Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинської районної державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та [PERSON] про усунення порушень права власності та зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Тульчинського районного суду з його батька [PERSON] були стягнуті кошти на користь [PERSON]. В подальшому у провадженні державного виконавця Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби знаходилось на примусовому виконанні виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Тульчинським районним судом, про стягнення з [PERSON] грошових коштів. В ході проведення виконавчих дій на підставі ухвал суду 25.07.2007 та 30.07. 2007 було накладено арешт на належне [PERSON] майно. 02.08.2009 його батько [PERSON] помер. Після його смерті він 09.10.2014 провів повний розрахунок з [PERSON], що підтверджується розпискою, підписаною ним та посвідченою Тульчинською міською радою. В даний час він бажає оформити свої спадкові права після смерті батька [PERSON] Але, коли він звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, то йому повідомили, що на майно [PERSON] було накладено арешт, який до цього часу не знятий. На звернення до відділу ДВС йому, як спадкоємцю [PERSON], було в усному порядку відмовлено в знятті арешту майна, а 08.07.2016 було надано довідку про відсутність в відділі ДВС будь-яких виконавчих проваджень відносно нього. Вважає, що в даному випадку арешт на майно [PERSON] підлягає скасуванню в звязку з виконанням боргових зобовязань в повному обсязі. При таких обставинах державний виконавець відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязаний був закінчити виконавче провадження на підставі пункту 8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Закінчуючи виконавче провадження за такими підставами державний виконавець повинен був на підставі статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 11.4 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 №512/5 скасувати вжиті заходи примусового виконання рішення. Таким чином, в звязку з відсутністю будь-яких боргових зобовязань збереження арешту на майно є протиправним і таким, що порушує його особисті права, як спадкоємця [PERSON] А тому вважає дії Тульчинської районної державної виконавчої служби про відмову вчинити дію, а саме зняти заборону, незаконними та такими, що порушують його конституційні права та свободи. Наявність заборони позбавляє його можливості в повній мірі реалізовувати права, гарантовані Конституцією України, в тому числі по розпорядженню належними йому правами спадкоємця. В звязку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить усунути порушення права власності, для чого визнати неправомірними дії державного виконавця Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби по відмові в знятті арешту, та скасувати наступні обтяження: - тип обтяження: заборона, Реєстраційний номер обтяження 5363641, Зареєстровано: 25.07.2007 14:25:01 за №5363641 реєстратором: Тульчинська державна нотаріальна контора, 23600, Вінницька обл., Тульчинський р., м. Тульчин, вул. Леніна,47, (04335) 2-35-30, Підстава обтяження: ухвала, б/н. Не вказано, Обєкт обтяження: невизначено, адреса: Вінницька область., Тульчинський р., с.Кинашів, вулиця Орджонікідзе, будинок 7, Власник: [PERSON]. Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: 1915761VINNITSA2, Архівна дата: 25.01.2000, Дата виникнення: 02.09.1999, № реєстру:233, внутр. №D501663A22F1502E7B25; - тип обтяження: арешт, Реєстраційний номер обтяження: 5391880, Зареєстровано: 30.07.2007 15:03:22 за №5391880 реєстратором: Тульчинська державна нотаріальна контора, 23600, Вінницька обл., Тульчинський р., м. Тульчин, вул. Леніна,47, (04335) 2-35-30, Підстава обтяження: ухвала, 62, 27.09.2003, Тульчинський районний суд, Обєкт обтяження: будинок, адреса: Вінницька обл., Тульчинський р., с. Кинашів, вулиця Орджонікідзе, будинок 7, Власник: [PERSON]. Причина відсутності коду: архівний запис, Додаткові дані: Архівний номер: 2921821VINNITSA18, Архівна дата: 27.09.2003, Дата виникнення: 27.09.2003, № реєстру: 255565-1672, внутр. №C901883C2AF428324E3B. Позивач в судове засідання не зявився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідач - представник Тульчинської районної державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2009 помер [PERSON], який в свою чергу являвся батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-АМ №148793 (а.с.8), копією свідоцтва про народження серія ІV-УР №1003858 (а.с.7) і якому на праві власності належало 49/100 частин житлового будинку, розташованого в с. Кинашів по вул. Орджонікідзе,7, Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на усе його майно. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом майна батька. Однак оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] не має можливості, так як на майно [PERSON] було накладено арешт та заборона на житловий будинок, розташований в с.Кинашів вул.Орджонікідзе, 7 Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно дост. 1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач набув право звернення до суду з вказаним позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. З оглянутих в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №2-1430/10 вбачається, що рішенням Тульчинського районного суду від 04.11.2010 було встановлено, що 24.12.2003 Тульчинським районним судом у справі №2-1848/2003 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної шкоди. На підставі даного рішення було видано та направлено виконавчий лист до виконання у відділ ДВС Тульчинського району. В звязку зі смертю [PERSON] на [PERSON], як його спадкоємця, враховуючи вимогу ст.1282 ЦК, України було покладено обовязок сплатити [PERSON] борг його батька. Згідно копії розписки від 09.10.2014 (а.с.6), [PERSON] підтвердив, що згідно справи №2-1430/10 та виконавчого листа Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.11.2010 отримав кошти в повному обсязі від [PERSON] та фінансових претензій до [PERSON] немає. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Згідно копії довідки №439 від 08.07.2016 (а.с.10) відповідач повідомив позивача, що на виконанні в Тульчинському РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області немає виконавчих документів про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь фізичних, юридичних осіб та держави. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця [PERSON], неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту їх права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved