Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на жилий будинок. В позові в обгрунтування своїх вимог зазначив, що є спадкоємцем [PERSON], з якою він проживав однією сімєю і смерть якої сталася 3 серпня 2015 року. Факт проживання однією сімєю заявника і особи, з якою він перебував у фактичних шлюбних стосунках, підтверджений рішенням суду, яке набрало законної сили. За життя спадкодавець набула право власності на будинок № 88 по вул. Паризької Комуни в м . Запоріжжі. Оскільки він в силу закону за вказаних обставин є спадкоємцем четвертої черги за законом, між тим отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим через відсутність правовстановлюючого документа на житло, просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на будинок № 88 по вул. Паризької Комуни в м. Запоріжжі. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення справи, до суду не зявився. Його представник надала письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, про розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішення справи без участі позивача і його представника. Представник відповідача, який вчасно, у встановленому порядку, повідомлявся про час та місце розгляду справи, в суд не зявився. За згаданих обставин за згодою представника позивача, висловленою у її письмовому зверненні, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до ст. 224 ЦПК. Третя особа, повідомлена у встановленому порядку про час судового розгляду, до суду не зявилася. Повідомлення про згоду на участь у справі не надала. За вказаних обставин суд вважає за можливе вирішувати справу без її участі. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач постійно проживав однією сімєю з 2009 року разом з [PERSON], смерть якої сталася 3 серпня 2015 року (а. с. 16). За життя [PERSON] набула права власності на будинок № 88 по вул. Паризької Комуни в м. Запоріжжі (а. с. 8-10, 12-13). Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 08.02.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено (а. с. 57) через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість. Інші спадкоємці до нотаріальної контори, як випливає з матеріалів спадкової справи, не звертались. За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно мешкав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. В силу ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, технічна документація на будинок, матеріали спадкової справи, рішення суду про встановлення факту проживання однією сімєю. З огляду на встановлені обставини суд доходить висновку, що позивач, який проживав однією сімєю зі спадкодавцем як чоловік і жінка, після смерті [PERSON] прийняв у спадщину належне спадкодавцеві майно, що дає суду всі підстави для захисту його права в обраний ним спосіб.

Outcome: approved