Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який в подальшому ним уточнений, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму інфляційних нарахувань у розмірі 39650, 00 (Тридцять дев`ять тисяч шiстсот п`ятдесят гривень) грн. 00 коп.; 3750, 00 грн. (Три тисячi сiмсот п`ятдесят гривень 00 копiйок) грн.- три проценти річних за користування утримуваними боржником коштами. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до рішення Пустомитівського районного суду від 25.09.2014 року відповідач повинна сплатити основну суму боргу в розмірі 75000,00 грн. Вказані кошти були отримані відповідачем від позивача для їх використання та в подальшому підлягали поверненню до 30 вересня 2014 року. Суд встановив, що між сторонами був укладений договір позики у відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦПК України. Рішення набрало законної сили і 06 листопада 2014 року було видано виконавчий лист. Однак [PERSON] не виконує рішення суду та станом на дату подання заяви не сплатила вказану суму заборгованості. Відповідач умисно не виконує рішення суду. Позивач вказує, що зазнав значних грошових втрат через неповернення [PERSON] протягом тривалого часу його коштів. Крім цього, звертає увагу на той факт, що є учасником бойових дій та у зв'язку із пораненнями, отриманими під час бойових дій, є інвалідом II групи. Тому дані кошти є необхідними для нього у такий складний період. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить розглядати справу без його присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 цього Кодексу. Як передбачено в ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Пустомитівський районний суд рішенням від 25.09.2014 року в справі № 450/1568/14 стягнув із [PERSON] на користь [PERSON] 85650 (вісімдесят п'ять тисяч шістсот п'ятдесят) грн. 00 коп. - суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з 30.09.2011 року до 01.08.2014 року; 6478 (шість тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 76 коп. - три проценти річних від простроченої суми за період з 30.09.2011 року до 18.08.2014 року.; 16449 (шістнадцять тисяч чотириста сорок дев'ять) грн. 62 коп. - проценти від суми позики за період з 30.09.2011 року до 18.08.2014 року; 1085 (одну тисячу вісімдесят п'ять) грн. 78 коп. - судового збору. Рішення набрало законної сили та скеровано до виконання. Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, за період з жовтня 2014 року по травень 2016 р. не виконав рішення суду, борг позивачу не повернув, тому у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 3750 грн. 00 коп. та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 39650 грн. 00 коп.

Outcome: approved