Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 20.06.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, ЦК України та умов договору відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань відповідач, станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 39570,71 грн., яка складається з наступного: 25027,99 грн. заборгованість за кредитом, 11532,21 грн.. заборгованість по процентам за користування кредитом, 650,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 500,00 штраф (фіксована частина), 1860,51 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на свою користь 39570,71 грн. заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати в сумі 395,71 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не зявився в судове засідання, хоча належно був повідомлений про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявних в справі матеріалах. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання . Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 20.06.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Порядок повернення кредиту та сплати відсотків передбачений кредитним договором [PERSON] не виконав та станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 39570,71 грн., яка складається з наступного: 25027,99 грн. заборгованість за кредитом, 11532,21 грн.. заборгованість по процентам за користування кредитом, 650,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 500,00 штраф (фіксована частина), 1860,51 грн. штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором від 20 червня 2011 року в розмірі 39570,71 грн. та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 395,71 грн.

Outcome: approved