Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON]. щодо неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розірвано 03 січня 2003 року. Від подружнього життя у них народились діти: [PERSON] та [PERSON]. На даний час сторони по справі проживають окремо, а позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON]. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надавав і не надає по цей час. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не цікавиться їхнім життям. Відповідач не спілкується з дітьми, не проявляє до них батьківської турботи, не цікавиться їх життям, станом здоров'я, не відвідує їх, не займається їх розвитком та не приймає участі у вихованні. Позивач просить суд позбавити [PERSON]. батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] та відносно сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засідання проти позовних вимог заперечив та пояснив, що він постійно бере участь у вихованні дітей, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, створює належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважає гідність дітей та готує їх до самостійного життя і праці. Відповідач постійно спілкується з дітьми в соціальних мережах, бачиться на вихідних, забирає до себе на літні канікули. Позовні вимоги вважає безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача підтримав позицію відповідача та просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути позовну заяву без його участі, проти позову заперечує. Заслухавши пояснення осіб, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов до наступного. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 03 січня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського районного управління юстиції м. Луганська, актовий запис № 3. Відповідач [PERSON]. являється батьком [PERSON], [INFO], відповідно до запису відповідно до Закону про реєстрацію народжень та смертей від 1953 року, [NUMBER] від 20 квітня 2004 року, видане адміністративним районом реєстрації Редбрідж, засвідчений державним нотаріусом Шостої Луганської державної нотаріальної контори Височінська Ю.О. та справжність підпису перекладача [PERSON]., зареєстровано в реєстрі за № 2-64. Також [PERSON]. являється батьком [PERSON], [INFO], відповідно до запису відповідно до Закону про реєстрацію народжень та смертей від 1953 року, серії ВХ № 530458 від 26 жовтня 2006 року, видане адміністративним районом реєстрації Редбрідж. засвідчений державним нотаріусом Шостої Луганської державної нотаріальної контори Височінська Ю.О. та справжність підпису перекладача [PERSON]., зареєстровано в реєстрі за № 2-62. Діти проживають разом з матір»ю [PERSON]. за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження умов від 12 квітня 2016 року, що не заперечується відповідачем. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року, позов [PERSON]. до [PERSON]. про стягнення аліментів задоволено, а саме: стягнуто з [PERSON]. аліменти на утримання дітей у розмірі 13 941,39 грн. на кожен місяць, починаючи з 06 жовтня 2015 року і до повноліття дітей. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що йому стало нещодавно відомо про дане рішення, яке він оскаржує в Апеляційному суді Київської області, оскільки він не має матеріальної можливості у вказаній грошовій сумі сплачувати аліменти. Відповідно до довідки виданої Дошкільного навчального (закладу-садка) «Монтессорі-Сад», [PERSON]. дійсно працює в ДНЗ «Монтессорі-Сад». Згідно характеристики діяльності педагогічного працівника ДНЗ «Монтессорі-Сад», [PERSON]. працює в дошкільному закладі з 2014 року. За даний період виявив себе як ерудована творча особистість з широким світоглядом, має ґрунтовний рівень професіоналізму. Любить дітей та намагається виявити в кожній дитині її найкращі якості, здібності та нахили і по можливості їх розвинути. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ірпінської міської ради № 219/4 від 27 вересня 2016 року, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON]. відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON]. постійно підтримує стосунки з дітьми: телефонує, проводить з ними час (гуляє, плаває у басейні), цікавиться їх життям та станом здоров'я, та має бажання надалі спілкуватися з дітьми, займатись їх вихованням та утриманням. Згідно рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 219/4 від 27 вересня 2016 року, висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. відносно малолітніх дітей затверджено. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного суду України № 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає не доведеним, що [PERSON]. ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та належного утримання своїх дітей, позивачем не надано на підтвердження своїх позовних вимог належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 58, 60 ЦПК України, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed