Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути з відповідачів, як солідарних боржників, суму страхового відшкодування 48624,34 грн., вартість проведення автотоварознавчої експертизи та судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.2018 року по вул. Пилипа Орлика, 22/2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трактора «Беларус», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року. В результаті ДТП позивачу була завдана майнова шкода, внаслідок пошкодження його автомобіля в розмірі 45163,99 грн., що підтверджується висновком №110/18 експертного авто товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 12.03.2018 року. За проведення висновку позивачем сплачено 1500,00 грн. Відповідно до акту надання послуг від 06.08.2018 року №43 позивачем сплачено вартість ремонту автомобіля марки «Тойота», д.н. [NUMBER] у сумі 48624,34 грн. Власником трактора «Беларус», д.н.з. [NUMBER] , є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», який на момент вчинення ДТП був застрахований на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/3185015 страховою компанією ТДВ «СТ «Домінанта». 28.02.2018 року відповідач ТДВ «СТ «Домінанта» був повідомлений про ДТП, що підтверджується повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду. Однак, жодних виплат ТДВ «СТ «Домінанта» здійснено не було. З червня 2018 року ТДВ «СТ «Домінанта» припинило свою діяльність. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 17.04.2019 року та 19.04.2019 року від представника відповідача МТСБУ надійшов відзив на позовну заяву в яких він проти задоволення вимог в частині до МТСБУ заперечував посилаючись на те, що для здійснення регламентної виплати позивачу, страхова компанія в якій застрахована відповідальність винуватця ДТП має бути ліквідована. При цьому, на сьогоднішній день відсутні будь-які докази того, що ТДВ «Домінанта» визнано банкрутом чи ліквідовано. Таким чином, МТСБУ не має підстав для проведення регламентної виплати на користь позивача за пошкодження його майна, транспортного засобу «Тойота», д.н. [NUMBER] . На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до МТСБУ. 24.04.2019 року від представника відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» надійшов відзив на позовну заяву в якому вона заперечувала проти задоволення вимог в частині до КП посилаючись на те, що Комунальне підприємство застрахувавши транспортний засіб - трактор «Беларус», д.н. [NUMBER] , який перебуває у його власності, вважає, що з моменту укладання договору, страхового полісу АМ/3185015, цивільно-правову відповідальність з відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП має нести страховик, тобто ТДВ «СТ «Домінанта». Від відповідачів [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта» у встановлений ухвалою суду від 15.03.2019 року строк, відзиви не надійшли. Суд, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, призначив розгляд справи у судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання своїх представників не направили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 28.02.2018 року по вул. Пилипа Орлика, 22/2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трактора «Беларус», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував трактором «Беларус», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «Тойота», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, відповідно до зазначених вище норм, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду. Проте, встановлено, що транспортний засіб - трактор «Беларус», д.н. [NUMBER] належить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». 23.01.2018 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» застрахувала даний транспортний засіб у ТДВ «СТ «Домінанта», що підтверджується полісом №АМ/3185015 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). 28.02.2018 року позивач звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення виплати страхового відшкодування. ТДВ «СТ «Домінанта» призначило автотоварознавчу експертизу, однак висновок дослідження позивачу не надало. На замовлення позивача, судовим експертом Коваль І.М. був складений висновок №110/18 експертного авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 12.03.2018 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», д.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, яка сталася 28.02.2018 року становить 45163,99 грн. За проведення вказаного дослідження позивачем сплачено 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією №818448. При цьому, згідно акту надання послуг від 06.08.2018 року №43 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», д.н. [NUMBER] склала 48624,34 грн., яка була сплачена позивачем СТО «МУСТАНГ» (ФОП [PERSON] ), що підтверджується квитанціями №97/8 від 06.08.2016 року та від 16.08.2018 року. Частиною 2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Разом з тим, відносини у сфері оцінки шкоди регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 року. Згідно з частиною 4 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»: звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Згідно приписів пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Отже, відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 року, документом який підтверджує належним чином оцінений розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу є саме звіт суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу, і який є обов`язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Встановлено, що відповідачем ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» після отримання від позивача повідомлення про настання страхового випадку не було здійснено виплати. Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Встановлено, що 07.06.2018 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, винесла розпорядження №866 про анулювання ліцензії ТДВ «СТ «Домінанта». Однак, анулювання ліцензії не звільняє ТДВ «СТ «Домінанта» від обов`язку виконати свої зобов`язання за укладеним договором (полісом) страхування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» у зв`язку із настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його майну яка становить 48624,34 грн. Також, з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» підлягають стягненню на користь позивача витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1500,00 грн. Що стосується вимог до МТСБУ, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та [PERSON] то в них слід відмовити, оскільки МТСБУ немає підстав для проведення регламентної виплати позивачу внаслідок ДТП (п. 20.3 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), яка сталася 28.02.2018 року, а КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» застрахувала свою відповідальність у ТДВ «СТ «Домінанта», у зв`язку із чим вимоги до них є необґрунтованими. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 48624,34 грн., та витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1500,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з ТДВ «СТ «Домінанта» підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 768,40 грн.

Outcome: partial