Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 22.01.1970 року по 10.04.2014 року він перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №103 від 17.09.2014 року йому були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та ангіоспазмами пальців рук у поєднанні з міофіброзом м'язів і плечового поясу, двостороннім плече-лопатковим периартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових і променевозап'ясткових суглобів з больовим синдромом та обмеженням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу локальної вібрації і фізичного перенапруження, несприятливих метіофакторів на виробництві. Хронічний ринофаринголарингіт в стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого пилу. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму».(Основний діагноз). У пункті 17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, запиленості, показників важкості праці та тривалого впливу локальної вібрації, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.ст.6,7,13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки виданої Ковпаківською МСЕК м. Суми від 15.12.2014 року ступінь втрати працездатності склав 50% та встановлено третю групу інвалідності. Отримані професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Позивач не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим, виникають проблеми при переїзді в транспорті та інше. Вищевказані причини не дозволяють йому нормально користуватися послугами громадського транспорту, відвідувати місця великого скупчення людей через постійний страх знепритомніти. У зв'язку з профзахворюванням він постійно зазначає фізичного болю у зв'язку із нападами утрудненого дихання два-три рази на добу, постійна задишка, важкість та хрипи у грудях та між лопатковій ділянці, головний біль, відчуває підвищену втому, зниження слуху, шум у вухах та голові. Спричинену моральну шкоду позивачу важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров`я, враховуючи те, що для нього одним з варіантів полегшення моральних страждань може бути санітарно-курортне лікування, зміна щоденного оточення та покращення життєво-побутових умов. Тому виходячи з принципу розумності та співмірності сума в 25000грн., є такою, що відповідає тяжкості його моральних страждань. Кожен відсоток стійкої втрати працездатності позивач оцінює в 500грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 25000грн. в відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з зазначених підстав. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач з 22.01.1970 року по 10.04.2014 року перебуває у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе». Було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.5-6). Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №103 від 17.09.2014 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та ангіоспазмами пальців рук у поєднанні з міофіброзом м'язів і плечового поясу, двостороннім плече-лопатковим периартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових і променевозап'ясткових суглобів з больовим синдромом та обмеженням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу локальної вібрації і фізичного перенапруження, несприятливих метіофакторів на виробництві. Хронічний ринофаринголарингіт в стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого пилу. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму» (а.с.7). В п.16 Акту зазначено, що професійні захворювання виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці. Причина професійного захворювання згідно п.17 Акту - проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, показників важкості праці та тривалого впливу локальної вібрації. 15.12.2014 року позивачу на МСЕК встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання (а.с.8). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв'язку. В зв'язку з професійними захворюваннями [PERSON] зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану його здоров'я, і як наслідок необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування хронічного професійного захворювання - а.с.7; актом огляду МСЕК №1574 від 15 грудня 2014 року - а.с.13-16), що тривала робота позивача в шкідливих умовах, проведення позивачем робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці, призвели до порушення прав [PERSON], йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з хворобою, втратою професійної працездатності на 50%. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON] виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 7500грн., яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В.Фрунзе» на користь [PERSON] Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: partial