Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів, зазначивши, що вони з відповідачкою [PERSON] є батьками [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження. На цей час [PERSON] навчається на другому курсі на бюджетній основі спеціальності «Середня освіта (Трудове навчання та технології)», ОКР «молодший спеціаліст», денна форма навчання, ВП «Лисичанський педагогічний коледж ЛНУ імені Тараса Шевченка», І-ІІ рівнів акредитації, терміном навчання до 30.06.2020 року, та потребує матеріальної допомоги на одяг, харчування, підручники. Дочка проживає з ним, та знаходиться на його утриманні. У зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду і просити стягнути на його користь аліменти з відповідачки у розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходів щомісяця, на період навчання дочки, починаючи з дня подачі позову та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2020 року. До початку судового засідання позивач надав суду заяву згідно якої підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив про розгляд справи без його участі. До початку судового засідання відповідачка надала заяву в якій просила суд справу розгляну в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Згідно з ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина Відповідно до ст..200 СК України : 1. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідачка дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї неповнолітньої дитини, що знаходиться на повному утриманні позивача. Із копії свідоцтва про народження /а.с.11/ вбачається, що відповідачка [PERSON], є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідачка при визнанні позову не зазначала, що не має змоги надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, інших обставин які б могли вплинути на розмір аліментів згідно ст. 200 СК України, судом не встановлено . Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, а також судовий збір у розмірі 704 грн. 80коп. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць у межах суми платежу за один місяць, в порядку ст.430 ч. 1, п. 1 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 182,199,200 СК України,

Outcome: approved