Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», у якому просив визнати неправомірним звільнення [PERSON], скасувавши наказ про звільнення № 313-к від 04 грудня 2017 року, поновити позивача на посаді начальника сектора соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів у ПАТ «Укргазвидобування» з 04 грудня 2017 року, зобов'язати ПАТ «Укргазвидобування» здійснити [PERSON] виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 04 грудня 2017 року, зобов'язавши при цьому сплатити всі обов'язкові платежі та податки, стягнути з ПАТ «Укргазвидобування» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а також витрати, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги у розмірі 6 500 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 грудня 2017 року [PERSON] звільнено з посади начальника сектора соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів у ПАТ «Укргазвидобування», на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказане звільнення позивач вважає незаконним, оскільки воно проведено із порушенням процедури звільнення, а саме фактично зміни у організації виробництва та праці були відсутні, роботодавцем не враховано переважне право [PERSON] на залишення на роботі, адже вона має на утримання чоловіка, який є інвалідом ІІ групи, мала 22 роки безперервного стажу. Крім того, позивач зазначає, що не була ознайомлена з попередженням про наступне вивільнення та переліком наявних вільних посад на підприємстві, при цьому, у зайняті посади головного фахівця у одному із структурних підрозділів підприємства та головного фахівця служи Головного правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» їй було відмовлено. За таких обставин, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Відповідач ПАТ «Укргазвидобування» 12 березня 2018 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, згідно якого не погодився з вимогами позивача, зауваживши, що Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 25 липня 2017 року № 472 «Про зміни в організації виробництва і праці» у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, оптимізацією функцій управління майна та непрофільних активів апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», з метою підвищення ефективності роботи апарату управління та раціонального використання коштів на утримання персоналу: ліквідовано відділ організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» та затверджено зміни до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців апарату управління ПАТ «Укргазвидобування». У зв'язку із вказаними змінами було скорочено посаду, яку обіймав позивач. 27 липня 2017 року позивача попереджено про наступне вивільнення, однак від його підпису позивач відмовилась. 31 липня 2017 року позивачу запропоновано переведення на вакантні посади та надано перелік необхідних документів для переведення на посаду головного фахівця служби Головного Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», яку позивач виявила бажання зайняти, однак відповідних документів у визначений строк надано не було. В подальшому [PERSON] неодноразово було запропоновано переведення на вакантні посади, однак від зазначеного остання відмовилась, що підтверджується відповідними актами. За таких обставин, відповідач вважає, що виконав обов'язок по працевлаштуванню працівника у розумінні ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. Крім того, листом від 04 грудня 2017 року № 43-ППО первинна профспілкова організація «Укргазвидобування» надала згоду на розірвання трудового договору із [PERSON] Зазначає, що оскільки позивач займала посаду в структурному підрозділі, всі посади в якому були скорочені, відсутність інших працівників, які займали б таку ж посаду або виконували таку роботу не дає можливості порівняти з ними кваліфікацію позивача, то переважне право на залишення на роботі у цьому випадку не може бути реалізоване. Вважає, що оскільки звільнення проведено у відповідності до встановленого законодавством порядку, формулювання причин звільнення в трудовій книжці зазначено вірно, трудова книжка видана позивачу у день звільнення, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також відшкодування моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував повністю та просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON]працювала на посаді начальника сектора соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів у ПАТ «Укргазвидобування» з 22 травня 2017 року, у відповідності до Наказу № 140-к від 22 травня 2017 року. Наказом ПАТ «Укргазвидобування» №312-к від 04 грудня 2017 року позивача було звільнено із займаної посади з 04 грудня 2017 року, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та відмовою від переведення на іншу роботу. Згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (далі - постанова № 9) містяться роз'яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Згідно ч. 1 ст.62 ГК України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. У ч. 3 ст. 64 ГК України зазначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відповідно до Статуту ПАТ «Укргазвидобування», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 13.06.2016 р. № 38. Голова Правління: призначає на посади та звільняє з посад працівників Товариства, керівників дочірніх підприємств, які засновані Товариством, філій, представництв та інших відокремлених підрозділів Товариства, укладає трудові договори (контракти) та угоди з такими керівниками, застосовує до працівників Товариства заходи заохочення, дисциплінарного стягнення, приймає рішення про притягнення їх до матеріальної відповідальності відповідно до законодавства, умов колективного договору Товариства та внутрішніх нормативних актів Товариства (п. 12.7.8. Статуту); затверджує організаційну структуру апарату управління Товариства (та надає копії організаційної структури та наказу про її затвердження Акціонеру не пізніше трьох робочих днів з дати її затвердження), дочірніх підприємств Товариства, які засновані Товариством, філій, представництв та інших відокремлених підрозділів Товариства (п. 12.17.11. Статуту); затверджує штатний розпис апарату управління Товариства, штатні розписи відокремлених підрозділів Товариства, положення про внутрішні структурні підрозділи Товариства (п. 12.17.12. Статуту). Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 25 липня 2017 року № 472 «Про зміни в організації виробництва і праці» у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, оптимізацією функцій управління майна та непрофільних активів апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», з метою підвищення ефективності роботи апарату управління та раціонального використання коштів на утримання персоналу: ліквідовано відділ організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів апарату управління ПАТ «Укргазвидобування»; затверджені зміни до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», що додаються. Згідно із змінами до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців ПАТ «Укргазвидобування» виключено з 25 липня 2017 року із штатного розкладу апарату управління посади відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів у кількості 3 штатних одиниць: начальника відділу, начальника сектору соціального розвитку та головного фахівця сектору соціального розвитку. З наведеного вбачається, що уповноваженим органом ПАТ «Укргазвидобування» в межах його компетенції було прийнято рішення про зміни в організації виробництва і праці, внаслідок яких підлягали скороченню три посади, зокрема, посада яку займала позивач. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне звільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. 27 липня 2017 року [PERSON] персонально ознайомлено з попередженням про наступне вивільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, оформлене листом від 27 липня 2017 року № 14/1-014-6360, та одночасно їй були запропоновані переведення на одну із вакантних посад, згідно додатку до листа від 27 липня 2017 року № 14/1-014-6360. Від ознайомлення з письмовим попередженням про наступне вивільнення та переліком вакантних посад під підпис, а також про відмову від переведення на одну із запропонованих посад позивач відмовився, що підтверджується відповідним актом від 27 липня 2017 року. 31 липня 2017 року на підставі наказу ПАТ «Укргазвидобування» від 25 липня 2017 року № 472 начальником департаменту по роботі з персоналом [PERSON] листом від 31 липня 2017 року № 14/1-014-6423 позивачу додатково було запропоновано переведення на вакантні посади, що підтверджується особистим записом та вчиненим підписом позивача на цьому листі. У зв'язку з виявленням бажання [PERSON] перевестися на вакантну посаду головного фахівця служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» Відповідач листом від 31 липня 2017 року № 14/1-014-6434, який Позивач отримала 31 липня 2017 року особисто під розпис, їй було запропоновано до 13 год. 30 хв. 01 серпня 2017 року надати в департамент по роботі з персоналом: копії документів про повну вищу освіту відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст) - за спеціальністю «міжнародне право»; копії документів, що підтверджують знання англійської мови (рівень перекладача); копії документів, що підтверджують досвід роботи не менше 3 років на посадах керівника структурного підрозділу з діловодства та/або керівника структурного підрозділу методології та організації процесів. Запропоновані листом від 31 липня 2017 року № 14/1-014-6434 копії документів для підтвердження освітньо-кваліфікаційних вимог для переведення на посаду головного фахівця служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» позивачем не надані, що підтверджується актом про ненадання [PERSON] документів щодо підтвердження кваліфікації для переведення на іншу посаду у зв'язку зі змінами в організаційній структурі та штатному розкладі від 01 серпня 2017 року. Крім того, заява про переведення на посаду головного фахівця служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» відповідачу від позивача не надходила. В подальшому Відповідачем листами від 01 серпня 2017 року № 14/1-014-6492, від 04 серпня 2017 року № 14/1-014-6641, від 07 серпня 2017 року № 14/1-014-6685, від 14 серпня 2017 року № 14/1-014-6944, від 16 серпня 2017 року № 14/1-014, від 21 серпня 2017 року № 14/14-014-7179, від 30 серпня 2017 року № 14/1-014-7367, від 04 вересня 2017 року № 14/1-014-7494, від 07 вересня 2017 року № 14/1-014-7639, від 13 вересня 2017 року № 14/1- 014-7808 та від 20 вересня 2017 року № 14/1-014-8051 позивачу додатково пропонувалось переведення на одну із вакантних посад. Від переведення на запропоновані вакансії позивач відмовився, що підтверджується актами про відмову [PERSON] від переведення на одну із вакантних посад, які з'явилися в результаті звільнення працівників від 01 серпня 2017 року, від 04 серпня 2017 року, від 07 серпня 2017 року, від 14 серпня 2017 року, від 16 серпня 2017 року, від 21 серпня 2017 року, від 30 серпня 2017 року, від 04 вересня 2017 року, від 07 вересня 2017 року, від 13 вересня 2017 року та від 20 вересня 2017 року. З 25 вересня 2017 року по 01 грудня 2017 року позивач перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності серія АДВ № 967999, серія АДІ № 534631 та серія АДІ № 534735. Після виходу з лікарняного відповідачем листом від 04 грудня 2017 року № 14/1-01-10738 позивачу додатково пропонувалось переведення на одну із вакантних посад. Від переведення на запропоновані вакансії [PERSON] відмовилася, що підтверджується актами про відмову від переведення на одну із вакантних посад, які з'явились в результаті звільнення працівників від 04 грудня 2017 року. Так, позивачу пропонувались вакантні посади: інженер сектору майнових і непрофільних активів в апараті управління філії «УГВ-Сервіс» (лист від 27 липня 2017 року № 14/1-014-6360); заступника начальника відділення з комерційних питань відділення виробничо-соціального забезпечення і торгівлі філії БУ «Укрбургаз» (лист від 04 серпня 2017 року № 14/1-014-6641); економіст з матеріально-технічного постачання та соціального розвитку сектора матеріально- технічного постачання та соціального розвитку філії БУ «Укрбургаз» (лист від 30 серпня 2017 року № 14/1 -014-7367); інженера з соціального розвитку філії «УГВ-Сервіс», провідного фахівця сектору майна відділу організаційно-технічного, господарського та соціального розвитку філії БУ «Укрбургаз» (лист від 04 грудня 2017 року № 14/1-01-10738). Від переведення на запропоновані вакансії позивач відмовився, що підтверджується вищевказаними актами про відмову [PERSON] від переведення на одну із вакантних посад. З наведеного вбачається, що твердження позивача про те, що їй пропонувались лише посади, які [PERSON] не може займати, є безпідставним та не відповідають дійсним обставинам справи. Разом з тим, допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] повідомила, що про існування тотожних посад посаді начальника сектора соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів у ПАТ «Укргазвидобування» їй не відомо, так само як і про вимоги до кандидатів на зайняття нових посад. Разом з тим, не заперечувала, що додаткові документи, які відповідач просив надати у зв'язку із виявленням бажання [PERSON] зайняти посаду головного фахівця служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», не надала, диплому на підтвердження володіння англійською мови або статусу перекладача не має, крім того, їй невідомі вимоги до нових посад. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON], показав, що він є керівником кадрової служби ПАТ «Укргазвидобування» та підтвердив, що [PERSON] було запропоновано всі наявні вакантні посади. Також зазначив, що інші особи, посади яких скорочувались, зайняли запропоновані вакантні посади. Як показали свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні, останні працювали разом із позивачем та підтвердили, що [PERSON] фактично була ознайомлена зі списком вакантних посад, однак від письмового підтвердження про ознайомлення відмовлялась. Таким чином, ПАТ «Укргазвидобування» запропонувало Позивачу усі наявні вакантні посади, які були вільними з моменту попередження Позивача про наступне звільнення, а саме 27 липня 2017 року, та до часу її звільнення з посади, тобто до 04 грудня 2017 року, відтак виконало обов'язок щодо працевлаштування працівника в розумінні ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. Ч. 1-3 ст. 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Згідно з п. 12.16. Статуту ПАТ «Укргазвидобування» у разі тимчасової відсутності Голови Правління (відрядження, відпустка, тимчасова непрацездатність, тощо) його обов'язки покладаються на одного з членів Правління, згідно з наказом, виданим Головою Правління Товариства. Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 30 листопада 2017 року № 814 «Про відрядження» у зв'язку із службовим відрядженням Голови Правління ПАТ «Укргазвидобування» на період відрядження з 04 по 08 грудня 2017 року включно виконання обов'язків Голови Правління ПАТ «Укргазвидобування» тимчасово покладено на члена Правління Товариства Чауса В.А., директора з корпоративних та загальних питань ПАТ «Укргазвидобування», з усіма повноваженнями, якими наділений Голова Правління ПАТ «Укргазвидобування» згідно зі статутом Товариства та чинним законодавством України. Поданням від 04 грудня 2017 року № 14/1-01-10737 ПАТ «Укргазвидобування» звернулося до первинної профспілкової організації «Укргазвидобування» щодо надання дозволу на розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України з [PERSON] Листом від 04 грудня 2017 року № 43-ППО первинна профспілкова організація ПАТ «Укргазвидобування» повідомила про надання згоди профспілкового комітету на розірвання трудового договору з начальником сектора соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів [PERSON] у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці в апараті управління ПАТ «Укргазвидобування»за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Що стосується зауважень позивача відносно переважного права на залишення на роботі, яке не враховано відповідачем у відповідності до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, адже вона має на утримання чоловіка, який є інвалідом ІІ групи, мала 22 роки безперервного стажу, то оскільки позивач займала посаду в структурному підрозділі, всі посади в якому були скорочені, відсутність інших працівників, які займали б таку ж посаду або виконували таку роботу не дає можливості порівняти з ними кваліфікацію позивача, то переважне право на залишення на роботі у цьому випадку не може бути реалізоване. За таких обставин, враховуючи, що на підприємстві фактично запроваджено зміни до штатного розпису та скорочено адміністративні посади, в тому числі посаду, яку займав позивач, при цьому [PERSON] була попереджена про скорочення займаної посади та ознайомлена із запропонованими вакантними посадами, згоду на переведення на такі не надала, а відтак доводи позивача про відсутність змін у організації виробництва та праці, а також недотримання роботодавцем вимог ст. 49-2 КЗпП України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує вимоги про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваємої роботи. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними та безпосередньо пов'язані з вирішенням судом питання щодо наявності підстав для поновлення позивача на роботі. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення прав позивача, відтак позовна вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача, а відтак вимоги щодо відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою професійної правничої допомоги, у розмірі 6 500 грн., задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed