Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP40010129 від 07.08.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5380,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надав банку своєчасно кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості до Договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за Договором № DNH4KP40010129 від 07.08.2005 року не погашає, внаслідок чого станом на 23.06.2015 року відповідач має заборгованість 83206,46 грн., яка складається з: 3586,60 грн. - заборгованість за кредитом; 23842,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 59364,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. За відрахуванням суми у розмірі 57068,36 грн., яка стягнута з відповідача на користь позивача за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 року, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», розмір заборгованості відповідача складає 26138,10 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 07.08.2005 року укладено кредитний договір № DNH4KP40010129, за умовами якого [PERSON] отримав кредит від позивача у розмірі 5380,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Даний факт встановлено рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 року, яке набрало законної сили 12.08.2013 року, копія якого є в матеріалах справи. З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 23.06.2015 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на суму 83206,46 грн., яка складається з: 3586,60 грн. - заборгованість за кредитом; 23842,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 59364,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. За відрахуванням суми у розмірі 57068,36 грн., яка стягнута з відповідача на користь позивача за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 року, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», розмір заборгованості відповідача складає 26138,20 грн. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1218,00 грн. сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved