Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Полтавської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 17.10.2012 року його бабуся [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачеві. 31.05.2013 року вона померла. До складу спадкового майна входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві приватної власності. У звязку з тим, що його бабуся за життя не виготовила технічний паспорт на квартиру та не отримала свідоцтво про право власності, в теперішній час він не може оформити свідоцтво про право на спадщину. 27.07.2016 року за його заявою був виготовлений технічний паспорт на квартиру. Незважаючи на наявні в Полтавському бюро технічної інвентаризації відомості про те, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.11.1993 року, він не може самостійно отримати свідоцтво про право власності, у звязку з чим йому було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом. З наведених підстав просив суд задовольнити позовні вимоги. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявились. Представником позивача подана до суду заява, відповідно до якої вона підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням про проведення судового розгляду у відсутність представника відповідача. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, з проханням про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 74, 76, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла від 26.11.1993 року, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], що підтверджується відомостями ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації (а.с. 10). Згідно відомостей управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради від 31.08.2016 року вих. № К01-05/01.-11/752, квартира [ADDRESS] приватизована 26.11.1993 року на одну особу, законних підстав для виготовлення та видачі [PERSON] дублікату свідоцтва про право власності немає (а.с. 9). Згідно копії технічного паспорту, виготовленого станом на 27.07.2016 року, квартира [ADDRESS] загальною площею 31,2 кв.м, складається з: 1 кімнати житловою площею 12.5 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (2) площею 12.5 кв.м, коридору (1) площею 3.7 кв.м., ванної (3) площею 2.7 .м, вбиральні (4) площею 0.9 кв.м, кухні (5) площею 8.5 кв.м, шафи (6) площею 0.3 кв.м (а.с. 4-7). Судом встановлено, що 17.10.2012 року [PERSON] заповіла все своє майно онуку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією заповіту (а.с. 20-21). [PERSON] померла 31.05.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Спадкоємцем після померлої [PERSON] є позивач [PERSON], що підтверджується змістом постанови приватного нотаріуса (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що 25.08.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на квартиру [ADDRESS],оскільки ним не наданий правовстановлюючий документ та відсутня реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем (а.с. 11). За таких обставин суд встановив, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного ч. 2 ст. 328, ч.5 ст. 1268, ст. 1296 ЦК України,

Outcome: approved