overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 08.06.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різних характерів. Спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.06.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Проживають окремо. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, спір про розподіл майна відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 08.07.2000 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Позивач надав до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог з підстав, викладених у позові та просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.07.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, проживають окремо. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 08.07.2014 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. \~ \~ \~ \~Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Відповідачка також надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище «Рязанова». \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.07.2014 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, проживають окремо. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 08.08.1987 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів та відсутність взаєморозуміння, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна не мають. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.08.1987 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння, проживають окремо. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 08.12.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та втратою почуття кохання один до одного. Спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.12.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та втратою почуття кохання один до одного. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 09.03.2002 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09.03.2002 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 09.09.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та втратою почуття кохання один до одного. Спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Позивач та його представник - адвокат Антипюк О.О. у судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви, в яких наполягали на задоволені позовних вимог на підставах, зазначених у позові та просили справу розглянути за їхньою відсутністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09.09.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та втратою почуття кохання один до одного. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 10.05.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів та відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дітей не мають. \~ \~ \~ \~Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Відповідачка також надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала а повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10.05.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 10.09.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, понад року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог з підстав, викладених у позові, та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10.09.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 12.09.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів та відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог з підстав, викладених у позові та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти розірвання шлюбу з підстав, викладених у письмових запереченнях. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 141329 від 12.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] 12.09.2008 року було зареєстровано шлюб. Згідно свідоцтва про зміну імені Серії І-НО № 018407 від 06.03.2015 року позивач змінив прізвище, власне імя, по-батькові після «Саркісян Артем Славікович» на «Саркісян Артем Вячеславович». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 12.10.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з втратою взаємного порозуміння, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, вважає, що шлюб розпався остаточно. Спора про розділ майна не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій наполягав на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просив справу розглянути у його відсутність та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.10.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб. Сторони спільно не проживають протягом тривалого часу, що за думкою суду свідчить про розпад сімейних зв'язків. Спір про розподіл майна відсутній. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved