Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 лютого 2016 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що Олександропільською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис № 01. Спільних неповнолітніх дітей за період шлюбу не мають. Позивач посилається на те, що з самого початку подружнє життя між ними не склалося, відносини з часом почали погіршуватися, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. На даний час він проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] і з осені 2016 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Він втратив почуття поваги та любові до відповідачки. Оскільки відповідачка розривати шлюб через органи РАЦСу не бажає, тому він змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі (а.с. 15). Відповідачка в судовому засідання проти задоволення позову не заперечувала. Суд вислухавши відповідачку, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 лютого 2016 року, що зареєстрований виконавчим комітетом Олександропільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №01 (а.с. 5). Спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з осені 2016 року. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з осені\~ 2016 року та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112\~СК України.\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов`язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved