overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 08.05.2020 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги у повному обсязі, просив суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони проживають окремо, наміру зберігати даний шлюб він не має. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу, при цьому пояснила суду, що вони з січня 2020 року проживають окремо та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 16.08.2018 було укладено шлюб, зареєстрований Деснянським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві а/з № 1355, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення сторін, позивач та відповідач з січня 2020 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів сторін, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 08.12.2020 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги у повному обсязі, просив суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства з червня 2018 року, наміру зберігати даний шлюб він не має, а тому дійшов висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 11.08.2010 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві (а/з № 1138), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення сторін, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, просили суд не надавати їм строк на примирення. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів сторін, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 01.06.2006 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З 2013 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 01.06.2006 року (свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 038593 від 01.06.2006 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, на примирення не згодні. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 04.07.2008 року між ними був зареєстрований шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, тому вважає, що родина розпалася остаточно й відновити сімейні стосунки неможливо, на примирення не згоден. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 04.07.2008 року (свідоцтво про шлюб серії 1-БК №087262 від 04.07.2008 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка поживає разом з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї № 404 від 17.02.2015 року. Сторони фактично припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, зберегти сімю не бажають. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 08.08.2008 року між ними був зареєстрований шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, тому вважає, що родина розпалася остаточно й відновити сімейні стосунки неможливо. Позивач у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 08.08.2008 року (свідоцтво про шлюб серії 1-НО №137923 від 08.08.2008 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, зберегти сімю не бажають, у наданий судом строк не помирилися. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 08.12.2001 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Понад рік вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Представники позивача надали заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позов підтримали повністю. Відповідачка також надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов не визнала, заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 08.12.2001 року, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 13.06.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, позивач виїхав до іншої країни. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 10.08.1990 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З серпня 2009 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки за взаємною згодою. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбно-сімейні стосунки неможливо. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 17.08.1990 року, що підтверджується копією актового запису про шлюб №621 від 17.08.1990 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району м. Донецька та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00013289355 від 10.01.2014 року. Тривалий час подружжя спільного господарства не веде, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 16.06.1999 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з дружиною припинили сімейні стосунки через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбно-сімейні стосунки неможливо. Позивач у судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 16.06.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-НО №062410 від 16.06.1999 року. На теперішній час подружжя спільного господарства не веде, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 16.06.2012 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З березня 2014 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище Савіна. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 16.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №287422 від 16.06.2012 року. Судом встановлено, що сторони з березня 2014 року припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, на примирення не згодні. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 17.04.2010 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу повнолітніх дітей не мають. З 2012 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 17.04.2010 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2010 року. Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, тривалий час мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 18.12.2009 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, через що виникали постійні сварки, почуття любові та поваги один до одного втрачені, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 18.12.2009 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.12.2009 року), від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.01.2010 року). Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, взаємне непорозуміння. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна немає та місце проживання дитини немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 19.01.1990 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з дружиною припинили сімейні стосунки через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбно-сімейні стосунки неможливо. Позивач у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 19.01.1990 року (свідоцтво про шлюб серії I-НО №371200 від 08.04.2015 року). Тривалий час подружжя спільного господарства не веде, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 20.02.1993 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 20.02.1993 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.02.1993 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.05.2000 року). Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає.

Outcome: approved