Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда та Немезіда» та просить стягнути з Cтрахового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 2884,51 грн., пеню у розмірі 48,29 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду та франшизу у розмірі 1 521,16 грн. Стягнути солідарно із Cтрахового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. та суму судового сбору у розмірі 243,60 грн. Стягнути з ТОВ «Феміда та Немезіда» на його користь грошові кошти в у розмірі 10,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.07.2013 р. о 18 год. 00 хв., по вулиці Старосінна площа, 5 в місті Одесі, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом, автомобілем «Iveco turbo daily», д/н [NUMBER], не врахував дорожні обставини, не витримав безпечну швидкість руху , внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «PEUGEOT 308», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем марки «ВАЗ 21011», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою від 14.08.2013 р. Біляївського районного суду Одеської області (справа № 496/4021/13-п), [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення. Згідно звіту № 03364, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 21011», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 3884,51 грн. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано СТзДВ «Гарантія», відповідно страхового полісу № АС/2562094, строк дії якого з 12.04.2013 року по 10.04.2014 рік, тобто який був дійсним на момент ДТП. 07.10.2013 року позивач звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою на виплату страхового відшкодування, проте відповідачем свого обов`язку виконано не було. З метою відновлення свого порушеного права, [PERSON] змушений звернутися до суду із вказаним позовом за захистом свого інтересу. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач, Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, проте надали до суду заперечення, згідно яких вважають позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, тому у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON], сповіщений належним чином, у судове засідання також не з`явився, заперечень стосовно предмету позову, або заяви по розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник відповідача, ТОВ «Феміда та Немезіда» надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, згідно вимог чинного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Судом встановлено, що 01.07.2013 року об 18 год. 00 хв., по вулиці Старосінна площа, 5, у м.Одеса, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом, автомобілем «Iveco turbo daily», д/н [NUMBER], не врахував дорожні обставини, не витримав безпечну швидкість руху , внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «PEUGEOT 308», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем марки «ВАЗ 21011», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою від 14.08.2013 р. Біляївського районного суду Одеської області (справа № 496/4021/13-п), [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чим мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина Відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно звіту № 03364, виконаного оцінювачем, ТОВ «АВТОПАРТНЕР-ЦЕНТР», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 21011», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при скоєнні ДТП складає 3 884,51 грн. (три тисячі вісімсот вісімдесят чотири гривні 51 копійок), за винятком франшизи, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, сума якої сплачується відповідачем, [PERSON] На виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004року №1961, цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія», відповідно страхового полісу № АС/2562094, строк дії якого з 12.04.2013 року по 10.04.2014 рік, тобто який був дійсним на момент ДТП. Згідно п. 36.6. ст. 36 Закону України № 1961-IV, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Договором/полісом №АС/2562094 передбачено франшизу у розмірі 1000,00 гривень, суму якої [PERSON] сплатив. Зазначені витрати суд визнає обґрунтованими, оскільки витрати, яких зазнав позивач, викликані противоправними діями [PERSON], при цьому такий розмір відшкодування заперечений відповідачами не був. Суд при визначенні розміру належного відшкодування виходить з принципу реального виконання зобов`язання. Суд при цьому керується вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України , за якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті ДТП автомобіля марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер [NUMBER], складає 2884,51 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири гривні 51 копійок). Враховуючи встановлення вини [PERSON] у вчиненні ДТП, суд вважає об`єктивно та обґрунтовано встановлену зазначену суму майнової шкоди, завданої позивачу. Оскільки автомобіль, яким керував [PERSON] був застрахований в СТзДВ «Гарантія», що підтверджується полісом № АС/2562094, Позивач звернувся із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою на виплату страхового відшкодування як від постраждалої особи до СТзДВ «Гарантія». Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Факт настання страхового випадку підтверджується матеріалами справи та як вбачається із заперечень СТзДВ «Гарантія», не заперечується останніми. За правилом ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. За правилом п. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Так, відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Розмір пені розраховано за формулою: (сума заборгованості х ставка пені у відсотках за день прострочення) х (кількість днів прострочення виконання зобов`язання). Відповідно до Постанови НБУ від 09 серпня 2013 року «Про регулювання грошово-кредитного ринку» встановлено з 13 серпня 2013 року облікову стаку у розмірі 6,5% річних. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, пеня, яку повинен сплатити відповідач, СТзДВ «Гарантія» складає: за період 05.01.2014 р. - 21.02.2014 р. (47 днів) - 48,29грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, як вбачається зі Звіту № 03364, розмір відновлювального ремонту становить 4405,67 (чотири тисячі чотириста п`ять гривень 67 копійок). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки). Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи із вищезазначеного, з урахуванням того, що відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідачем 1 відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, різницю між відновлювальним ремонтом транспортного засобу, та відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу повинна відшкодувати особа, з вини якої трапилось ДТП. Тобто [PERSON] повинен відшкодувати 521, 16 грн. Судом також встановлено що позивачу відповідно до ст. 23 та ст. 1167 ЦК України завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях з приводу пошкодження майна (автомобіля) позивача. Так згідно п. 22.3. ст. 22 ЗУ ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач СТзДВ «Гарантія» не повинно відшкодовувати моральну шкоду, тому моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем, [PERSON], Законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди у зв`язку з затримкою сплати страхового відшкодування, а натомість передбачена пеня за вказані дії. Тому позов в частині відшкодування моральної шкоди завданої несвоєчастною сплатою страхового відшкодування не підлягає задоволенню. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки вина відповідача знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачки підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов*язана з розміром цього відшкодування, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає відшкодуванню на користь позивача, частково. Таким чином,

Outcome: partial