Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 20.03.2010 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. В період спільного сімейного проживання відповідачка народила дітей: доньку [PERSON] та доньку [PERSON], а батьком яких він є. Позов позивач мотивує тим, що спільне життя не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя, несумісності характерів та шлюб носить формальний характер, просить строк на примирення не надавати. Сторони надали до суду заяви, згідно з якими розгляд справи просили здійснити без їх участі. З урахуванням зазначених вище обставин, відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Судом встановлено, що 20.03.2010 року між сторонами у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено запис №82 у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] У період спільного сімейного проживання, відповідачка народила дітей: доньку [PERSON] та доньку [PERSON], сторони яких є батьками. Сімейне життя між сторонами не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя та несумісності характерів. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне укладений між сторонами шлюб розірвати.

Outcome: approved