Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по стипендії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що наказом Тернівського професійного гірничого ліцею № 5 З-УДЗ від 30 серпня 2012 року він був зарахований до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням на базі базової загальної середньої освіти за професією «Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок» з терміном навчання 3,5 роки; має статус дитини, батьки якої мають стаж підземної роботи не менше 15 років; право на отримання стипендії, передбаченої ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Зазначає, що відповідачем з березня 2015 року по лютий 2016 року йому нараховувалась стипендія у розмірі нижчому за рівень прожиткового мінімуму, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті стипендії у сумі 12060,00 грн. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті стипендії з 01 березня 2015 року по 29 лютого 2016 року включно у сумі 12060,00 грн., а також стягнути суму сплаченого ним судового збору при поданні цього позову до суду в розмірі 704,80 грн. Позивач та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розглядати справу за їх відсутності, не заперечують проти винесення заочного рішення. Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Згідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON], [INFO], народився в с. Богданівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, його батьком, згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 371706, виданого виконкомом Богданівської сільської Ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області 09 грудня 1996 року, актовий запис № 28, є [PERSON] (а.с. 8). Батько позивача [PERSON], працює в ВСП «Шахта Дніпровська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 10 жовтня 1994 року і по теперішній час. Стаж роботи у вугільній промисловості складає на травень 212 року, на підземних роботах з повним робочим днем в шахті 17 років 07 місяців, про що свідчить довідка видана ВСП «Шахта Дніпровська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 07 червня 2012 року вих. № 1-6/6288 (а.с. 10). 30 серпня 2012 року [PERSON] зарахований до складу учнів Тернівського гірничого професійного ліцею за державним замовленням, що підтверджується копією наказу Тернівського професійного гірничого ліцею № 5 З-УДЗ (а.с. 9). Сума виплаченої стипендії позивачу за період з лютого 2015 року по лютий 2016 року становить 3791,00 грн., згідно довідки Тернівського професійного гірничого ліцею (а.с.11). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» станом, діючим на час виникнення правовідносин, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Згідно розрахунку позивача, наведеного у позовній заяві (а.с.4-5), сума боргу відповідача перед позивачем складає: з березня 2015 року по грудень 2016 року 9926 грн., з січня 2016 року по лютий 2016 року 2134,00 грн. Тобто, розмір недоплаченої стипендії складає 12060,00 грн. (9926 грн. + 2134,00 грн. = 12060,00 грн.). Суд, перевіривши розрахунок боргу позивача, дослідивши матеріали справи, зокрема, довідку відповідача про нараховану та виплачену стипендію (а.с.11), вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по виплаті стипендії є вірним та відповідає положенням Законів України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та «Про державний бюджет України на 2016 рік», а отже сума недоплати за період з березня 2015 по лютий 2016 року складає 12060,00 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачу [PERSON], слід було призначити стипендію в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте виплачувалася стипендія на загальних підставах, тобто була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у звязку з чим позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню повністю. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved