Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Холодівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,69 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Холодівської сільської ради та житлового будинку. Він являється спадкоємцем за законом на майно його матері. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. У визначений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини він не подав, так як вважав, що її прийме його брат [PERSON] , який цього не зробив і [INFO] помер. Державний акт на землю знаходився у брата, а він про нього не знав. Коли він приїхав в с.Холодівка, то в сільській раді йому повідомили про наявність спадкового майна та передали державний акт на землю, який там зберігався. Вважає причину з якої він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини поважною і просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити, судові витрати залишити за ним. Відповідач - представник Холодівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить слухати справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть від 22.03.2005 серія [NUMBER] (а.с.5), [INFO] в с.Холодівка, Тульчинського району, Вінницької області померла [PERSON] , яка в свою чергу являлась матір`ю позивача, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 03.07.1954 серія [NUMBER] (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із: житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2,69 га, розташованої на території Холодівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №053760, виданого Тульчинською районною держадміністрацією 22.01.2003, про що свідчать копія відповідного державного акту на право власності на землю (а.с.9) та довідка, видана виконкомом Холодівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 18.07.2019 №282 (а.с.6). \~ \~ \~ \~Згідно повідомлення\~ Державного нотаріального архіву Вінницької області ГТУЮ у Вінницькій області від 01.11.2019 №3523/01-18 (а.с.20), згідно даних Алфавітної книги обліку спадкових справ Тульчинської державної нотаріальної контори за 2005-2006 роки, яка знаходиться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Вінницької області, спадкова справа після смерті померлої [INFO] [PERSON] , даною конторою не заводилась. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 07.05.2006 серія [NUMBER] (а.с.4), [INFO] в с.Холодівка, Тульчинського району, Вінницької області помер [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Холодівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 07.05.2006 №337 (а.с.7), [PERSON] помер [INFO] в с.Холодівка, Тульчинського району, Вінницької області і похований в с.Холодівка на сільському кладовищі. Його брат [PERSON] хоронив його за свої власні кошти. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1\~ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічно правової позиції притримується Верховний Суд у постанові 198/476/16-ц від 18.01.2018. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: він не знав про існування державного акту на землю, а отримав його лише нещодавно та вважав, що спадщину мав прийняти брат, а також те, що представник відповідача не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його заяви, залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved