Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісяця до їх повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісяця до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти на неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 3000 грн щомісяця до їх повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1000 грн щомісяця до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років їх задовольнити. Представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням уточнення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позивні вимоги з урахуванням уточнення позовних вимоги визнав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами на час подання позову до суду не було досягнуто. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн щомісяця, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач на даний час здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, отже потребує матеріальної допомоги, а працездатний відповідач може надавати таку допомогу, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання врозмірі 1000 грн щомісяця з дня подання позовної заяви до суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved