Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором про споживчий кредит, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №43-052 від 21.08.2018 року відповідач отримав кредит у розмірі 24000грн. 00коп., на строк 60-ть місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20.08.2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами Кредитного договору. Зазначає, що відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 15.10.2019 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 24012грн. 44коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 24012грн. 44коп. за договором про споживчий кредит №43-052 від 21.08.2018 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 30.10.2019 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 06.12.2019 року представник позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначила, що після відкриття провадження відповідачем була сплачена частина боргу, а тому просить стягнути з відповідача заборгованість станом 06.12.2019 року в сумі 13984грн.19 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи по суті до суду надійшла заява, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 21.08.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №43-052. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 24000грн. 00коп., на строк 60-ть місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20.08.2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами Кредитного договору. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач станом на 06.12.2019 року, заборгував перед банком борг в загальній сумі 13984грн.19 коп., яка складається з наступного: сума кредиту 7354грн. 10 коп., прострочені відсотки 3744грн. 79 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 2598грн.06 коп., втрати від інфляції 57 грн.28коп., три відсотка річних 229грн.96коп. /а. с. 43-46/. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату процентів захисту.

Outcome: approved