Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 02.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № BL3387. Відповідно до умов даного договору зобов'язався встановити позичальнику ліміт кредитної лінії в межах суми 15000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні коїти в межах ліміту кредитної лінії та сплатити плату за користування кредитною лінією в порядку та на умовах, визначених в кредитному договорі. Договором встановлено, що банк встановлює позичальнику ліміт кредитної лінії на строк 12 місяців, починаючи з місяця встановлення такого ліміту, при цьому позичальник повинен повернути всю суму кредиту в межах ліміту кредитної лінії не пізніше 31.03.2009 року. Згідно з п. 1.3.2 кредитного договору, якщо плата за кредит здійснювалась позичальником з дотриманням умов договору, дію ліміту кредитної лінії може бути автоматично продовжено на наступні 12 місяців. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 24,50 % річних. Пунктом 1.5.2 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту за користування позиковими коштами застосовується підвищена процентна ставка в розмірі 25 % річних. У зв'язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, станом на 22.12.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 174438,78 грн., що еквівалентно 11002,55 доларів США, з яких: заборгованість по сумі кредиту -134360,93 грн., що еквівалентно 8474,68 доларів США; відсотки - 34574,79 грн., що еквівалентно 2180,77 доларів США; підвищені відсотки - 5503,06 грн., що еквівалентно 347,10 доларів США. Звернення до відповідача з вимогою добровільно провести розрахунок по заборгованості, яка виникла, не принесли жодного результату. Відповідачем не вжито ніяких дій задля повернення коштів та сплати відсотків за користування ними, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача до судового засідання не з'явився, до суду надійшла його заява про розгляд справи у його відсутність, просить суд задовольнити позов в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення та на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № BL3387. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2.2, 1.2.3 кредитного договору банк зобов'язався встановити позичальнику ліміт кредитної лінії в межах суми 15000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні коїти в межах ліміту кредитної лінії та сплатити плату за користування кредитною лінією в порядку та на умовах, визначених в кредитному договорі. Договором встановлено, що банк встановлює позичальнику ліміт кредитної лінії на строк 12 місяців, починаючи з місяця встановлення такого ліміту, при цьому позичальник повинен повернути всю суму кредиту в межах ліміту кредитної лінії не пізніше 31.03.2009 року. Згідно з п. 1.3.2 кредитного договору, якщо плата за кредит здійснювалась позичальником з дотриманням умов договору, дію ліміту кредитної лінії може бути автоматично продовжено на наступні 12 місяців. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 24,50 % річних. Пунктом 1.5.2 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту за користування позиковими коштами застосовується підвищена процентна ставка в розмірі 25 % річних. Позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем в повному обсязі, надавши йому кредит в розмірі 15000,00 доларів США (а.с. 24). Однак відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором кредиту належним чином не виконав. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору утворилася заборгованість, яка станом на 22.12.2014 року становить 174438,78 грн., що еквівалентно 11002,55 доларів США, з яких: заборгованість по сумі кредиту -134360,93 грн., що еквівалентно 8474,68 доларів США; відсотки - 34574,79 грн., що еквівалентно 2180,77 доларів США; підвищені відсотки - 5503,06 грн., що еквівалентно 347,10 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку (а.с. 4-11). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. В зв'язку із задоволенням позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved