Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] ,. за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2009 року на користь [PERSON] [INFO] на утримання сина [PERSON] [INFO] з 1/4 до 1/6 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позов обґрунтований тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2009 року, з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення повноліття дитини, тобто до [INFO] . Він регулярно до 2016 року сплачував аліменти, однак після втрати роботи у нього виникли фінансові труднощі і почала формуватись заборгованість по аліментам. Також зазначає, що в 2010 році він створив нову сім`ю та у нього [INFO] народилась донька [PERSON] . Його колишня дружина теж повторно вийшла заміж. Він постійно спілкувався з сином, син інколи гостював у нього в м. Харків, за місцем його постійного проживання. Він надавав сину матеріальну допомогу, дарував подарунки, їздив з ним на відпочинок, надавав та оплачував необхідні дозволи на виїзд сина за кордон. Оскільки він втратив роботу, то був змушений перебиватись тимчасовими заробітками та мав змогу платити аліменти регулярно, але на суму, яку мав можливість виділити з сімейного бюджету. Тому, заборгованість за 2017 рік та 2019 рік сформувалась за окремі місяці, за 2020 рік не сплаченими є лише два місяці, а за 2018 рік заборгованість відсутня повністю. На даний час розмір заборгованості по аліментах складає 32\~294,51грн.. Він на даний час офіційно не працює, а тому відшкодовувати так суму і одночасно при цьому сплачувати аліменти виходячи з розміру середньої заробітної плати по регіону, він не має можливості. Його теперішня дружина також не працює. Фактично їх сім`я існує на його випадкові тимчасові заробітки. Раніше він працював таксистом, але з 22.09.2020 року державним виконавцем до нього застосовані обмеження, тому він не може працювати у сфері пов`язаної з керуванням транспортними засобами. Таким чином його матеріальний стан з часу постановлення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини на користь відповідача значно погіршився. Вважає, що викладені обставини дають підстави для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до розміру 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що дозволить йому надавати достойну допомогу в утриманні дітей та забезпечувати власні потреби. Позивач в судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Представник позивача в судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату повідомлена належним чином, враховуючи приписи ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надала. За таких обставин, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що з [PERSON] на підставі виконавчого листа Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2009 року у справі №2-2969/09, стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2009 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] уклав 26 червня 2010 року шлюб з [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Постановою державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Каунової В.М. від 18.11.2009 року, було відкрито виконавче провадження №15932725 з виконання виконавчого листа №2-2969 виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 29.10.2009 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі ј частини, починаючи з 09.09.2009 року. 17 вересня 2020 року постановою державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Литвин К.В., в порядку примусового виконання ВП №15932725, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після внесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] , [INFO] . Згідно із розрахунком заборгованості від 17.03.2021 року, проведеним Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), розмір заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-2969/09 станом на 17.03.2021 року становить 35\~294,51 грн. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180,\~192 Сімейного Кодексу України. Відповідно дост.180 СК України\~батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку Як вбачається зі змісту ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний матеріально утримувати неповнолітнього сина та визначаючи розмір аліментів, бере до уваги вищенаведені обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач є працездатною особою, наявність другої дитини не є підтвердження зміни матеріального стану та неможливості сплати аліментів у встановленому судом розмірі, інших доказів, які в доводили факт погіршенням матеріального стану позивач не надав . Суд зазначає, що діти позивача мають рівні права на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та сплата аліментів в розмірі 1/4 частині доходу не є надмірною для позивача, враховуючи його матеріальний стан та склад сім`ї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведені вище обставини та досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, позивачем не доведено та не надано доказів, які б підтверджували, що його матеріальний або сімейний стан змінився та існують підстави для зменшення розміру аліментів, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed