Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно заборгованість за договором про фінансовий лізинг №00003588 від 09.09.2011 року в сумі 272086,64 грн., з яких: 65572,02 грн. - сума простроченої заборгованості по лізинговим платежам, 1059,60 грн. - сума 3% річних за час прострочення; 18864,67 грн. - сума інфляційних втрат; 3532,01 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання; 1845,95 грн. - штрафні санкції; 104988,80 грн. - сума упущеної вигоди у вигляді щомісячних лізингових платежів за фактичний час користування об'єктом лізингу; 635,92 грн, сума 3% річних за час прострочення оплати лізингових платежів за період з червня 2015 року по жовтень 2015 року; 895,38,38 - сіма інфляційних втрат за період з червня 2015 року по жовтень 2015 року; 2119,73 грн. - сума пені за період з червня 2015 року по жовтень 2015 року; 60572,56 грн. - сума упущеної вигоди у вигляді доходів, які позивач міг одержати за звичайних обставин; 12000,00 - сума збитків за п.16.1. Договору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] укладено договір про фінансовий лізинг №00003588 разом з додатками до нього, серед яких загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, які є невід'ємними частинами договору лізингу. Обєктом (предметом) лізингу, згідно з п. 3.1. загальних умов, є транспортний засіб, типу VW Passat 2.0 I TDI, 2011 року виробництва, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER]. На виконання умов договору лізингу позивачем укладено відповідний договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало на об'єкт лізингу та згідно акту прийому-передачі від 20.09.2011 року передало його у користування під виплату лізингових платежів лізингоодержувачу. Позивачем було виставлено відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату чергових лізингових платежів, що охоплюють лізингові періоди з березня по травень 2015 року, які не були сплачені відповідачем. Внаслідок зазначеного, за відповідачем виникла заборгованість по сплаті лізингових платежів в сумі 65572,02 грн. 19.05.2016 на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору №00003588 та вимога від останнього повернути автомобіль марки VW Passat 2.0 I TDI, 2011 року виробництва, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна», в продовж десяти днів. Вимога позивача щодо повернення об'єкту лізингу залишилася проігнорована відповідачем і станом на момент подання позову зобов'язання не виконані. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглядати справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 09 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] укладено договір про фінансовий лізинг №00003588, разом з додатками до нього, серед яких загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та графік покриття витрат та виплати лізингових платежів. Відповідно до п. 20.3. додатку до договору про фінансовий лізинг № 00003588 від 09.09.2011 р. загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу, контракт разом із усіма додатками та іншими доданими до нього матеріалами, складає цілісну угоду між сторонами та заміняє і розриває всі попередні усні або письмові угоди, заяви, гарантії та домовленості сторін по відношенню до предмету цього контракту. Об'єктом (предметом) лізингу, згідно з п. 3.1. загальних умов, є транспортний засіб, зазначений у контракті, є автомобіль марки VW Passat 2.0 I TDI, 2011 року виробництва, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER]. Згідно з п.п. 3.2. та 3.1. Загальних умов, Лізингодавець прийняв на себе зобов'язання придбати у власність об'єкт лізингу, який був обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір дилера-продавця, у якого ТОВ «Порше Лізинг України» придбало об'єкт лізингу. В договорі лізингу сторони визначили умови лізингу, серед яких: вартість об'єкту лізингу еквівалент 44700,00 доларів США, авансовий платіж еквівалент 8940,00 доларів США, обсяг фінансування еквівалент 35760,00 доларів США, кількість лізингових платежів 60, строк лізингу (місяців) 60, щомісячний лізинговий платіж еквівалент 989,21 доларів США, адміністративний платіж еквівалент 670,50 доларів США. В розділі «Умови поруки» Загальних умов врегульовані правовідносини поруки між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Геліос Сек'юреті», згідно з якими поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язань лізингоодержувача на підставі або у зв'язку з цим Контрактом або будь-якою його невід'ємною частиною. Зобовязання поручителя включають, лізингові платежі, інші платежі, штрафні санкції та відшкодування збитків, що підлягають сплаті лізингоодержувачем у відповідності до положень цього контракту. Згідно п. 21 загальних умов, сторони цим досягли згоди щодо всіх істотних умов контракту. Відповідно до п. 5.1. Загальних умов сторони погодили, що об'єкт лізингу буде доставлений та переданий Порше Лізинг Україна або належним чином уповноваженою особою (дилером-продавцем) безпосередньо Лізингоодержувачу відповідно до умов контракту. Відповідно п. 5.4 лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки об'єкта лізингу шляхом підписання лізингоодержувачем та Порше Лізинг Україна акту прийому передачі. На виконання умов договору лізингу позивачем укладено відповідний договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало на об'єкт лізингу та згідно акту прийому-передачі від 20.09.2011 року передало його у користування під виплату лізингових платежів лізингоодержувачу (а.с. 27). Відповідно до зазначеного графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 09.09.2011 року, а останній - 15.08.2016 року. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячного на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів. Згідно з п. 6.5 Загальних умов лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у графіку покритя витрат та виплати лізингових платежів (плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плані відшкодування). Лізингові платежі у будь-якому разу не підлягають поверненню лізингоодержувачу, за винятком випадків визначених контрактом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням п. 6.3. Загальних умов, Лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим контрактом на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість об'єкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна очікуваної станом на дату виконання Контракту суми н основі діючого курсу обміну Євро/ долара США, станом на дату коли кожен платіж підлягає виплаті. Позивачем було виставлено [PERSON] рахунки-фактури на плату чергових (щомісячних) Лізингових платежів, що охоплюють лізингові періоди з березня по травень 2015 року (а.с. 28-30), які відповідачем не були сплачені. Внаслідок чого, у відповідача виникла заборгованість по сплаті лізингових платежів в сумі 65572,02 грн.. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 8.2.1. та 8.2.2. Загальних умов у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовуються санкція у вигляді пені у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу. За таких обставин з відповідачів підлягають стягненню, тільки інфляційні втрати, так як договором передбачено санкції у вигляді пені у розмірі 10% річних у випадку прострочення сплати платежу. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 8.2.1. та 8.2.2. Загальних умов у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовуються санкція у вигляді пені у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу; штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані Порше Лізинг Україна (пункт 8.3.1. контракту): еквівалент 15 доларів США за першу вимогу, еквівалент 20 доларів США за другу вимогу, еквівалент 25 доларів США за третю вимогу. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідача цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафів за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання, суд вважає, що дані обставини є порушенням ст. 61 Конституції, а тому вимоги по стягненню пені задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 8.3.2. та п. 12.6.1. загальних умов, лізингоодержувач повністю або частково не здійснив 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш ніж 30 днів ( у відповідності до Закону України «Про Фінансовий лізинг»), Порше Лізинг Україна має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати об'єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. 19.05.2015 року на адресу [PERSON], позивач направив вимогу про спату заборгованості за договором, повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору за №00003588. Вимога позивача про повернення об'єкту лізингу залишилася проігнорованою [PERSON] і станом на момент подання позову зобов'язання не виконано. Пунктом 6.17. Загальних умов передбачено, що у випадку розірвання договору за ініціативою позивача відповідно до п. 12 договору, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об'єкта лізингу. Згідно з ч. 1. ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п. 2, ч. 2, ст. 22 ЦК України, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Враховуючи викладене, вимоги позивача, що стягнення упущеної вигоди у вигляді щомісячних лізингових платежів за фактичний час користування об'єктом лізингу з червня по жовтень 2015 року підлягають задоволенню. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, з відповідачів підлягають стягненню інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов'язання за період з червня 2015 по жовтень 2015 року. 3% річних за час прострочення зобов'язання не підлягають стягненняю, у зв'язку з тим, що договором передбачено санкції у вигляді пені у розмірі 10% річних у випадку прострочення сплати платежу. Згідно п. 8.2.1. загальних умов з відповідачів підлягає стягненню пеня за період прострочення виконання грошового зобов'язання за період з червня 2015 року по жовтень 2015 року. Відповідно до п. 12.9 Загальних умов сторони погодили, що у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до п. 12 контракту, а також якщо ТОВ «Порше Лізинг Україна» вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, відповідач зобов'язаний оплатити будь-яку різницю між ринковою вартістю об'єкту лізингу та лізинговим платежами, що залишились несплаченими відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів. Станом на дату подання позову об'єкт лізингу так і не було повернуто позивачеві, відповідно графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, який є невід'ємною частиною договору, відповідачем залишаються невиплаченими проценти і комісії за лізинговими платежами з листопада 2015 року по серпень 2016 року в розмірі, еквівалентному у гривні 2645,09 доларів США, що підлягають стягненню. Згідно з п. 16.1. незалежно від завершення виконання контракту або проведення операцій, запланованих в рамках контракту, усі витрати та збитки (включаючи ті з них, що пов'язані з виплатою гонорарів за юридичні та фінансові консалтингові послуги), завдані у зв'язку з укладенням або виконанням цього контракту, а також операціями, запланованими в рамках виконання цього Контракту, відшкодовуються стороною, яка завдала такі збитки. А тому вимога позивача, щодо стягнення витрат на юридичні послуги підлягають задоволенню. Оскільки відповідачі не виконують покладені на них зобов'язання за договором про фінансовий лізинг №0003588 від 09.09.2011 р., позов позивача підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1, ст. 89 ЦПК України ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial