Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № DNH4KS33960898, відповідно до умов якого банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 9486,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, встановлених договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, штрафу та пені. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 94566,04 гривень та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд про розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 20 липня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого являється ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір № DNH4KS33960898. Згідно умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 99486,00 гривень, а відповідач взяв на себе зобов'язання погашати кредит в порядку, сумах і в строки передбачені Договором та сплачувати відсотки за користування кредитом, а також штрафи відповідно до кредитного договору. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, станом на 25 листопада 2016 року сума боргу становить 196094,60 гривень, що складається з наступного: 8757,20 гривень заборгованість за кредитом, 55266,43 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 132070,97 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно судового наказу Новомосковського міськрайонного суду від 26 жовтня 2009 року з відповідача стягнуто за цим кредитним договором 22600,80 грн., а рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 15 серпня 2014 року стягнуто 83907,10 грн.. Тому з урахуванням цих сум різниця становить 89586,70 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 4479,34 гривень - штраф (процентна складова), які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1600,00 гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved