Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Гніздичівського державного спиртового заводу, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 9151,58 грн, середній заробіток за час затримки невиплаченої заробітної плати в сумі 133956,00 грн, компенсацію за втрату частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 3681,65 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він 02.04.2015 був прийнятий на Гніздичівський державний спиртовий завод на посаду директора та звільнений 01.04.2016 у зв`язку з закінченням наказу про призначення. Станом на дату звільнення у відповідача перед ним існувала заборгованість щодо виплати нарахованої заробітної плати за період з 07.01.2016 по 01.04.2016 в сумі 9151,58 грн. Однак в день звільнення повного розрахунку з ним проведено не було, та заборгованість існує на час звернення його до суду. Оскільки відповідач затримав виплату належної йому заробітної плати, тому на підставі ст.117 КЗпП України просить стягнути також середній заробіток за весь час затримки за вказаний період, яка становить 133956,00 грн, а також компенсацію у зв`язку з втратою частини заробітної плати через порушення термінів її виплати, що становить 3681,65 грн. Ухвалою від 21.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить справу слухати без його участі, позов підтримує, а також не заперечує проти розгляду даної справи в заочному порядку. Представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, шляхом направлення виклику до суду засобами поштового зв`язку. З огляду на зазначені обставини, суд проводить заочний розгляд даної цивільної справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з копії трудової книжки, позивач з 02.04.2015 року по 01.04.2016 року працював на Гніздичівському державному спиртовому заводі на посаді директора заводу. 01.04.2016 звільнений з посади директора заводу у зв`язку з закінченням наказу про звільнення, про що зроблено відповідний запис у його трудовій книжці. Разом з тим, при звільненні, адміністрацією заводу не було проведено з позивачем повного розрахунку по заробітній платі. Згідно з довідкою про нараховану, але невиплачену заробітну плату, виданою Гніздичівським державним спиртовим заводом від 01.04.2016 №8 [PERSON] , в тому, що він дійсно працював на Гніздичівському державному спиртовому заводі тимчасово виконуючи обов`язки директора Гніздичівського державного спиртового заводу, заробітна плати за січень 2016 становить 2711,58 грн, лютий 2016 - 3220,00 грн, березень 2016- 3220,00 грн, а всього до сплати 9151,58 грн. Відповідно до ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Враховуючи наведене, оскільки на день звільнення позивача відповідачем не проведено виплату всіх сум, що належать йому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є підставними та підлягають до задоволення, тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 9151,58 грн. Крім цього, відповідност.117 КЗпП Українив разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді виплата заборгованості по зарплаті з вини відповідача не проведена, а тому суд дійшов висновку, що позивачем підставно заявлено вимогу про стягнення з відповідача середній заробіток за весь час затримки. Відповідно до довідки про середньомісячну заробітну плату, видану Гніздичівським державним спиртовим заводом від 01.04.2016 №7 [PERSON] , про те що середньоденна заробітна плата складає 186,05 грн, середньомісячна заробітна плата складає 4000,00 грн Разом з тим, положенняст.117 КЗпП України підлягають застосуванню у разі порушення строків, встановлених ст.116 КЗпП України, тобто з дня звільнення позивача 01.04.2016 року. При цьому, як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.32Постанови від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Заборгованість по заробітній платі згідно розрахунку середнього заробітку за час затримки виплати зарплати з 01.04.2016 по 18.02.2019, тобто 720 робочих днів становить 133956,00 грн (186,05 грн х 720 = 133 956,00 грн). Що стосується вимоги позивача щодо компенсації за втрату частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, то така підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ст.ст.2,3Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частинидоходів узв`язкуз порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам заперіод починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). У відповідності до правового висновку Верховного суду України, викладеної у постанові №6-131цс12 від 07 листопада 2012 року основною умовою для виплати громадянам компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів, зокрема, заробітної плати. При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення. Згідно з розрахунком позивача сума компенсації у зв`язку з втратою частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з січня 2016 по лютий 2019 рік становить 3681,65 грн. Отже, оскільки відповідачем порушено строки виплати заробітної плати позивачу [PERSON] , суд вважає, що з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 3681,65 грн компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованость по заробітній платі в розмірі 9151,58 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 квітня 2016 по 18 лютого 2019 р. в розмірі 133956 грн., та 3681,65 грн компенсації за втрату частини зарообітньої плати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, такий у розмірі 1467,89 потрібно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved