overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його рідний дядько [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина. Спадкодавець був рідним братом батька позивача [PERSON] . Позивач має право на спадкування майна дядька за правом представлення. Однак у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, оскільки часто перебував на стаціонарному лікуванні. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просить задовольнити. У судове засідання представник відповідача Радичівської сільської ради, Коропського району Чернігівської області не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали. У судове засідання співвідповідач [PERSON] не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Позивач має право на спадкування майна дядька за правом представлення. Однак, не звернувся у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки часто перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з медичної карти (а.с. 10-11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59932456 від 31.03.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно положень частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на законі, і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, спадщина ніким не прийнята, а причина пропуску строку прийняття позивачем спадщини є поважною, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON], не могла звернутись в нотаріальну контору в шестимісячний строк для оформлення права на спадщину в зв'язку з тим що не знає законодавства. Лише в травні 2013 року вона дізналася про існування спадкового майна, а саме про наявність державного акту на право власності на землю. Вважала, що так як вона доглядав свою бабусю до дня її смерті то прийняв спадщину. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до суду подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяву в якій просять розгляд справи проводити в їхній відсутності, позовні вимоги підтримують. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. З копії свідоцтва про смерть (а.с.5) вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. З копії заповіту від 31.10.2012 року посвідченого секретарем Ватинської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за №43 вбачається, що [PERSON] заповіла належний їй Державний акт ЯМ №352630 виданий Горохівською районною державною адміністрацією на право власності на земельну ділянку (пай), що знаходиться в користуванні ТзОВ «Волинь Нова» для [PERSON]. Копією довідки Ватинської сільської ради Горохівського району Волинської області за № 206 від 28.07.2014 року стверджується, що спадкодавець [PERSON] проживала сама. Чоловік [PERSON] помер [INFO], син [PERSON] помер [INFO], син [PERSON] помер [INFO]. Заповіти [PERSON], які посвідчувалися Ватинською сільською радою 25.06.2011 року та зареєстровані за №13 та 31.10.2012 року зареєстровані за №42, 43 не змінено і не скасовано. Спадкоємцями по смерті [PERSON] за законом та за заповітами є онук [PERSON], онук [PERSON] та онука [PERSON]. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.8) вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2571 га. З копії спадкової справи по смерті [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини по смерті спадкодавиці звернувся лише [PERSON]. Суд вважає, що так як [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом наявності на руках правовстановлюючих документів, інші спадкоємці не заперечують щодо продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини для позивача, та з метою виконання волі спадкодавиці позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення порядку користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В позовній заяві зазначає, що спірна квартира є його приватною власністю. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі - донька з онукою та колишній чоловік доньки - [PERSON] Останнім часом між ним та [PERSON] склалися неприязні стосунки, внаслідок чого остання чинить йому перешкоди у користуванні квартирою. Просить встановити наступний порядок користування: [PERSON] з [PERSON] виділити кімнату площею 12,3 кв.м., [PERSON] виділити кімнати площею 16,5 кв.м. та 17,2 кв.м., решту приміщень залишити в загальному користуванні. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач з представником проти задоволення позову заперечували. Третя особа у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення розміру часток у спільній сумісні власності - квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2005 року. У зв'язку з тим, що не визначено часток в праві спільної сумісної власності, не можуть оформити спадщину за померлою [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилася, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON], яка також діє як законний представник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсягу, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2005 року[ADDRESS] в будинку [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатської області. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи, що домовленості між співвласниками квартири [ADDRESS] про зміну розмірів часток не було, суд приходить до висновку, що частки співвласників зазначеної квартири є рівними і кожному з них належить по 1/4 частини вказаної квартири, а тому позовні вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. Просив суд визначити, що частки у квартирі [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/4 ідеальній частці для кожного співвласника - [PERSON], [PERSON], [PERSON]; визнати за ним - [PERSON] право на 1/4 ідеальну частку у трьохкімнатній квартирі [ADDRESS], загальною площею 82.80 кв.м. житловою - 55.0 кв.м. що є спільною сумісною власністю; припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, а саме опубліковано в регіональній газеті по місцю її реєстрації оголошення про виклик до суду, суд про причини неявки не повідомили. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в відсутності відповідачів, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва № 25095 від 05.09.1997р., співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.3/. Відповідно до свідоцтва про смерть та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [INFO] року [PERSON], дружина позивача, померла. Після її смерті [PERSON], син позивача та померлої, прийняв спадщину за заповітом у вигляді 1/4 частки у квартирі [ADDRESS] /а.с. 6-7/. Частки у спільному сумісному майні співвласників не визначені. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та не суперечить закону та інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення часток між співвласниками квартири, а саме: приватизованої квартири [ADDRESS]. Вказавши, що згідно свідоцтва про право власності на житло вказана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В травні 2016 року позивач вирішив подарувати свою частку у квартирі брату [PERSON] Після звернення до нотаріуса виявилося неможливим оформити договір, оскільки немає чітко визначених часток у кожного із співвласників. Просив винести рішення про визначення часток між співвласниками квартири [ADDRESS] в розмірі по ? частини кожного співвласника. Позивач [PERSON] в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, просив суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання подали заяву про слухання справи у їх відсутності, заперечень щодо задоволення позову не мають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про підставність заявленого позову. Судом встановлено, що квартира за № 10 по вул. Вороніхіна, 15а в м. Луцьку належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Даний факт підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1998 року, виданого згідно розпорядження від 25.12.1998 року № 339-р та зареєстроване у відділі по приватизації житлового фонду під № 339-р/56. В травні 2016 року позивач вирішив подарувати свою частку у квартирі батьку [PERSON] Після звернення до нотаріуса виявилося неможливим оформити договір, оскільки немає чітко визначених часток у кожного із співвласників. Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ не визначено умов, за яких один із членів сімї може отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. Частки в жилому приміщенні кожного з повнолітніх членів сімї, яким передається у власність займана квартира (будинок), є рівними. Згідно ч.2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спору щодо часток співвласників у вказаних осіб не виникало, що ствердили позивач та відповідачі в засіданні. Таким чином, фактично, кожному із співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по ? частині вказаної квартири [ADDRESS]. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визначити частки співвласників в спільній сумісній власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, мотивуючи свої вимоги тим, що з січня 2014 року він проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], з якою разом виховують сина - [PERSON], [INFO] 12.03.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Городоцького районного суду від 12.03.2014 року. Оскільки [PERSON] народився [INFO] року, то відповідно у актовому запису №5 від 01.09.2014 року про його народження, зробленому виконавчим комітетом Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, зазначені відомості про батька - [PERSON], що не відповідає дійсності, оскільки біологічним батьком дитини є позивач. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Відповідачі позов визнали повністю, що стверджується особистою заявою [PERSON] та нотаріально посвідченою заявою [PERSON] Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з січня 2014 року [PERSON] проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], з якою разом виховують сина - [PERSON], [INFO] 26.03.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Городоцького районного суду від 12.03.2014 року. Оскільки [PERSON] народився [INFO] року, то відповідно у актовому запису №5 від 01.09.2014 року про його народження, зробленому виконавчим комітетом Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, зазначені відомості про батька - [PERSON], що не відповідає дійсності, оскільки біологічним батьком дитини є позивач, про що сторони ствердили в судовому засіданні. Таким чином з актового запису №5 від 01.09.2014 року про народження [PERSON], [INFO], зробленому виконавчим комітетом Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, слід виключити відомості про батька - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виключення з акту опису й арешту майна від 17.03.2013 року автомобіль PEUGEOT 2006 р.в., 1,4 ДНЗ [NUMBER] червоного кольору, № Дв. [NUMBER], № куз. [NUMBER], зняття арешту з автомобіля PEUGEOT2006 р.в., 1,4 ДНЗ [NUMBER] червоного кольору, № Дв. [NUMBER], № куз. [NUMBER] та зобовязання Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції зняти всі арешти в органах МРЄО ДАІ з автомобіля PEUGEOT2006 р.в., 1,4 ДНЗ [NUMBER] червоного кольору, № Дв. [NUMBER], № куз. [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначив, що вказаний автомобіль був придбаний ним на публічних торгах, який було реалізовано в порядку примусового виконання рішення суду, в межах виконавчого провадження №37/14. Кошти позивачем були внесені своєчасно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні покладався на розсуд суду. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 17.07.2013 року, старшим державним виконавцем Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Данілевським О.М. складено акт опису й арешту майна згідно, якого у позивача було вилучено автомобіль. 05.08.2013 року позивач отримав Свідоцтво про право власності на автомобіль PEUGEOT2006 р.в., 1,4 ДНЗ [NUMBER] червоного кольору, № Дв. [NUMBER], № куз. [NUMBER]. (а.с.6) Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправнопозбавленийцього права чиобмежений у йогоздійсненні. Особа може бути позбавлена права власностіабообмежена у йогоздійсненнілише у випадках і в порядку, встановлених законом.Примусовевідчуженняоб'єктів права власностіможе бути застосованелише як виняток з мотивівсуспільноїнеобхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умовипопереднього та повноговідшкодуванняїхвартості, крімвипадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав. Вимога позивача про зняття арешту з автомобіля накладеного актом опису та арешту майна старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції є такою, що ґрунтується на законі, заявлена до належних відповідачів, а тому підлягає задоволенню. Отже, даний позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення без надання іншого жилого приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що будинок [ADDRESS] віднесено до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010 року № 1112. Зазначають, що починаючи з 2015 року до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надходять скарги мешканців квартири [ADDRESS] щодо неможливості спільного проживання разом з мешканцями кімнати № 6, оскільки останні ведуть аморальний спосіб життя. Посилаються на те, що як було ними встановлено в кімнаті № 6, яка знаходиться у квартирі [ADDRESS] в місті Києві проживають 5 осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в ній не зареєстровані і починаючи з 2010 року за користування кімнатою житлово-комунальні послуги ніхто не сплачує. Звертають увагу суду на те, що Подільська районна в місті Києві державна адміністрація не видавала ордер чи розпорядження, які б надавали відповідачам право користування спірною кімнатою. Договір найму в порядку, передбаченому ст. 61 ЖК України із ними також не укладався. Приватизація спірної кімнати також не проводилась. Зазначають, що із всього викладеного вбачається, що відповідачі зайняли та продовжують займати спірну кімнату самоправно. На підставі вищезазначеного, а також

Outcome: approved