Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову вказав, що 28.03.2014 між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір, згідно умов якого сторони зобов'язалися укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], в порядку та на умовах, визначених вказаним договором. [PERSON] за придбання вказаного нерухомого майна сплатив [PERSON] 130 000 грн. Позивач прийняв нерухоме майно, користується правами та виконує обов'язки власника цього нерухомого майна. В подальшому відповідач відмовився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, тому позивач був змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, заявлені вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю та не заперечив щодо його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір. Згідно п.1 договору сторони зобов'язалися в майбутньому укласти і належним чином оформити договір-купівлі продажу житлового будинку [ADDRESS], на умовах і в порядку визначених попереднім договором. Кошти за житловий будинок [PERSON] передав [PERSON] в день підписання попереднього договору в сумі 130 000 грн., прийняв нерухоме майно, користується правами та виконує обов'язки власника цього нерухомого майна. 01.04.2014р. на адресу [PERSON] [PERSON] був направлений лист з вимогою укласти договір купівлі-продажу. 07.04.2014 року від відповідача надійшла відмова про укладення вказаного договору. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 300 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.220,328,392,657 ЦК України,

Outcome: approved