Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,0597 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] для ведення садівництва. 02.11.2007 року за його заявою було заведено спадкову справу №1258 відносно майна померлого [PERSON] . Спадкоємцями майна за заповітом після його смерті стали [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Однак, 18.04.2019 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г.Я. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №623/02-31 з підстав відсутності у спадкоємців правовстановлюючих документів на зазначене майно. Захистити у позасудовому порядку своє порушене право позивач можливості не має. Просив визнати за ним [PERSON] у порядку спадкування право власності на Ѕ частку квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 63,40 кв.м., в тому числі житловою площею 44,80 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачем [PERSON] було подано до суду зустрічну позовну заяву Чернівецької міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У поданій заяві [PERSON] вказувала на те, що також являється спадкоємцем майна за заповітом після смерті [PERSON] . У визначений Законом термін вона разом із братом звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не змогла у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Просила визнати за нею право власності на Ѕ частину спадщини після смерті батька [PERSON] , а саме на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Відповідачами відзивів на позов подано не було. Ухвалою суду від 26.08.2020 року провадження по справі було відкрито та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. У подальшому, ухвалою суду від 30.09.2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] було прийнято до спільного розгляду з первісним та об`єднано їх в одне провадження. Ухвалою суду від 16.10.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, первісний позов підтримала, зустрічний - визнала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, надала суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, первісний позов визнала. Зустрічну позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача ЧМР, у поданій до суду заяві, просила розглянути справу у її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позовних заяв. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.16). Із дослідженого у судовому засіданні заповіту, виданого 19.01.1996 року видно, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його син [PERSON] та донька [PERSON] в рівних частках. Спадщина, на яку виданий заповіт, складається з квартири [ADDRESS] (а.с.20-21). Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] 02.11.2007 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу за №1258. Позивач [PERSON] є сином померлого та його спадкоємцем за заповітом (а.с.13). Відповідач [PERSON] є донькою померлого та його спадкоємицею за заповітом (а.с.20). Спадкоємці у визначеному законом порядку звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 18.04.2019 року нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено з тих підстав, що спадкоємцями не було надано правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю на праві власності квартири [ADDRESS] (а.с.18-19). За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з дослідженої судом довідки ЧКОБТІ від 18.01.2008 року, квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.04.1993 року Чернівецьким Машзаводом , належить на праві власності [PERSON] (а.с.22). Зазначена квартира складається з трьох житлових кімнат, площею 44,80 кв.м., загальна площа квартири становить 63,4 кв.м. (а.с.34). Свідоцтво про право власності на житло, видане 22.04.1993 року Чернівецьким Машзаводом , у спадкоємців відсутнє, у зв`язку з чим вони належним чином оформити спадщину не можуть та не мають можливості захистити своє порушене право у позасудовому порядку. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. На підставі наведеного та враховуючи те, що нотаріусом було відмовлено спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved