overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заподіяних збитків за актом про порушення ПКЕЕН, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що відповідач є споживачем ТОВ «ЛЕО» та користується електроенергією. При перевірці користування електричною енергією було встановлено, що відповідач порушив п.48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999р. № 1357, що виявилося у розкраданні електричної енергії шляхом влаштування перемички між вводним проводом і внутрішньою електропроводкою. При проведенні контрольного огляду приладу обліку представники енергопостачальника мали можливість виявити порушення. За виявлене порушення ПКЕЕН на відповідача у встановленому законом порядку 12.12.2013 року був складений акт про порушення ПКЕЕН № 824237. У зв'язку з чим відповідачу було нараховано по акту № 824237 від 12.12.2013 року - 4964,48 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заподіяні збитки за актом про порушення ПКЕЕН, тому позивач змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за актом про порушення ПКЕЕН № 824237 від 12.12.2013 року в сумі 4964,48 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просила стягнути з відповідача заподіяні збитки за актом про порушення ПКЕЕН № 824237 від 12.12.2013 року - 4964,48 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди представниці позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представниці позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідач є споживачем ТОВ «ЛЕО» та користується електроенергією. При перевірці користування електричною енергією було встановлено, що відповідач порушив п.48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999р. № 1357, що виявилося у розкраданні електричної енергії шляхом влаштування перемички між вводним проводом і внутрішньою електропроводкою. За виявлене порушення ПКЕЕН на відповідача у встановленому законом порядку 12.12.2013 року був складений акт про порушення ПКЕЕН № 824237, у зв'язку з чим відповідачу було нараховано по акту № 824237 від 12.12.2013 року - 4964,48 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заподіяні збитки за актом про порушення ПКЕЕН, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за заподіяні збитки за актом про порушення ПКЕЕН у розмірі 4964,48 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати в розмірі 13 398 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 01 липня 2013 року по квітень 2015 року, під час роботи у відповідача на посаді менеджера з продажу, не отримував заробітну плату у зв'язку з тяжким фінансовим станом відповідача. У судове засідання сторони не з'явились, до його початку надіслали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 07 червня 2005 року позивач перебуває у трудових відносинах з СПД [PERSON] за трудовим договором від 07.06.2005 року № 12842, про що свідчить запис у трудовій книжці позивача (а.с. 3)., його заробітна плата за місяць становить 609 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідач вимоги Закону не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі, що нарахована позивачу, в розмірі 13 398 грн., що підтверджується листом відповідача від 14 травня 2015 року (а.с. 4), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, викликаного невиконанням рішення суду в частині поновлення на роботі Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведені доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом №27-к від 02.04.2012 року він був прийнятий на посаду головного технолога ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ». 28.01.2013 року був звільнений із займаної посади на підставі наказу №09-0к від 28.01.2013 року за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Розрахунок на день звільнення відповідачем проведено йому не було. Відповідно до довідки, виданої відповідачем, заборгованість з виплати заробітної плати складає 13 624,39 грн. В судовому засіданні позивач в повній мірі підтримав свої пояснення за позовом, просив суд про задоволення його позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про дати розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази. . Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також позивач в судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно Наказу №27-к від 02.04.2012 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду головного технолога ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ» з 01.04.2012 року по контракту до 31.03.2013 року (а.с. 7). Відповідно до наказу №09-к від 28.01.2013 року позивач був звільнений із займаної посади з 28.01.2013 року за власним бажанням (а.с. 6). Згідно довідки, виданої ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ» від 04.04.2014 року №64 заборгованість перед працівником [PERSON] по заробітній платі становить 13 624 грн. 39 коп. (а.с. 4). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як було встановлено при розгляді справи, при звільненні відповідачем не було проведено повного розрахунку з позивачем по заробітній платі, сума заборгованості складає 13 624 грн. 39 коп. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь держави повинно бути стягнуто судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків завданих внаслідок порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання у сумі 3093,68 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що відповідач, будучи споживачем послуг з газопостачання на підставі договору № 60774 від 07.06.2007 року, вчинив порушення, а саме: самовільне відновлення газопостачання, що було виявлене під час перевірки об'єкта за адресою: [ADDRESS], співробітниками позивача. Загальна сума збитків складає 3093,68 грн. Представник позивача, в установленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В установленому законом порядку відповідач був повідомлений про час та місцесудового засідання, до суду не з'явився, про причини його неявки суду не відомі. Суд за згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно п.3 постанови № 2246 від 09.12.1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Так, 07.06.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 60774 про надання послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.4.2, п.5.2.3 зазначеного договору відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання, що здійснюється до 30 (31) числа поточного місяця (а.с.7-8). В порушення умов договору станом на 31.01.2014 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 828,77 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків, спричинених рибному господарству, мотивуючи свої вимоги тим, що Подільським районним судом м. Києва під час розгляду справи № 2607/9003/12 встановлено, що 18 травня 2012 року близько 15.00 год. [PERSON], в районі будівництва мосту через річку Дніпро на півострові Рибальський в Подільському районі міста Києва, грубо порушив правила любительського та спортивного рибальства, без наявного дозволу проводив вилов риби у нерестовий період, знаряддям лову «резинка» з 7 гачками. При цьому виловив рибу, а саме: судака - 3 шт. загальною вагою 3,7 кг. чим наніс збитки рибному господарству на суму 1 530 грн. і чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначають, що згідно з пунктом 4.4 Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Держкомрибгоспу України 15.02.1999 року № 19, в нерестовий період любительське рибальство може бути дозволено органами рибоохорони на спеціально визначених ділянках водойм однією поплавковою або донною вудкою із одним гачком і спінінгом з берега. Посилаються на те, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2012 року на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Однак не зважаючи на доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, судом не вирішено. Звертають увагу суду на те, що згідно довідки-розрахунку збитків рибного господарства України, [PERSON] нанесено збитків на суму 1 530 гривень. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 100164,41 грн. та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву №б/н від 04 січня 2018 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. Таким чином, станом на 09 грудня 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 100164,41 грн., у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення вищевказаних норм ЦПК України, позивачем не доведено та суду не надано належних та допустимих доказів того, що сторонами дійсно було укладено кредитний договір заяву №б/н від 04 січня 2018 року та позивачем було надано відповідачу кредит в сумі 50000 грн. на умовах, встановлених вказаним договором, оскільки анкета-заява, на яку посилається позивач, не підписана [PERSON]. За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність слід відмовити в повному обсязі. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 1002,80 грн. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 20 вересня 2009 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-03008-200909. Відповідно до договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 3733,00 грн., зі сплатою 0,01 % на рік, з кінцевим терміном повернення 19.01.2010 року. Однак умови кредитного договору відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 06.11.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по кредиту в розмірі 1002,80 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача постановляє заочне рішення по справі. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2009 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-03008-200909. Відповідно до договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 3733,00 грн., зі сплатою 0,01 % на рік, з кінцевим терміном повернення 19.01.2010 року. Станом на 06.11.2014 року заборгованість по кредиту відповідача перед позивачем складає 1002,80 грн., а саме: · заборгованість за сумою кредиту - 1002,79 грн.; · заборгованість за відсотками - 0,01 грн. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Оскільки відповідач до теперішнього часу заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором 1002,80 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 10723,15 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.10.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2300,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. Станом на 31.07.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 10723,15 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, на умовах якого остання отримала кредит у розмірі 2300,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 31.07.2014 року має заборгованість перед банком, яка складається з: - заборгованість за кредитом - 1952,36 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 8022,07 грн.; - штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 498,72 грн. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 10723,15 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 12015,34 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.05.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. Станом на 30.09.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 12015,34 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.05.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, на умовах якого остання отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 30.09.2014 року має заборгованість перед банком, яка складається з: - заборгованість за кредитом - 6996,76 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 3244,71 грн.; - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 725,52 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 548,35 грн. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 12015,34 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved