Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.04.2016 року близько 11 год. 15 хв. на нерегульованому перехресті вул. Піка та Саратовської в м. Києві з вини [PERSON] , який керував автомобілем «КІА», д/н [NUMBER] сталась ДТП. На дату скоєння пригоди, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2016 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Нісан» д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу № АІ/8690449, що діяв на момент ДТП. Згідно Звіту № 5279/4 від 01 червня 2016 року, складеного спеціалістом ТОВ «ЕАК «Фаворит» розмір завданих збитків визначений згідно ст. 29 Закону України та складає суму 59 859 грн. 22 коп. без ПДВ. Отже розмір регламентної виплати був визначений МТСБУ та склав суму 59 859 грн. 22 коп. 12 травня 2016 р. потерпілий повідомив МТСБУ та 18 січня 2017 року з метою отримання відшкодування звернувся в МТСБУ. 11 квітня 2017 р. МТСБУ перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 59 859 грн. 22 коп. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 59 859,22 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2018 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копію позову з відповідними додатками направлено учасникам справи. Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-21 від 31.01.19 року у відповідності до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи та в подальшому передано справу до провадження судді Юзьковій О.Л. Ухвалою від 04 лютого 2019 року справу прийнято до провадження та призначено в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, до матеріалів позовної заяви при зверненні до суду представником позивача долучено заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань з процесуальних питань та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило. Третя особа в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином. Заяв, клопотань та пояснень на позов на адресу суду не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, відповідач повідомлена належним чином та в судове засідання не з`явилась, тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Встановлено, що 22.04.2016 року близько 11 год. 15 хв. на нерегульованому перехресті вул. Піка та Саратовської в м. Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «КІА» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Нісан» д/н [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2016 р. водія [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Нісан» д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу № АІ/8690449, що діяв на момент ДТП. Згідно Звіту № 5279/4 від 01 червня 2016 року, складеного спеціалістом ТОВ «ЕАК «Фаворит» розмір завданих збитків визначений згідно ст. 29 Закону України та складає суму 59 859 грн. 22 коп. без ПДВ. Зазначені збитки винною особою потерпілому не були відшкодовані. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Договірних відносин між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із вимогами ст. 29 Закону витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. На виконання вимог вищезазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем 10.04.2017 року здійснено виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку потерпілій особі у розмірі 59 859,22 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3075рв від 10.04.2017 року. В статті 993 ЦК України зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача на його користь суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 59 859 грн. 22 коп. підлягає задоволенню. Разом з тим, як зазначено у позовній заяві МТСБУ понесло додаткові витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 670,00 грн., однак, матеріали справи не містять належних доказів понесення таких додаткових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Зважаючи на відсутність письмових доказів щодо понесення позивачем додаткових витрат із залучення аварійного комісара, вимога щодо стягнення суми в розмірі 670,00 грн. не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial