Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 20.04.2012 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53400242561B, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 100 000,00 грн. зі сплатою 22,00 % річних за користування кредитом, строком повернення 20.04.2017 року. Однак, всупереч договірним зобов'язанням у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. У зв'язку з цим сума боргу станом на 10.09.2013 рік складає - 103 881,48 грн., які й просили стягнути з [PERSON] на користь банку, а також судовий збір у розмірі 1038,82 грн. В судове засідання представник позивача за довіреністю Новомлинська Л.П. не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу без її участі, вимоги позовної заяви підтримала повністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, з матеріалів справи встановлено, що на підставі заяви позивача 20.04.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, № R53400242561B, згідно умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 100 000,00 грн. на строк 60 місяців з 20.04.2012р. по 20.04.2017р. включно, на споживчі цілі (а.с. 7-12, 24- 29). Згідно меморіального ордеру № 40002 від 20.04.2012 року на картковий рахунок відповідача було перераховано обумовлену договором суму кредиту в розмірі 100 000 грн.(а.с. 13). Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України відповідач не сплатив щомісячні платежі на повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості у зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору відповідач має заборгованість у розмірі 103 881,48 гривень, з яких: - сума кредиту, що залишилась не повернутою, - 82 785,80 гривень; - сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції - 5 836,10 гривень; - заборгованість за відсотками з урахуванням індексу інфляції - 8 162,12 гривень; - сума не прострочених відсотків за користування кредитом з 18 серпня 2013р. по 09 вересня 2013 - 1 227,10 гривень; - пеня за прострочення кредиту згідно кредитного договору - 2 388,20 гривень; - пеня за несвоєчасну сплату відсотків згідно кредитного договору - 3 387,21гривень; - сума 3,0 (трьох) процентів річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту згідно ст.625 ЦК України - 39,26 гривень; - 3,0 (трьох) процентів річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків згідно ст. 625 ЦК України кредитом - 55,69 гривень; (а. с. 5-6). Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у зв'язку з порушенням кредитного зобов'язання, у загальному розмірі 103 881,48 гривень. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 1 038,82 грн. (а .с. 4), що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанцією залученою до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved