Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути з відповідача ТОВ «ТТВК» завдану матеріальну шкоду у розмірі 42360 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 100000 грн. 00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.2020 року між ним та ТОВ «ТТВК» укладено договір №К687 на туристичне обслуговування, згідно умов якого відповідач ТОВ «ТТВК» зобов`язався надати йому, його цивільній дружині та малолітній дитині туристичний продукт (попередньо розроблений туроператором комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізуються або пропонуються до реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням та розміщенням), а саме: тур пакет до м. Сіде, Туреччина на період з 12.10.2020 до 19.10.2020 року. На виконання умов вказаного договору 26.09.2020 року він здійснив оплату послуг в сто відсотковому розмірі в сумі 29660 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що оскільки він здійснював переліт на відпочинок із малолітньою дитиною, на протязі тривалого часу він підбирав тур з урахуванням перельоту, який би не спричинив потрясінь для малолітньої дитини. Під час відпочинку, 17.10.2020 року, позивачу повідомив турагент про те, що виліт у зворотному напрямку буде здійснюватися не 19.10.2020 року, як було передбачено умовами договору, а 18.10.2020 року о 3.00 годині, чим скоротився період перебування на відпочинку. Позивач вважає, що відповідач ТОВ «ТТВК» грубо порушив умови укладеного договору, безпідставно, шляхом обману споживача послуги, суттєво скоротив час перебування позивача із родиною на відпочинку, оскільки він не отримав тих послуг на які розраховував і які оплатив, внаслідок чого відповідач ТОВ «ТТВК» заподіяв йому матеріальну шкоду у розмірі 42360 грн. 00 коп. Також посилається, що йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних та психічних стражданнях через ситуацію, яка склалась. Завдану моральну шкоду оцінює у сумі 100000 грн. 00 коп. На підставі зазначеного просить про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2021року головуючим суддею у справі за позовом [PERSON] визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачі позовну заяву з додатками отримали, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26.09.2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , що діяла від імені та за дорученням ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine укладено договір на туристичне обслуговування №К687 (Далі-договір). Згідно з ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про туризм», туристичний продукт це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше, ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є в тому числі туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність (ч.2 ст. 5 Закону України «Про туризм»); туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. За ч. 2 ст. 17 Закону України «Про туризм», суб`єкт підприємницької діяльності, який отримав ліцензію на туроператорську діяльність, має виключне право на надання послуг з оформлення документів для виїзду за межі України. Туроператор може здійснювати також і турагентську діяльність. Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови діяльності між туроператором і турагентом визначаються відповідно до агентського договору, а також Законом України «Про туризм», зокрема статтею 20. Статтею 20 Закону України «Про туризм» визначено, що за договором на туристичне обслуговування (надання туристичних послуг) одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, такі як: строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); тощо. Згідно з ч.13 ст. 20 Закону України «Про туризм», права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Відповідно до імперативного припису, передбаченого ст.19-1 Закону України «Про туризм», будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування. Туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору. Згідно п.1.3 укладеного між сторонами Договору, туристичним продуктом є попередньо розроблений Туроператором комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Відповідно до п.1.4. Договору, туром є туристична подорож (поїздка) за визначеними маршрутом та строками, забезпечена комплексом туристичних послуг, які замовлялися туристом (бронювання, розміщення, харчування, транспортні послуги, рекреація, екскурсії тощо). Згідно п.п.3.2.1 Договору, туроператор через турагента зобов`язаний здійснити бронювання туристичних послуг та надати туристичні послуги, замовлені туристом, у повному обсязі, в кількості, якості та у визначені Договором строки, за умови повної оплати вартості туристичного продукту Туристом у строки, встановлені цим Договором. На виконання умов вказаного договору 26.09.2020 позивач здійснив оплату послуг в сто відсотковому розмірі в сумі 29660 грн. 00 коп., що підтверджується доказами, які містяться в справі. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до наявних в матеріалах справи роздруківок смс-повідомлень з мобільного додатку, які були долучені позивачем до справи вбачається, що під час відпочинку, а саме 17.10.2020 позивачу повідомив турагент, про те, що авіакомпанія змінила рейс і виліт позивача із родиною у зворотному напрямку буде здійснюватися не 19.10.2020 року, а 18.10.2020 року. Такі обставини не заперечуються позивачем в позові. Також згідно зазначених роздруківок вбачається, що: позивача було проінформовано про компенсацію у розмірі 102 євро; на прохання позивача про здійснення вильоту на день пізніше, тобто 20.10.2020 року (із доплатою за проживання), турагент здійснювала спроби щодо врегулювання ситуації, проте такі спроби виявились безрезультатними, в зв`язку із відсутністю рейсів на вказану дату, про що було повідомлено позивача. Згідно п.3.2.5 Договору, туроператор через турагента зобов`язаний інформувати туриста про зміни умов туру, його тривалості та програми шляхом повідомлення електронною поштою або по телефону негайно після того, як це стало відомо туроператору. Встановлено, що у відповідності до п.3.2.5 Договору позивача було проінформовано про зміну дати і часу вильоту і такі обставини не заперечуються позивачем у позові. Матеріали справи не містять відомостей про те, що через зміну часу вильоту позивачем були понесені будь-які додаткові витрати, зокрема такі як витрати на придбання інших квитків, витрати на здійснення трансферу з готелю до аеропорту, тощо. У позові позивач не наводить відомостей про розмір отриманої від відповідачів компенсації, проте, як зазначалось вище, матеріали справи свідчать про те, що позивача було проінформовано про можливість отримання грошової компенсації в певному розмірі, що пов`язано із зміною дати та часу вильоту. Відповідно до п.6.2 Договору, туроператор не несе відповідальності за відміну рейсу чи зміни часу відправлення/прибуття рейсу, пункту призначення авіарейсів і пов`язаних з цим змін програми туру, зміни термінів надання туристичних послуг. Час відправлення/прибуття авіарейсу може змінюватись не більш ніж на 24 години, про що туроператор інформує туриста. Статтею 30 Закону України «Про туризм» передбачена відповідальність, зокрема, за порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Відповідно до статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом не встановлено обставин невиконання або неналежного виконання відповідачами покладених на них договором обов`язків щодо інформування про зміну часу відбуття авіарейсу. Наданий позивачем лист Azurair від 30.11.2020 про здійснення 19.10.2020 рейсу QU-5112 за маршрутом Анталія (Турецька Республіка) -Харків (Україна), не може були врахований судом як доказ порушення відповідачами укладеного із позивачем договору, оскільки у відповідності до положень п.6.2 Договору туроператор не несе відповідальності за відміну рейсу чи зміни часу відправлення/прибуття рейсу, пункту призначення авіарейсів і пов`язаних з цим змін програми туру, зміни термінів надання туристичних послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, щопозивачем не доведено обставин на які він посилався при зверненні до суду з даним позовом, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ «ТТВК» матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. П. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не було надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань в результаті дій відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed