Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 30 червня 2015 року між ним та відповідачем по справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] у борг 50000 гривень, які боржник повинен був повернути до 30.07.2015 року. У підтвердження отримання грошей відповідачем власноруч була написана розписка від 30.06.2015 року. Оскільки до теперішнього часу [PERSON] грошові кошти у повному обсязі не повернув, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 10 000 грн., 4800 грн. суму пені за період прострочення повернення боргу, 39,45 грн. - 3% річних, 1000 грн. штрафу, а всього 15\~839,45 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг 50000 гривень, які боржник повинен був повернути до 30.07.2015 року. У підтвердження отримання грошей відповідачем власноруч була написана розписка від 30.06.2015 року. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі\~ статтею 526 ЦК України\~ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ В силу ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктами 5 та 6 Договору позики від 30 червня 2015 року сторони погодили штрафні санкції за невиконання умов договору позики, а саме штраф в розмірі 10% та пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Судом також встановлено, що борг в розмірі 10\~000 грн. до теперішнього часу відповідачем не повернутий, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу по договору позики в розмірі 10 000 грн. 00 коп., 4800 грн. суму пені за період прострочення повернення боргу (з 31.07.2015 року по 16.09.2015 року), 39,45 грн. - 3% річних, 1000 грн. штрафу, а всього 15\~839,45 грн. Також суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved