Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого вона є, осилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виховання сина. 18.08.2016 дитина була влаштована до Комарівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів. За час перебування в освітньому закладі відповідачка дитину не відвідувала, не телефонувала, жодним чином не приймала участі у вихованні та утриманні сина. Батько дитини записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. У зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Комарівської сільської ради від 05.04.2019 №11 було затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . В судове засідання представники позивача -Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області та органу опіки та піклування - Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - не з*явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не подала відзив на позов або заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України розглянув справу за її відсутності з ухваленням заочного заочного рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. За рішенням виконавчого комітету Комарівської сільської ради від 05.04.2019 №11, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). У свідоцтві про народження дитини відповідач зазначена його матір`ю (а.с.9). Відповідно до акту Комарівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів від 21.03.2019 №137 [PERSON] навчається та проживає у Комарівській ЗОШ з 18.08.2016, мати [PERSON] протягом 2018-2019 років станом здоров*я та навчанням дитини не цікавилася, посилок, грошових переказів, подарунків, листів дитині не надсилала, не телефонувала. На вихідні, святкові дні та канікули не забирала.(а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.10). Відповідачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її участі у вихованні сина. [PERSON] не спілкується з сином, не утримує його матеріально, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] буде суперечити його інтересам. На думку суду, поведінка відповідачки є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її сина, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved