Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за договором позики, 3% річних та інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов'язання,. У підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що між ним та відповідачем 11 листопада 2015 року було укладено договір позики на суму 30 000,00грн. На підтвердження договору позики, відповідач надала йому розписку, у якій зобов'язалась повернути борг до 31 грудня 2015 року. Однак, до вказаного строку відповідач грошові кошти в повному обсязі не повернула. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості в повному обсязі ніяким чином не відреагувала. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 31474,11 грн., з яких: 30 000,00 грн. - заборгованість за договором позики, 150,00 грн. - інфляційні збитки станом на 22.06.2017 року, 1324,11 грн. - 3% річних за прострочення грошового зобов'язання станом на 22.06.2017 року, а також витрати за сплату судового збору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, отже зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики від 11 листопада 2015 року, відповідно до якого відповідач взяв в борг у позивача 30 000,00 грн., що підтверджується розпискою відповідача, в якій останній зобов'язався повернути вищевказану суму до 31 грудня 2015 року. Але до теперішнього часу свої зобов'язання в повному обсязі не виконала. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з тим, що відповідач до тепер не повернула позивачу позичені в нього гроші в розмірі 30000,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму, а також 3% річних за прострочення грошового зобов'язання за період з 01 січня 2016 року по 22 червня 2017 року в розмірі 1324,11 грн., інфляційні збитки за період з 01 січня 2016 року по 22 червня 2017 року в розмірі 150,00 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved