Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 13.11.2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № VIH0G800001190, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 14332,97 грн. на термін до 13.11.2016 року. Відповідно до договору відповідач зобов'язалась щомісяця в період сплати надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач своєчасно не сплачувала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інтими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 16.10.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 67763,33 грн., яка складається з наступного:14332,97 грн. - заборгованість за кредитом; 19461,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 30503,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3214,92 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача Молодецький О.С. в судове засідання з'явився, згідно заяви позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заяви відповідача [PERSON] від 13.11.2009 року, остання виявила бажання оформити у ПАТ КБ «Приватбанк» строковий кредит у розмірі 14332,97 грн. на термін до 13.11.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,15 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с. 9-12). Погашення заборгованості відбувається щомісячно у період сплати з 15 по 20 число кожного місяця у сумі 373,47 грн. відповідно до графіку погашення кредиту, який визначений у додатку № 1 до кредитного договору. У випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % щоденно від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Крім того, у вищевказаній заяві зазначено, що відповідач ознайомлена і згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с. 13-18). Згідно з 5.3. зазначених Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач своєчасно не сплатила банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інтими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 16.10.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 67763,33 грн., яка складається з наступного:14332,97 грн. - заборгованість за кредитом; 19461,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 30503,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3214,92 грн. - штраф (процентна складова), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-8). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. В зв'язку із задоволенням позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved