Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позову зазначив те, що позивач працював на підприємстві відповідача машиністом бурової установки з 12.02.1992 року по 13.11.2017 року у Петрівському кар`єрі, виконував керування буровою установкою СБШ - 250 під час буріння свердловин, монтував, демонтував, переміщував, готував до роботи, установлював і регулював бурову установку, планував і розчищав майданчики для встановлення. Внаслідок недосконалості робочого місця, він підпадав під вплив вібрації, рівень якої, перевищував нормативні показники та пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні показники. Загальний стаж роботи на підприємстві за професією, в умовах впливу шкідливих факторів, складає 25 років 8 місяців. У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, підпадаючи під дію загальної вібрації та пилу, з вини відповідача ним отримано хронічні професійні захворювання, де 06.12.2017 року МСЕК йому було визначено ступень втрати професійної працездатності 60%. Таким чином він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв`язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Тому, просить суд стягнути з ПрАТ «ЦГЗК» та Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі по 83314,00 гривень з кожного окремо, без утримання податку з доходу фізичних осіб. Ухвалою від 13.03.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України,\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі сторін про інше. Представник відповідача ПрАТ «ЦГЗК» Потьомкіна Н.В. подала до суду відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує тим, що ціна позову в розмірі 83314,00 грн. не відповідає критеріям розумності та справедливості. Також зазначила, що відповідно до п. 19 Акту розслідування професійного захворювання від 26.10.2017 року не встановлено винних осіб, котрі порушили норми охорони праці, які б знаходилися у причинному зв`язку із виникненням у позивача професійного захворювання та моральної шкоди. [PERSON] погодився з результатами розслідування професійного захворювання та вищевказаний акт не оскаржував. При укладанні з ПрАТ «ЦГЗК» трудового договору позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, про умови праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. При цьому, [PERSON] свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. До того ж, зазначила, що за роботу в шкідливих умовах праці відповідач надає працівникам передбачені чинним законодавством та колективним договором ПрАТ «ЦГЗК» пільги та компенсації. Тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці збільшує ризик професійного захворювання, і це насамперед, залежить від самого працівника і лише він сам несе відповідальність за наслідки свого вибору. Згідно чинного законодавства України у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, та якими доказами це підтверджується. Однак, зазначена позивачем сума моральної шкоди є необґрунтованою, оскільки жодних медичних документів про розлади здоров`я, пов`язаних з психологічним станом позивача до позову не надано, у чому саме є моральне страждання не зрозуміло. Представник відповідача Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Желєзняк В.В. надала відзив, згідно якого просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. В обґрунтування відзиву зазначає, що належним відповідачем має бути підприємство на якому працював позивач, оскільки відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується виною особою. [PERSON] -4 визнано винним підприємство. З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про загально обов`язкове соціальн6е страхування» з якого вбачається, що оскільки відшкодування моральної шкоди потерпілому на виробництві незалежно від часу настання страхового випадку не є страховою виплатою, а тому й відсутні підстави для покладення на Відділення обов`язок здійснювати таку виплату. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзиви, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 17-25). Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25.10.2017 року слідує, що [PERSON] встановлено професійне захворювання хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легенів першої - другої стадії), група «В», фаза загострення. Легенева недостатність другого ступеня. J44 супутній відсутній (а.с. 13-16). Відповідно до довідки від 06.12.2017 року [PERSON] встановлено 60% втрати професійної працездатності з 13.11.2017 року безстроково та встановлено третю групу інвалідності (а.с. 9-10). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Крім цього, суд не може погодитись із запереченням представника відповідача ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими та небезпечними факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов`язку забезпечити безпечні умови для праці. Таким чином, ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» являється належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» позивач оцінює в розмірі 83314,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 60% втрати професійної працездатності безстроково та третю групу інвалідності. Згідно виписки із медичної карти [PERSON] звертався до медичних закладів через стійке погіршення стану здоров`я, систематично проходить курси амбулаторного лікування (а.с. 26-29). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації від ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 80000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 83314,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Що ж, стосується вимог позивача [PERSON] до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування на його користь моральної шкоди в розмірі 83314,00 грн., то в цій часті суд відмовляє позивачу в повному обсязі, з тих підстав. Нормами законодавства, у редакції які були чинними станом на 20.12.2004 року, передбачено таке відшкодування Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування від\~нещасного випадку\~на виробництві\~та професійного\~захворювання,\~які спричинили\~втрату працездатності»\~від 23\~вересня 1999\~року №\~1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоров`я Фондом соціального страхування України. Крім того, як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону №\~717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпілі на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167\~Цивільного кодексу\~України та статтею 237-1\~Кодексу законів\~про працю\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Вище наведені норми діючого законодавства є підставою для відмови позивачу у позовних вимогах до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial