Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначив наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] є позивач [PERSON] та його брат - відповідач по справі [PERSON] . Після смерті батька позивач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, та відповідач [PERSON] подав нотаріусу письмову заяву про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] . В подальшому позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою від 26.02.2020 року у оформленні спадкових прав йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, з огляду на це, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою суду від 25.03.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду 23.04.2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті, витребувано докази у справі - від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Тетяни Михайлівни засвідчену належним чином копію спадкової справи № 22/2020, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заяв по суті справи від сторін у справі не надходило. Представник позивача суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ОСББ „Будівельник Запоріжжя у судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої, просить розглянути справу на підставі наявних матеріалів, проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М. у судове засідання не з`явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. У зв`язку із неявкою всіх учасників процесу, на підставі ст.ст.\~247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.02.2020 року, актовий запис № 409 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , право власності на яку було набуто ним за життя, у зв`язку із виплатою пайового внеску на квартиру, відповідно до ст. 15 Закону України „Про власність від 07.02.1991 року, який діяв на той час, що підтверджується Довідкою ЖБК „Будівельник № 2 від 18.01.1981 року (а.с. 15). Згідно із Деталізованою інформацією про юридичну особу ОСББ „Будівельник Запоріжжя є правонаступником ЖБК „Будівельник (а.с.17-21). Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 8. (а.с. 8), який прийняв спадщину, відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСББ „Будівельник Запоріжжя від 12.02.2020 року. Відповідно до ч. 3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Встановлено, що спадкоємцем померлого [PERSON] є відповідач у справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1359. (а.с. 9), який відмовився від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь позивача [PERSON] , що підтверджується копією заяви, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. (а.с. 11), оригінал якої зберігається в матеріалах спадкової справи № 22/2020. Таким чином, з матеріалів спадкової справи № 22/2020, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем спадкового майна після померлого є позивач [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України, який прийнявши спадщину, а оформити її через нотаріальну контору не має можливості з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. від 26.02.2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 13-14). На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, та обґрунтованості позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1\~ст. 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину та є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , а відтак на законних підставах набув права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до глави 10 п. 4.15 „Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування\~також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 41 Конституції України\~ передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, обрані позивачем способи захисту його прав передбачені законом і відповідають йому. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17\~Закону України\~„Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини \~підлягає використанню національними судами України як джерело права. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі „Онерільдіс проти Туреччини Європейський суд з прав людини визнав, що поняття „майно охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні „законне сподівання стосовно ефективного здійснення права власності. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі „Ятрідіс проти Греції зазначив, що володіння майном повинно бути законним. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, та суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] .

Outcome: approved