Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Альфа» (надалі ПСП «Альфа») в якому просив суд розірвати договір оренди землі від 01.01.2009 року за кадастровим номером 1423384500:05:000:3574, укладений між ним та ПСП «Альфа», зареєстрований 30.11.2012 року за № 142330004003582, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 1423384500:05:000:3574 загальною площею 4,9000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Луганської сільської ради, Мар`їнського району, Донецької області. 01.01.2009 року він уклав договір оренди вищезазначеної земельної ділянки із ПСП «Альфа», останнє отримало в оренду земельну ділянку строком на 20 років. Незважаючи на обов`язковість дотримання умов договору сторонами, зокрема щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідачем цей обов`язок з 2015 року не виконується. Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі, заперечень проти позову не надано. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступних висновків. Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 007502 від 13.03.2001 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5,56 га, з них 4,9000 га ріллі, що розташована на території Луганської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17). 01.01.2009 року між ПСП «Альфа» та [PERSON] укладений договір оренди землі площею 4,9000 га ріллі, державний акт на право приватної власності на земельну діляну серії ІІІ-ДН № 007502 від 13.03.2001 року, строком на 20 років. Факт державної реєстрації договору оренди землі підтверджується наявним на договорі засвідчувальним написом, згідно якого договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Мар`їнському районі Донецької області, про що у Державному реєстрі земель здійснено запис від 30.11.2012 року за № 142330004003582 (а.с. 7-9). З Акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.12.2012 року вбачається, що, відповідно до Договору оренди землі від 01.01.2009 року, орендодавцем [PERSON] було передано, а орендарем ПСП «Альфа» прийнято земельну ділянку загальною площею 4,9000 га, з них 4,9000 га ріллі, за кадастровим номером 1423384500:05:000:3574 (а.с. 11). Як зазначається позивачем, та не заперечується відповідачем, орендні платежі з 2015 року позивачем не отримувались. Вказане підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 28406 від 30.01.2020 року, відповідно яких останній раз сплата орендної плати відповідачем на користь позивача здійснювалась у 4 кварталі 2014 року (а.с. 6). Позивачем на адресу відповідача 17.03.2020 року направлявся лист про розірвання договору оренди землі, що підтверджується відповідним описом вкладення у цінний лист з відтиском штемпеля надавача поштових послуг (а.с. 14). Відомостей щодо прийняття відповідачем заходів реагування на лист про розірвання договору оренди землі матеріали справи не містять. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Ст. 2 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 року передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Зі змісту ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ч.ч. 1-3 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»). Згідно п. «д» ч. 1 статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата (два та більше випадки) орендної плати, передбаченої договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виходячи з практики Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, а саме постанови від 6 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки, згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідачем не проводилась виплата орендної плати за період з 2015 року до 2019 року в порушення умов укладеного договору. Враховуючи наведене, у зв`язку з систематичним невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати за договором оренди землі, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. (за ставкою, що діяла на час звернення позивача до суду).

Outcome: approved