповідає обставинам справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22607 грн. 20 коп. При вирішенні справи суд також виходить з того, що відповідач [PERSON], заперечуючи щодо позовних вимог та посилаючись на викрадення картки, належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини суду не надав. Натомість, як встановлено судом, 11 лютого 2014 року за особистою заявою відповідача від 10 лютого 2014 року картка [PERSON] була перевипущена зі строком дії до 28 лютого 2019 року та отримана ним 13 березня 2014 року. Але востаннє видаткові операції були здійснені 09 лютого 2014 року. При цьому всі операції були здійснені з використанням карти та введенням ПІН-коду, що є підтвердженням здійснення операції безпосередньо самим володільцем карти. Також з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 1378 грн. на відшкодування понесених позивачем при зверненні з позовом до суду судових витрат.

Outcome: approved