Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений згідно Постанови Державного виконавця Комаренко Р.А. відділу Державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції міста Одеса, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 березня 2004 року. При цьому посилається на те, що 12 жовтня 2017 року під час подачі заяви про прийняття спадщини від його матері [PERSON], що померла [INFO] йому стало відомо, що на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] накладено арешт постановою державного виконавця Комаренко Р.А. відділу Державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції міста Одеса, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 березня 2004 року. 14 листопада 2008 року Першою Одеською державною нотаріальною конторою (м. Одеса) було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №8190802. Згідно постанови про накладення арешту, арешт накладено на все майно, що належить боржникові [PERSON], [INFO], а саме квартири, що знаходиться за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Позивач вказує на те, що квартира [ADDRESS] з моменту приватизації у 1994 році належить на праві приватної спільної сумісної власності членам його родини, а саме: [PERSON], [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (батькові позивача) та [PERSON], що підтверджується Розпорядженням органу приватизації від 04 лютого 1994 року за №33050 та видане на його підставі Свідоцтво про право власності на житло (запис у реєстрову книгу за №4-5650, видане 04 лютого 1994 року) та зазначає, що зазначений боржник [PERSON] [INFO] ніколи не мешкав та не мав майнових прав на вищезазначену квартиру. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду лист з проханням слухати справу за його відсутністю. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Розпорядження органу приватизації від 04 лютого 1994 року за №33050 та виданого на його підставі Свідоцтва про право власності на житло (запис у реєстрову книгу за №4-5650, видане 04 лютого 1994 року) квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є: батько - [PERSON] та мати [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] 12 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу було заведено спадкову справу № 61373357 після смерті [PERSON], що померла [INFO] Постановою Державного виконавця Приморського районного відділу Державної виконавчої служби [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 березня 2004 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], а саме на квартири, що знаходиться за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS]. 14 листопада 2008 року Першою Одеською державною нотаріальною конторою відповідно до вказаної постанови від 15.03.2004 р. було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 8190802. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, з досліджених судом матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] не є власником квартири [ADDRESS], натомість співвласником вказаної квартири є позивач [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає, що накладення арешту на квартиру [ADDRESS], яка належить позивачу на праві приватної власності, порушує його право власності, тому слід зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений згідно Постанови Державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції міста Одеса [PERSON], про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 березня 2004 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved