overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання довіреності від 16.06.2011р. нікчемною та договору дарування від 12.09.2011 р. недійсним, з тих підстав що [INFO] помер його батько [PERSON], який 16.06.2011 року оформив довіреність на [PERSON], зареєстровану приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], на право управління та розпорядження усім належним йому на праві власності рухомим та нерухомим майном. 12.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (яка доводиться дочкою [PERSON]), на підставі вищевказаної довіреності був укладений договір дарування, зареєстрований приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] Оскільки у довіреності на [PERSON], не вказано ім'я обдаровуваного, просить суд, визнати договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON] - недійсним та довіреність на ім'я [PERSON] - нікчемною. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, з невідомої суду причини, про день та час слухання повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] За його життя, 16.06.2011 року, була оформлена довіреність від [PERSON] на ім'я [PERSON], яка зареєстрована приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], на управління та розпорядження усім належним [PERSON] майном (а.с.7). 12.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON], на підставі вказаної довіреності був укладений договір дарування (а.с.5) Крім того, судом встановлено, що у тексті довіреності на ім'я [PERSON] від 16.06.2011 р. не вказано ім'я обдаровуваного та відсутнє таке повноваження, як дарування. Відповідно до ст. 720 ЦПК України, договір дарування від імені дарувальника може укласти його представник. Доручення на укладення договору дарування, в якому не встановлено імені обдаровуваного є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Оскільки, відповідно до ст. 720 ЦПК України, довіреність від 16.06.2011 р. є нікчемною, суд вважає, що [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, тому укладений ним договір дарування є недійсним. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 393, 87 грн. На підставі ст.ст. 203, 720 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.06.2000 року між нею та відповідачем був укладений договір №0569-Н купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбала 3/5 частини житлового будинку по вул. Сафронова, 2-А в м.Миколаєві, які належали відповідачу на підставі «Свідоцтва про право на спадщину за законом» р. №4-629 від 03.03.2000 р., посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в МБТІ під реєстр.№6499 від 22.03.2000 р. В рахунок укладеного договору вона передала відповідачу відповідну грошову суму, а він фактично передав їй у власність нерухомість, а саме3/5 частини житлового будинку по вул. Сафронова,2-А в м.Миколаєві. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, телефонограмою просив суд розглядати справу у його відсутність. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 30.06.2000 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №0569-Н купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивачка придбала 3/5 частини житлового будинку по вул. Сафронова, 2-А в м.Миколаєві, які належали відповідачу на підставі «Свідоцтва про право на спадщину за законом» р. №4-629 від 03.03.2000 р., посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в МБТІ під реєстр.№6499 від 22.03.2000 р. Договір №0569-Н купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Універсальній біржі «Номінал» у «Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю» за №0569-Н від 30.06.2000 р., зареєстрованого в ММБТІ. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328,334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу квартири № 5 на вул. Заводській, 15 у м. Львові від 14.06.2005 року в частині її продажу 1/3 частки, яка належала на праві власності [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом, [PERSON], нікчемним, визнання договору дарування 1/6 частини [ADDRESS] від 21.09.2005 року, укладений приватним нотаріусом [PERSON], недійсним, визнання заяви від імені [PERSON] про надання згоди на дарування [PERSON] частини [ADDRESS], нотаріально посвідчену, недійсною, анулювання державної реєстрації на 1/6 частку у приватній спільній частковій власності [ADDRESS], реєстраційний № 11033446 від 11.10.2005 року на імя [PERSON]. З врахуванням складності справи, суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.02.1999 року позивач, придбав у відповідачів квартиру [ADDRESS]. Вказану угоду сторони здійснили у представництві Одеської товарної біржі в м. Южне за №154/Ю. 23.02.1999 року вказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації за №6 пр., реєстр 21, стор. 50. Умови договору купівлі-продажу сторони виконали в повному обсязі, претензій не мають. На день укладення вказаного договору товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, але в даний час їм заборонено подібні операції та нотаріуси не визнають договори купівлі-продажу, зареєстровані товарними Біржами дійсними, в наслідок чого позивачі не можуть повноцінно розпоряджатися належним їм майном. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. В судове засідання відповідачі не зявилися, повідомлялися належним чином про дату і час судового засідання оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» №100 (5969) від 01.06.2017 року, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 лютого 1999 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №154/Ю у представництві Одеської товарної біржі в м. Южне, згідно якого [PERSON] придбав у відповідачів квартиру [ADDRESS], що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обовязкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною. 23.02.1999 року вказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації за №6 пр., реєстр 21, стор. 50. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивач купив у відповідачів квартиру, оформлення даної угоди здійснили в представництві Одеської Товарної Біржі, чим не виконали вимоги ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 березня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла у власних інтересах та в інтересах [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за №01.03-722, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цей Договір було укладено у Третій регіональній філії Суворовського району Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості та у той час він не потребував подальшого нотаріального посвідчення. Вказана угода сторонами виконана повністю, претензій у сторін не виникало. Квартира була юридично та фактично передана у приватну власність позивачу, та з того часу та по теперішній час він фактично проживає у ній. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 14.09.2021 року відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла у власних інтересах та в інтересах [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за №01.03-722, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (а.с.13-14), що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною. На підставі зазначеного позивач позбавлений права розпоряджатися вказаною квартирою, тобто, продати, обміняти, заповідати тощо. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивач купив у відповідачів квартиру, оформлення даної угоди сторони здійснили у Третій регіональній філії Суворовського району Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості, чим не виконали вимоги ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач з відповідачами 05.12.1997 року уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в Одеській Універсальній Товарної Біржі «Центр», про що в журналі операцій з нерухомості зроблено запис [NUMBER] від 05.12.1997 року. Вказаний договір зареєстрований в БТІ м. Южне 05.01.1998 року за №7 пр. реєстр 31 стор.125. На день укладення вказаного договору Товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, але в даний час їм заборонено подібні операції та нотаріуси не визнають договори купівлі-продажу, міни квартир, зареєстровані Товарними Біржами дійсними. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно витягу з журналу телефонограм Южного міського суду Одеської області №474 від 10.10.2016 року просить справу слухати за його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.12.1997 року [PERSON] та [PERSON], [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна за [NUMBER] в Одеській Універсальній Товарної Біржі «Центр», згідно якого [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов'язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною (а.с.3-4). 10.06.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10). У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала умови угоди, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала умови угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивач купив у відповідачів квартиру, оформлення даної угоди здійснили в Одеській Універсальній Товарної Біржі «Центр», чим не виконали вимог ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору поруки припиненим. Приймаючи до уваги складність у викладенні повного рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши в ньому, що [INFO] в с. Строїнці, Новоселицького району Чернівецької області, померла громадянка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на момент смерті. Яку ніхто не прийняв. На підставі викладеного просить визначити [PERSON], [INFO], додатковий строк для подання заяви до Новоселицької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в селі Строїнці Новоселицького району Чернівецької області - терміном три місяці, з моменту вступу рішення в законну силу. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак до початку слухання справи від них надійшли заяви про визнання позовних вимог та розгляду справи у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що станом на 1990-1991 роки домогосподарство, що знаходиться в [ADDRESS] відносилося до категорії робочих дворів та належало голові двору [PERSON]. Судом також встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. № 7). Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на момент смерті, яку ніхто не прийняв. Спадкоємцями після її смерті були її сестри [PERSON] та [PERSON], оскільки інших спадкоємців першої черги за законом, відповідно до ст. 529, 530 ЦК УРСР в редакції від 1960 року не має. Відповіді до до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Враховуючи те, що [PERSON], сестра спадкодавця [PERSON], не була в живих на час відкриття спадщини, спадщину приймає її син [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини підлягають до задоволення в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті батька залишилося спадкове майно, яку позивач своєчасно прийняв як спадкоємець за законом. Просив суд визнати за ним право власності на вказане домоволодіння, оскільки за померлим право власності зареєстровано не було. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до ухвали Новоселицького районного суду від 05.06.2015 року про визнання мирової угоди, [PERSON] належало ? частка домогосподарства яке знаходиться за адресою [ADDRESS], однак дана угода не була зареєстрована у встановленому порядку. [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, та яку прийняв позивач, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент смерті, що підтверджується довідками Маршинецької сільської ради Новоселицького району №440 та №439 від 11.05.2017 року. У зв'язку з тим, що право власності за покійним не було зареєстровано, то воно може бути визнано судом за позивачем в порядку спадкування згідно ст.392 ЦК України. Відповідач позов визнає, що не порушує права третіх осіб. На підставі ст.ст.392, 1261, 1272 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на 1/3 частину господарства, яке розташоване по [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке вінсвоєчасно прийняв як спадкоємець за заповітом. Просив суд визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно, оскільки за померлим право власності зареєстровано не було. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх. Від представника Мамалигівської сільської ради Новоселицького району надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів, де станом на 01.07.1990-15.04.1991 роки його членами були: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] з 1999 року у дворі не проживав, що підтверджується довідкою Мамалигівської сільської ради Новоселицького району №1079 від 22.10.2018 року, а тому відповідно до ст.126 ЦК УРСР вважається таким, що втратив право на частку у даному дворі, оскільки більше трьох років підряд не приймав участі своєю працею та коштами у веденні господарства двору. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину двору. Суд вважає, що подана заява до нотаріальної контори [PERSON] від [INFO] про відмову від обов'язкової частки не має юридичного значення в зв'язку з тим, що вона була подана за межами шестимісячного строку, а тому [PERSON] вважається такою, що прийняла обов'язкову частку в спадщині після смерті чоловіка [PERSON] Така частка складає 1/24 частину двору, як 1/2 частина із 1/4 частини спадщини з врахуванням чотирьох спадкоємців за законом першої черги (дружина та три сини спадкодавця). Враховуючи вищевикладене, позивач успадкував 7/24 частини спадщини (1/3-1/24=7/24) після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом від 04.04.2016 року, яку він прийняв своєчасно, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент смерті. У зв'язку з тим, що право власності за покійним не було зареєстровано, то воно може бути визнано судом за позивачем в порядку спадкування згідно ст.392 ЦК України. У зв`язку з тим, що 1/24 частка від майна двору належить [PERSON] як обов`язкова частка, то в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.ст.392, 1233, 1241, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: partial