Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, вказуючи, що 07 листопада 2016 року на проспекті Голосіївський, 70, в місті Києві трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Шевролет, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Мітсубісі, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль Мітсубісі був застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відповідно до Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «Осаго+» №04-1.0005459.0001 від 11.07.2016. На виконання умов Договору ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виплатило страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] в розмірі 50038, 06 гривень на підставі Звіту №13561 від 17.11.2016 ТОВ «ЕАК «Довіра», що підтверджується платіжним дорученням №3308 від 20.09.2017. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу Шевролет, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», то саме до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулось із вимогою ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» в порядку суброгації. 02.05.2018 ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до умов Договору обов`язкового страхування сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхове відшкодування в розмірі 21 775, 85 гривень. У зв`язку з тим, що страхової виплати недостатньо для повного відшкодування понесених збитків, ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулося до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) в розмірі 28262, 21 гривень. 18.01.2019 ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» направило відповідачу вимогу №04221/1 про виплату страхового відшкодування, однак вищевказана вимога залишилася без реагування з боку відповідача. 25.01.2019 між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу №01-25.01.2019 від 25.01.2019 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно Додатку №175 до Договору №01-25.01.2019 від 25.01.2019 у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» до [PERSON] 01.10.2019 ТОВ «Маркс.Капітал» направило повідомлення-вимогу про зміну поточного кредитора. Враховуючи, що відповідачем не виплачено відшкодування, позивач просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Маркс.Капітал» матеріальну шкоду в розмірі 28 262, 21 гривні; судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1921 гривні. 17 січня 2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 27 серпня 2020 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності з посиланням на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася 07 листопада 2016 року, а позовна заява надійшла до суду 13 листопада 2019 року, тобто з пропуском встановленого ст.ст. 256-257 ЦК України трирічного строку позовної давності, так як останнім днем строку в даному випадку є 07 листопада 2019 року, у зв`язку з чим просить відмовити у позові ТОВ «Маркс.Капітал». 09 березня 2021 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. дану справу прийнято до свого провадження у зв`язку зі звільненням у відставку судді Оладько С.І., розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 22 квітня 2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 07 листопада 2016 року о 09 годині 30 хвилин на пр. Голосіївський, 70, в м. Києві, [PERSON] керував автомобілем «Шевролет», реєстраційний номер [NUMBER] , при русі заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.9 ПДР України, тобто здійснив дії, передбачені ст.124 КУпАП. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 24 липня 2017 року, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2017 року - без змін. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. На момент ДТП автомобіль Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відповідно до договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «Осаго+» №04-1.0005459.0001 від 11.07.2016. 07 листопада 2016 року [PERSON] , який керував автомобілем Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про страховий випадок. 23 серпня 2017 року власник автомобіля Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», із заявою про виплату страхового відшкодування. Сума матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , на дату оцінки 21 листопада 2016 року становила 90 262, 14 гривень, що підтверджується Звітом № 13561 про визначення вартості матеріального збитку від 21 листопада 2016 року. Згідно із страховим актом № 0013409.11.16/1, затвердженим начальником Департаменту врегулювання збитків ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» Верхулевським П.М. 30 серпня 2017 року, було прийнято рішення про відшкодування збитків на підставі умов договору страхування №04-1.0005459.0001 від 11.07.2016, розмір страхового відшкодування згідно розрахунку становить 50038, 06 гривень. Відповідно до копії платіжного доручення № 3308 від 20 вересня 2017 року ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» сплатило на користь [PERSON] , суму страхового відшкодування згідно страхового акту 0013409.11.16/1 у розмірі 50038, 06 гривень. 25 січня 2019 року між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування. Перелік переданих регресних вимог, який є додатком та невід`ємною частиною Договору № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року, містить вимоги до відповідача [PERSON] щодо виплати ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхового відшкодування на суму 28262, 21 гривень за договором страхування №04-1.0005459.0001 від 11.07.2016. Згідно акту № 175 від 01 жовтня 2019 року приймання-передачі документів до договору про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року ПрАТ «СК «Ван клік» передало, а ТОВ «Маркс.Капітал» прийняло оригінали документів, що підтверджують право вимоги Фактора, як кредитора за вимогами до [PERSON] на суму 28262, 21 гривень. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу, Фактор займає місце Клієнта (як кредитора) по всім Регресним вимогам Клієнта відповідно до Додатку до Договору, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. Права за регресними вимогами переходять від Клієнта до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписанням Додатку до нього. Відповідно до п.6.1. Договору Факторингу, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. 01 жовтня 2019 року ТОВ «Маркс.Капітал» направило відповідачу [PERSON] претензію вих. №04221 про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 28262, 21 гривень в досудовому порядку. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. У відповідності до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 38 Закону України «Про страхування», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо-транспортна пригода, визначена в установленому порядку, є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц зазначено, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відтак відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний відшкодувати ТОВ «Маркс.Капітал» як правонаступнику ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхове відшкодування, яке було відшкодоване ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» потерпілому - власнику транспортного засобу [PERSON] в розмірі, який становить різницю між виплаченим ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» [PERSON] страховим відшкодуванням та страховим відшкодуванням, виплаченим ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на рахунок ПрАТ «СК «Саламандра-Україна». Разом з тим, не знайшли свого підтвердження посилання відповідача на пропуск строку позовної давності позивачем. Відповідно до ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Як видно із матеріалів справи, а саме конверту (а.с.45), ТОВ «Маркс.Капітал» здано позовну заяву на пошту 07 листопада 2019 року, тобто у трирічний строк з дня настання страхового випадку (день вчинення дорожньо-транспортної пригоди - 07 листопада 2016 року). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривні.

Outcome: approved