Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖСК «Парковий», про зобов`язання надати витребувану інформацію на адвокатський запит від 16.11.2018р. за вих..№0116-02 та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що позивач є адвокатом, та між ним та [PERSON] було укладено 01.06.2018р. договір про надання правової допомоги, та здійснюється збір необхідних документів і інформації для представництва та захисту інтересів її. 19.11.2018р. він надіслав адвокатський запит від 16.11.2018р. за вих..№0116-02 з наданням копії свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльності та ордеру, де він просив надати інформацію та копії документів відносно утримання майна його клієнтки, яка є власницею кВ. [ADDRESS] , який ніби то обслуговується ТОВ «ЖСК «Парковий» (33988759), яке було отримано відповідачем 23.11.2018р. та є відповідне поштове повідомлення та опис вкладення. Проте відповіді так і не було ним отримано, хоча кінцевий термін відповіді 30.11.2018р. таким чином було порушено ст..24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ухвалою суду від 27.03.2019р позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою суду від 14.05.2019р. після усунення недоліків провадження у справі було відкрито Ухвалою суду від 22.07.2019 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 30.10.2019 року. 30.10.2019 року розгляд справи був відкладений на 16.01.2020 року у зв`язку з першою неявкою відповідача та також на 10.03.2020р. В судове засідання не з`явились позивача, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не з`явився представник відповідача, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявку суду не повідомила. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч.1 ст.280 ЦПК України). З врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позовної заяви не надав, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 20.03.2020 року. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи , приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що позивач є адвокатом, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №1736. Судом встановлено, що адвокат Кешкентій Д.В. як уповноважений представник [PERSON] згідно укладеного між ними договору від 01.06.2018р. про надання правової допомоги №0601-01 (копії таких документів на представництво - довіреності та ордеру наявні у матеріалах судової справи а.с.12), , в порядку статей 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся до директора ТОВ «ЖСК «ПАРКОВИЙ» з адвокатським запитом (вих. № 1116-02 від 19 листопада 2018 року) з метою захисту прав клієнта і необхідності встановити актуальні дані стосовно обслуговування будинку [ADDRESS] та договірних стосунків юридичних осіб та про надання наступної інформації і належним чином завірених копій: Всі будь-коли укладені договори з [PERSON] та підприємством, Статут підприємства, Штатний розклад підприємства, Посадові обов`язки працівників, Накази про призначення працівників на посади, Звіти про господарську діяльність товариства за 2015-2018рр., Акти проведення поточних робіт, які були проведені за 2015-2018р.р. в будинку [ADDRESS] , Угоди з АТ «Одесаобленерго» на постачання електричної енергії на 2015.2016,2017р. в буд. № [ADDRESS] , Угоди з АТ «Філія «Інфоксводоканал» та або ТОВ «ІНФОКС» на постачання води на 2015.2016,2017р. , 2018р. в буд. [ADDRESS] , Угоди з АТ «Одесгаз» на постачання газу на 2015,2016,2017, 2018 р. в буд. № [ADDRESS] , Угоди, договори, контракти , які були укладені підприємством з третіми особами щодо надання послуг обслуговування будинку [ADDRESS] за 2015-2018р.р., Інформацію щодо узгодження та затвердження комунальних тарифів Одеською міською радою для буд.№33-Б за 2015-2018р.р.. вказані інформацію адвокат просив надіслати у 5-ти денний строк за вказаною в заяві адресою та на зазначену електронну адресу. (а.с.9-11). Як стверджує позивач на протязі розгляду справи, жодної відповіді на його даний адвокатський запит він не отримав. Щодо правовідносин за позовними вимогами. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК). Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судовими (стаття 16 ЦК України) Суд зазначає, що приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника (у даному випадку інтересу тієї особи, яку представляє адвокат Кешкентій Д.В.). Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії суб`єктів владних повноважень. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначені Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» а також Законом «Про інформацію». Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша стаття 1 Закону № 2939-VI ). Із матеріалів справи судами встановлено, що позивач вважає протиправними дії відповідача, які виявилися у ненаданні належної відповіді на здійснений адвокатом Поповичем В. М. адвокатського запиту та відмові у задоволенні такого запиту. Правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI). Статтею 20 Закону № 5076-УІ закріплене право адвоката під час здійснення адвокатської діяльності вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, окрім іншого: 1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); 3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; 4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку; 8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом; 11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами. Закон визначає адвокатський запит - як письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (частина перша стаття 24 Закону № 5076-VI). За приписами стаття 24 Закону № 5076-VI орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. З огляду на встановлені судом обставини справи, адвокатом Кешкентій Д.В. до ТОВ «ЖСК «ПАРКОВИЙ» були спрямовані саме адвокатські запити у відповідності та порядку ст. ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Спрямування таких запитів, є реалізацією адвокатом свого права визначеного цим Законом. Таким чином адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямований не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту, у зв`язку з чим відносини, які склалися між адвокатом як представника клієнта та відповідачем щодо зобов`язання останнього на адвокатські запити надати відповідь та копії документів (зробити фотокопії), не може бути публічно-правовими у розумінні КАС України, а відносяться до цивільно-правових та підлягають розгляду в порядку ЦПК України. Саме до таких висновків прийшов ВС у складі колегії КАС при розгляді 17.10.2019р. справи №826/11699/18 . Судом враховується також правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 16 січня 2019 року по справі № 686/23317/13-а (провадження № 11-1193апп18) щодо застосування відповідних норм права при вирішенні спірних правовідносин. У силу частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту. Таким чином, відповідач, реалізуючи свої повноваження, наділений правом вчиняти певні дії на підставі та в межах чинних норм законодавства України, зокрема, надавати інформацію на звернення громадян у порядку Закону № 2939-VI. Проте, як убачається з матеріалів справи, позивач вважає протиправними дії відповідача, які виявилися у ненаданні йому належної відповіді на адвокатський запит. З метою належного способу захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає, що відповідач був зобов`язаний розглянути адвокатський запит вих. № 1116-02 від 19 листопада 2018 року). Згідно ст..5 Закону України «Про інформацію» право на інформацію: 1. Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Згідно ст.. 27 Закону порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України. З урахуванням того, що ст. 212-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, Проте виходячи з вимогою позивача про зобов`язання відповідача надати витребувану інформацію, суд вважає що така вимога не є належним способом захисту цивільних прав, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволені позовних вимог. У зв`язку з відмовою у позові також не підлягають і вимога про стягнення судових витрат. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed