Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованість за не обліковану електричну енергію в розмірі 4940,20 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 771,11 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачало їй ПАТ «Київенерго» за адресою: [ADDRESS] . Станом на 01.12.2016 р. утворилась заборгованість в розмірі 4940,20 грн. Оскільки відповідач добровільно відмовляється сплатити заборгованість за завдані збитки, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію, 3% річних, інфляційну складову боргу, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, однак конверт з судовою повісткою про виклик повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.12 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . та є споживачем електричної енергії за даною адресою (о/р [NUMBER]), яку постачав ПАТ «Київенерго». Статтею 68 ЖК України, п.20 Правил користування електричною енергією (затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року за №1357) встановлено обов`язок наймача своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову й електричну енергію та інші послуги). За період проживання у вказаній квартирі, відповідачу надавались послуги з користування електричної енергії, однак відповідач не сплачував за фактичне щомісячне споживання електричної енергії, внаслідок чого, станом на 01.12.2016 р. утворилась заборгованість в розмірі 4940, 20 грн. Відповідно до п.п. 19, 20, 21 Правил користування електричною енергією, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно боржником за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Згідно з п. 48 Правил користування електричною енергією, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. А пунктом 42 даних Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних відпростроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення суми 3 % річних та інфляційної складової боргу у сумі 771,11 грн за період прострочення сплати грошових коштів є обґрунтованими і в цій частині позов також підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. На підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КИЇВЕНЕРГО» від 13 листопада 2017 року про реорганізацію та рішення Загальних зборів акціонерів ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про заснування товариства від 22 грудня 2017 року, було створено Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» шляхом виділу з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» товариства та передачі йому частини майна, прав та обов`язків ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КИЇВЕНЕРГО». За підсумковим (завершальним) розподільним балансом при реорганізації ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» правонаступником частини його майна, майнових прав та обов`язків є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Відповідно до ч. 13 розділу ХVІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу, яким є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання електроенергії, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved