Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження останньої. Свої вимоги мотивує тим, що з липня 2017 року по 10 червня 2019 року він та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. На початку 2018 року відповідач завагітніла і [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Однак, відповідач народження доньки зареєструвала з пропуском встановленого законодавством строку (1 місяць), через проблеми з паспортом. Згодом відповідач зареєструвала народження дитини, де її місцем реєстрації вказала свою адресу реєстрації: [ADDRESS] , запис про батька дитини вчинено нею у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за прізвищем відповідача, а по батькові за її вказівкою записано ім`я її рідного брата [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] є його рідною донькою, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених у ньому та пояснив, що у грудні 2017 року відповідач завагітніла, про що повідомила йому 06 січня 2018 року. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . З пологового будинку він забрав її разом з донькою [PERSON] . Після народження доньки він та [PERSON] проживали однією сім`єю до червня 2019 року у м. Теплодар Одеської області, у квартирі його матері [PERSON] , вели спільне господарство, виховували та утримували дитину. Після сварки, яка сталася в червні 2019 року відповідач з дитиною пішла від нього. Після здійснення реєстрації народження дитини, вона повідомила про те, що по батькові дитини вказала ім`я рідного брата [PERSON] , а прізвище вказала своє дівоче - [PERSON] . Крім того, відповідач неодноразово шантажувала його дитиною та тим, що він не буде бачити доньку, і прізвище його вона мати не буде. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач навмисно ухиляється від виконання судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, що свідчить про те, що вона зацікавлена в цьому, так як вона матір-одиначка згідно ч. 1 ст. 135 СК України і отримує соціальні виплати. Крім того, вона навмисно перешкоджає позивачу здійснювати свої батьківські обов`язки щодо участі у вихованні та утриманні доньки [PERSON] . Представник третьої особи - Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що просить розглянути справу без його участі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивач є її сусідом, з відповідачем [PERSON] вона також спілкувалася, ходили один до одного у гості, оскільки вона проживала разом з позивачем в м. Теплодар Одеської області. Під час спілкування, відповідач казала, що батьком дитини є позивач [PERSON] . З цього приводу у неї сумнівів не має, оскільки [PERSON] дуже схожа на свого батька [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона дуже давно знайома і з позивачем, і з відповідачем по справі, близько 5 років вони проживали разом. Згодом [PERSON] завагітніла, потім у них народилася дитина і вони переїхали жити в квартиру матері позивача у м. Теплодар Одеської області. [PERSON] ніколи не ставила під сумнів те, що [PERSON] є рідним батьком їх доньки, яка, до речі, дуже на нього схожа. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він позивача знає багато років, вони разом працюють, а з відповідачем познайомився вже на час перебування в стосунках з позивачем. До народження дитини позивач і відповідач проживали на дачі поблизу м. Теплодар Одеської області, а після того як народилася дитина, вони переїхали жити у квартиру матері позивача у м. Теплодар Одеської області. Дитину бачив, вона дуже схожа на позивача. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю позивача по справі. Так, позивач і відповідач проживали разом на дачі поблизу м. Теплодар Одеської області та через деякий час відповідач завагітніла. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , з пологового будинку її син - позивач по справі, привіз [PERSON] з донькою у її квартиру у м. Теплодар Одеської області, де вони проживали всі разом. [PERSON] погано піклувалася про дитину, вживала алкогольні напої, через що постійно виникали сварки. Крім того, вона залишала дитину та виїжджала у невідомому напрямку: то на 2 дні, то на 5 днів. В цей час за дитиною доглядала вона та позивач. Вказала також, що [PERSON] постійно шантажувала дитиною та вчиняла сварки. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча була повідомлена про день, час та місце судового засідання, повідомлення про причини неявки від неї не надходило. Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач і відповідач тривалий час проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від цих стосунків у них [INFO] народилася донька - [PERSON] , батьками дівчинки вказано: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , актовий запис № 794, вчинений 06.12.2018 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00023638648 від 10.08.2019 року (а.с. 23-24). У зазначеному вище витягу зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), у пред`явленому медичному свідоцтві про народження матері вказано її шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Шлюб розірвано на підставі рішення Теплодарського міського суду Одеської області, справа № 516/163/15-ц від 14.09.2015 року. Складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 212-1 КУпАП № 30/55-47 від 06.12.2018 року. Видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.12.2018 року. Відповідно до ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Зі ст. 125 Сімейного кодексу України вбачається, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Так, ухвалою суду від 28.11.2019 року за клопотанням позивача було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, однак експертиза з вини відповідача проведена не була, так як остання до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» неодноразово не з`являлася, тоді як позивач з`являвся, про що свідчать листи КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (а.с. 56-58). При цьому листи суду щодо необхідності явки разом з дитиною до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» для проведення експертизи на 05.02.2020 року та 04.03.2020 року, були скеровані на адресу відповідача. Разом з цим, лист про необхідність явки 05.02.2020 року був повернутий на адресу суду з надписом «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Представником позивача такий же лист був надісланий кур`єрською службою, кур`єр за номером телефону [NUMBER] повідомив про необхідність отримання листа, але отримав відповідь, що цим номером користується не [PERSON] , а інша особа. Але, як вбачається з протоколу бесіди с [PERSON] (а.с. 117), вона особисто повідомила, що цей номер належить їй. Лист про необхідність явки до експертної установи на 04.03.2020 року відповідачем [PERSON] отримано особисто (а.с. 79). Разом з цим, вона не з`явилася для відібрання біологічних зразків. Наведене свідчить про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. Згідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Таким чином, врахуючи перешкоди з боку відповідача, з метою недопущення проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи та неможливість її проведення без особистої участі дитини та відповідача, суд дійшов висновку про доведеність факту, для з`ясування якого експертиза була призначена, а саме: батьківства [PERSON] щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, згідно акту № 60 від 24.07.2019 року обстеження житлово-побутових умов, складеного начальником ССД Гріщук Н.М. та секретарем адмінкомісії Намазової І.В. за адресою: [ADDRESS] , для виховання, розвитку та проживання дитини створено умови: окреме ліжко, іграшки відповідно віку, одяг та взуття відповідно віку та сезону, в наявності дитяча ванночка, пляшечки, засоби гігієни (а.с. 116). За заявою позивача від 28.06.2019 року Біляївським ВП ГУНП в Одеській області було здійснено перевірку співмешканки [PERSON] , [INFO] , яка неналежним чином займається вихованням та доглядом за спільною дитиною [PERSON] , [INFO] , в результаті чого відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 114). Крім того, у довідці про результати розгляду заяви [PERSON] вказано, що в ході розгляду матеріалів було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у цивільному шлюбі та мають дитину [PERSON] (а.с. 110). Викладене вище вказує на те, що позивач та відповідач дійсно проживали однією сім`єю у [ADDRESS] . При цьому, відповідно до протоколу бесіди від 24.07.2019 року з [PERSON] , вирішено зобов`язати останню пройти медичний огляд з [PERSON] , [INFO] та надати ССА і копії паспорта, свідоцтва про народження дитини (а.с. 117). Те, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю у [ADDRESS] підтверджується також довідкою від 09.04.2019 року з Теплодарської ЦТЛ, у якій відповідач при зверненні до лікарні вказала адресу свого мешкання [ADDRESS] (а.с. 141). Викладене також підтверджується протоколом бесіди з [PERSON] від 25.02.2020 року, у якому остання повідомила, що народила дитину [PERSON] від [PERSON] , але зареєструвала дитину на своє прізвище, а по батькові визначила ім`я рідного брата [PERSON] (а.с. 148). Згідно заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юшиним А.Ю., зареєстрованої в реєстрі за № 1062, дійсно [PERSON] спільно проживав з [PERSON] та вони разом вели спільне господарство. За час їх спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яких він разом з її батьком [PERSON] , та її матір`ю [PERSON] забирав з пологового будинку та привіз їх за адресою: [ADDRESS] , де вони спільно мешкали (а.с. 150). Судом, під час судового засідання було оглянуто фотокартки дитини [PERSON] , на одній з яких сумісне фото [PERSON] і дитини [PERSON] , що також підтвердила свідок [PERSON] в судовому засіданні, та бірку з пологового будинку, на якій вказано: [PERSON] , дівчинка, [INFO], 2520/49. Це також свідчить про те, що на час спільного проживання сторін по справі, [PERSON] визнав себе батьком дитини, а відповідач в свою чергу цього не заперечувала. На час народження дитини [PERSON] , відповідач [PERSON] не змінила прізвище і в неї було прізвище « [PERSON] ». Разом з цим, рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 14.09.2015 року, справа № 516/163/15-ц, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено та шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.10.2001 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №57 - розірвано. Позивачу [PERSON] після розірвання шлюбу відновлено її дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 177). Згідно правових рекомендацій, викладений у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного Кодексу України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. ст.213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Отже, позовні вимоги щодо визнання [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Одеса, громадянина України, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Одеса, підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П.2.16.4. Розділу ІІ Правил передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Частиною 4 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Outcome: approved