Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що 13.07.1999 року батько позивача [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу у відповідачів квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], зареєструвавши договір на товарній біржі «Ізумруд». На виконання вказаного договору батько позивача сплатив відповідачам вартість квартири, останні передали йому ключі від неї, [PERSON] фактично вступив у володіння, користування та розпорядження вказаною квртирою.[INFO] року батько позивача помер, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], з заявою про прийняття якої позивач звернувся до нотаріальної контори, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивовану тим, що документ про право власності на квартиру не відповідає встановленим вимогам. Як спадкоємиць першої черги після смерті батька, просить суд визнати договір купівлі-продажу № 5290 від 13.07.1999 року, укладений на товарній біржі «Ізумруд», за яким [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивач та його адвокат в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Від адвоката позивача до суду надійшла заява, якою сторона позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглядати без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилали. Нотаріус другої Херсонської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій просив справу слухати без його участі, заочно погодився з рішенням суду. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], який помер [INFO] року, про що свідчать свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Міським відділом РАЦС, актовий запис № 7889, свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 519. Позивач з огляду на подану ним до Другої Херсонської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини № 730 від 01.07.2011 року є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, після смерті якого відкрилася спадщина на належне останньому за життя майно: квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦПК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Разом з тим, відповідно до договору купівлі-продажу № 5290 від 13.07.1999 року, зареєстрованого на Херсонській товарній біржі «Ізумруд», [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] Угоду зареєстровано товарною біржею за № 5290, однак нотаріальна та державна реєстрація договору сторонами здійснена не була. Відповідно до укладеного договору купівлі-продажу з п. 9.10, зареєстрованого на товарній біржі «Ізумруд», вбачається, що договір підлягає державній реєстрації в БТІ за місцем знаходження, договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Таким чином, [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за вільним волевиявленням, досягнувши згоди по всіх істотних умовах, усвідомлюючи наслідки вчинення правочину і бажаючи реального їх настання, уклали договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], оформивши її на товарній біржі. Окрім цього, сторонами здійснені подальші дії, що підтверджують дійсність їх намірів у зв'язку із укладеним договором, а саме: покупець-[PERSON] отримав квартиру, сплачував комунальні платежі, а продавці - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] одержали від покупця вартість вказаної квартири. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. З матеріалів спадкової справи №435/11 від [INFO] р. встановлюється що спадкоємцем на спадщину що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON]. на час відкриття спадщини є [PERSON] - син померлого. Інші спадкоємці, які б звернулися до нотаріальної контори після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини відсутні. Відомості щодо існування заповіту матеріали спадкової справи не містять. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок не оформлення спадкодавцем у встановленому порядку належних йому та не оспорюваних речових прав на нерухоме майно, що увійшло до складу спадщини, позивач, як єдиний спадкоємець, не може реалізувати свого права на прийняття спадщини, а саме квартиру [ADDRESS], з огляду на що, суд вважає, що позивач правомірно звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а тому в порядку спадкування за позивачем може бути визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. Вирішуючи питання щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР, який діяв на час укладання правочину, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. На правовідносини, що виникли між сторонами договору розповсюджується дія ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, відповідно до якої якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу за №5290 від 13.07.1999 року укладеного на Херсонській товарній біржі «Ізумруд», за яким [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] - дійсним, задоволенню не підлягають, оскільки позивач не є стороною договору, яка може звернутися до суду із такою вимогою, а тому підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

Outcome: partial