Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Київенерго», [PERSON], про стягнення страхового відшкодування, пені та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що у липні 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2017 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що на день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі полісу, виданого ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Позивач повідомила страхову компанію про настання страхового випадку та подала заяву про виплату страхового відшкодування. У вересні 2017 року через касу АТ «Райффайзен Банк Аваль» позивач отримала страхове відшкодування у розмірі 30360,17 грн. Однак, вказана сума не узгоджується з фактичним розміром заподіяної їй шкоди та є лише частковою виплатою страхового відшкодування. Так, згідно з висновками суб'єкта оціночної діяльності вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП, складає 37176,17 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатила 1600,00 грн., також позивачем понесені витрати у сумі 600,00 грн. за послуги СТО. Позивач зверталася до відповідача з заявою, в якій просила повідомити про строк виплати решти суми у розмірі 8916,00 грн. або причини незгоди з виплатою цієї суми. Проте, дані звернення залишені відповідачем без відповіді. Такі дії страхової компанії призвели до проблематизації життя позивача, погіршили гармонійні адаптовані умови життєдіяльності, чим завдано позивачу моральну шкоду, розмір якої оцінений нею у 7000,00 грн. Посилаючись на наведене, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 02.07.2018, позивач просить стягнути на свою користь заборгованість по виплаті страхового відшкодування у розмірі 8916,00 грн., пеню в сумі 2039,35 грн., інфляційні витрати в сумі 677,62 грн., 3% річних в розмірі 194,20 грн., моральну шкоду в сумі 7000,00 грн. та судовий збір у сумі 624,00 грн. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу без участі позивача та їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення, в яких страхова компанія просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до законодавства. В заяві про настання страхового випадку позивач повідомила, що вона не є платником ПДВ та просила перерахувати суму страхового відшкодування за системою «Аваль-Експрес», а тому розмір страхового відшкодування був зменшений на суму податку на додану вартість. Треті особи у судове засідання не з'явилися, явку своїх представників не забезпечили, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, прийшов до наступних висновків. 24.07.2017 о 12 год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «УАЗ», д.н.з. «[NUMBER], по вул. Героїв Дніпра, 9 в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER], який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с. 8). Згідно з ч.6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 24.07.2017 за участю автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER], та «УАЗ», д.н.з. [NUMBER], є водій [PERSON] На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем [NUMBER], була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу №АК/5757661, укладеного між відповідачем та ПАТ «Київенерго». У відповідності до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положень ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За приписами ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого, тощо. Матеріалами справи підтверджено, що 25.07.2017 позивач звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку, в якій зазначила, що вона не є платником податку та просила виплатити їй відшкодування за системою «Аваль-Експрес» (28-34). На замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» ФОП [PERSON] було складено звіт №PZU/183647 від 04.09.2017 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Тойота», д.н.з. [NUMBER], відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу склала 35762,03 грн. в тому числі ПДВ (а.с. 35-41). Розмір страхового відшкодування визначений ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у страховому акті №UA2017072500025/L01/01 від 12.09.2017 та становить 30572,69 грн. 25.09.2017 позивач у відділенні АТ «Райффайзен Банк Аваль» отримала страхове відшкодування у сумі 30360,17 грн., про що свідчить заява на видачу готівки (а.с. 13). Однак, позивач не погоджується з такою сумою страхового відшкодування. Обґрунтовуючи розмір завданої їй матеріальної шкоди посилається на звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 6370 від 30.08.2017, виконаний оцінювачем [PERSON], згідно з яким розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу, складає 37176,17 грн. (а.с. 72-77). При визначенні розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження її майна, суд виходить з наступного. Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Як вбачається з матеріалів справи, сума страхового відшкодування була здійснена відповідачем безпосередньо на рахунок позивача, а тому розмір матеріальної шкоди, визначений оцінювачем, було зменшено на суму визначеного розміру податку на додану вартість (5189,34 грн.). Враховуючи наведене, суд вважає, що виплата страхового відшкодування проведена відповідачем у відповідності до норм чинного законодавства. При цьому наданий позивачем звіт про оцінку матеріального збитку № 6370 від 30.08.2017, виконаний оцінювачем [PERSON], не є належним доказом, оскільки в такому розмір збитків зазначений з урахуванням суми ПДВ. За встановлених обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення страхового відшкодування. Крім того, не підлягають задоволенню інші вимоги позивача, оскільки є похідними від попередньої вимоги. З викладеного,

Outcome: dismissed