overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 06.06.1997 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, сторони мають абсолютно різні погляди на виховання дитини та в цілому на спосіб життя. Почуття любові ї поваги, довіри один до одного втрачені. Позивач позовні вимоги підтримав, про що заявив у судовому засіданні. Також заявив, що вони проживають окреме вже більше року. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що також заявила у судовому засіданні, а також підтвердила той факт, що проживають окремо. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 06.06.1997 року між сторонами укладено шлюб, про що Другим Малиновським відділом державної режстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №224 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 19.11.2011 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у сторін народився син - [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, сторони мають абсолютно різні погляди на виховання дитини та в цілому на спосіб життя. Почуття любові ї поваги, довіри один до одного втрачені. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала заяву, в якій також просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 19.11.2011 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного УЮ м. Котовська Одеської області зроблено актовий запис за №288 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11 грудня 1999 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], 2000 року народження. Подружнє життя у сторін не склалось, причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаємного порозуміння, несумісність характерів, постійні сварки. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надала відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що також надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 11 грудня 1999 року між сторонами укладено шлюб, про що Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції зроблено актовий запис за №1182 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу у сторін двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], 2000 року народження. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 квітня 2004 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаємного порозуміння, несумісність характерів, постійні сварки. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що також надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 23 квітня 2004 року між сторонами укладено шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції зроблено актовий запис за №301 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу у сторін неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 вересня 2002 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаємного порозуміння, несумісність характерів, постійні сварки. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що також надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 27 вересня 2002 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис за №486 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] Від шлюбу у сторін неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 31 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаємного порозуміння, несумісність характерів, постійні сварки. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надала відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що також надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 31 серпня 2007 року між сторонами укладено шлюб, про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис за №449 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 01.10.1999 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач позовні вимоги підтримав, про що заявив у судовому засіданні. Відповідачка не заперечував проти розірвання шлюбу, про що також заявила у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 01.10.1999 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міськради зроблено актовий запис за №1005 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 січня 1997 року між ним та відповідачкою зареєстрований шлюб, від якого вони мають доньку [INFO]. З 2012 року відносини між ними повністю припинені, спільне господарство між ними не ведеться, у зв'язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. Просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати.. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву в якій позов підтримав, розгляд справи просив провести за його відсутністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано Виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області 26 січня 1997 року, актовий запис № 06. Від даного шлюбу мають доньку [INFO]. Сімейне життя не склалось внаслідок різних поглядів на життя та несумісністю характерів. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з 2012 року. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 30 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у сторін не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини. Шлюб між сторонами розпався остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні участі не приймав, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання була сповіщена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань щодо розгляду справи у її відсутності або про відкладення судового засідання не подала. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідачки, суд постановляє заочне рішення. У судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2012 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районні Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №1390 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сім'я повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, взаємовідносини між сторонами погіршилися, втратили почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 11 грудня 1999 року. Мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені влітку 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 11 грудня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №291. Сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини влітку 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved