Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У своєму позові позивач вказав, що він, [PERSON], відповідно до п. 1.3 Статуту ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» (далі за текстом - ТОВ «ЗІМЗ»), є учасником Товариства, і володіє 50 % його статутного капіталу. Позивачу відомо, що 28 листопада 2014 року було вчинено протест про неоплату ТОВ «ЗІМЗ» векселя приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], на прохання громадянина [PERSON], шо нібито є законним векселедержателем простого векселя № 65307123906839 від 20.12.2010 року суму 571018,74 грн. Того ж дня, 28 листопада 2014 року, було вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод». Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 1292. 01.12.2014 року постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 45654028 за виконавчим написом № 1292 від 28.11.2014 року. Постановами державного виконавця Заводського ВДВС ЗМУЮ від 01.12.2014 року 03.12.2014 було накладено арешт на кошти ТОВ «ЗІМЗ». Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса від 28.11.2014, зареєстрований за № 1292, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки простий вексель № 65307123906839 є незаконним, а, отже, не є документом, стягнення за яким може проводитися в безспірному порядку. Вексель № 65307123906839 ТОВ «ЗІМЗ» ніколи не видавався, а підписаний він [PERSON], особою, що не мала права та повноважень на його видачу. На момент 20 грудня 2010 року, тобто у час підписання векселя № 65307123906839 генеральним директором заводу був [PERSON] (згідно наказу № 69-к «О назначении на должность»), 26 вересня 2011 року генерального директора ТОВ «ЗІМЗ» [PERSON] було звільнено з посади наказом № 193-к. Крім того, відповідно до витягу з ЄДР станом на визначену дату (20 грудня 2010 року) керівником ТОВ «ЗІМЗ» (єдиною особою, яка мала право без довіреності діяти від імені ТОВ «ЗІМЗ») був саме [PERSON]. 21липня 2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]II. було засвідчено Статут ТОВ «ЗІМЗ», який затверджено Загальними зборами учасників ТОВ. 22липня 2009 року за № 11031050015007348 Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області було проведено зміни до установчого документу підприємства. Статутом передбачено, що органами управління та контролю у товаристві є збори учасників, виконавчий орган - збори учасників, Генеральний директор та ревізійна комісія. Укладання правочинів від імені товариства, розпоряджатися коштами, а також- право діяти від імені товариства без доручення у відносинах з фізичними та юридичними особами належить до компетенції Генерального директора. При цьому існування у товаристві такого виконавчого органу як виконуючий обов'язки директора та наділення його повноваженнями та компетенцією Генерального директора Статутом не передбачено. Таким чином, на момент підписання простого векселя № 65307123906839 від 20.12.2010 року на суму 571018,74 грн. єдиною особою, уповноваженою діяти від імені позивача, був [PERSON], а не [PERSON] Отже, відповідач не має законних підстав для звернення до нотаріуса з метою опротестовування спірного векселя. Оспорюваний вексель не містить ні підпису керівника ТОВ «ЗІМЗ», ні підпису головного бухгалтера товариства. Таким чином, зобовязаною особою за векселем є не ТОВ «ЗІМЗ», а фізична особа - [PERSON], який 20 грудня 2010 року підписався від імені ТОВ «ЗІМЗ», не маючи для на це будь-яких повноважень. Відповідно до абз. 1-2 п. 4.14 глави 17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при прийнятті векселя до опротестування нотаріус повинен, зокрема, перевірити наявність усіх необхідних реквізитів векселя та правильність їх заповнення, наявність підписів і печаток та послідовність індосаментів. У звязку з тим, що приватним нотаріусом [PERSON] не було здійснено достатню перевірку законності спірного векселю, в тому числі перевірку повноважень в [PERSON] підписувати вексель від імені ТОВ «ЗІМЗ», поза її увагою залишилося те, що зазначений простий вексель є таким, то не підлягає оплаті. Відтак виконавчий напис № 1292 від 28.11.2014 є незаконним і таким, що не підлягає виконанню. Жодних договорів з ПП «Буджол» (першому векселедержателю), які передбачали проведення розрахунків із застосуванням векселів, ТОВ «ЗІМЗ» не укладало. Нотаріусом залишено поза увагою пропуск строку на предявлення векселя до платежу. На векселі, виданому 20.12.2010р., було здійснено напис «за предявленням». Це означає, що вексель міг бути предявлений до платежу лише протягом одного року від дати його складання, тобто до 20 грудня 2011 року включно. Це підтверджується наступним. У відповідності до ст. 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, до простих векселів застосовуються такі самі положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, зокрема положення щодо строку платежу (статті 33 - 37). Відповідно до ст. 33 Уніфікованого закону, переказний вексель може бути виданий із таким строком платежу: за пред 'явленням; у визначений строк від пред'явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату. Переказні векселі, що містять або інші строки платежу, або передбачають оплату частинами. с недійсними. Перша копія без напису «але не раніше 20 грудня 2013 р.» була отримана директором ТОВ «ЗІМЗ» [PERSON] під час аналізу бухгалтерської документації на підприємстві. Друга копія вже з написом була отримана у грудні 2014 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Вказана підробка дозволила змінити перебіг строку предявлення векселя платежу. Якщо із написом «за предявленням» цей строк закінчувався 20 грудня 2011 року, то із підробленим написом «за предявленням, але не раніше 20 грудня 2013 р.» цей строк закінчив свій перебіг 20 грудня 2014 року. Таким чином, виконавчий напис № 1292 від 28.11.2014 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки: 1)[PERSON] 20.12.2010 року не володів повноваженнями підписувати векселі від імені ТОВ «ЗІМЗ» - відтак у відповідності до ст.ст. 5, 8, 76 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, саме [PERSON] відповідає за векселем; 2)жодний договір між ТОВ «ЗІМЗ» та ПП «Буджол» не передбачав можливості здійснення розрахунків за допомогою векселя - відтак вексель порушує вимоги ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні»; 3)строк предявлення векселя до платежу минув 21 грудня 2011 року - відтак згідно зі ст.ст. 34, 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, вексель не міг бути предявлений до платежу у 2014 році та опротестований. У своєму позові позивач просить визнати виконавчий напис від 28 листопада 2014 року приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за № 1292, таким, цо не підлягає виконанню та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] всі понесені позивачем судові витрати. У судове засідання позивач не зявився, але від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та про задоволення позову. Представник відповідача ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» у судове засідання не зявився, але надав письмові пояснення, в яких просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і просить відмовити у його задоволенні. Суду пояснив, що відсутні жодні підстави для визнання недійсними зобовязань ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» перед [PERSON], які випливають з простого векселя № 65307123906839. [PERSON] не відповідає та не може відповідати за дії ТОВ «ЗІМЗ», ПП»Буджол» та її представників. Треті особи у судове засідання не зявилися. Від третьої особи приватного нотаріуса [PERSON] надійшов письмовий відгук, в якому вона вказала, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки спори щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів розглядаються судами за позовами боржників до стягувачів. Просила розглянути справу без її участі. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення представника відповідача ТОВ «ЗІМЗ», суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та правовідносини. Згідно статуту ТОВ ««Запорізький індустріально-механічний завод» в редакції від 22.07.2009 року учасниками товариства є [PERSON] та [PERSON], розмір часток яких та вклади кожного в грошовому вираженні складають 50 часток статутного капіталу. Із простого векселя №65307123906839 , виданого 20.12.2010 року вбачається, що він підписаний в.о. генерального директора [PERSON] та скріплено печаткою підприємства. У векселі вказано кому зобовязано ТОВ «ЗІМЗ» заплатити грошові кошти ПП»Буджол» в сумі 571\~018,74 грн., вказано місце оплати м. Запоріжжя, строк оплати за предявленням. Згідно ст.14 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі» індосамент це передаточний напис на векселі, за допомогою якого права, що витікають з векселя та права на сам вексель, передаються від останнього держателя векселя до наступного держателя. Згідно з індосаментом до особи, якій передаються права, посвідчені цінним папером (індосата), переходять усі ці права. Індосамент може бути бланковим ( без зазначення особи, щодо якої має бути здійснене виконання зобовязань) або ордерним (із зазначенням такої особи). На зворотному боці простого векселя № 65307123906839 містяться ордерні індосаменти, відповідно до яких відповідач [PERSON] отримав права, що витікають з вищевказаного векселя від ПП «Буджол». Згідно ст.ст7, 77 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі» зобовязання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому,є юридично дійсними. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 08.06.2007 року «Про деякі питання практики розгляду спорів, повязаних з обігом векселів» законний векселедержатель не зобовязаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними та дійсними. За наявності на переказному або простому векселі підписів осіб, не здатних братии зобовязання за векселем або підроблених підписів, або підписів вигаданих осіб, або підписів, що з будь-яких інших підстав не можуть зобовязувати тих осіб, які поставили їх на векселі чи від імені яких він був підписаний, то згідно зі ст.ст.7, 77 Уніфікованого закону, зобовязання інших осіб, які поставили підписи на цьому є юридично дійсними. Таким чином, [PERSON] не відповідає та не може відповідати за дії ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод», ПП»Буджол» та їх представників і не є належним відповідачем. Згідно ст.ст.75, 76 Уніфікованого закону простий вексель містить такі реквизити: найменування «вексель», яке включене безпосередньо в текст і висловлене тією мовою, якою цей документ складений; просте і нічим не обумовлене обіцяння сплатити визначену суму; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому має бути здійснений платіж; найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен буди здійснений; зазначення дати і місця складання векселя; підпис того, хто видає документ (векселедавця). Документ, у якомув відсутній який-небудь з реквізитів не має сили простого векселя. Як вбачається з реквізитів простого векселя № 65307123906839 встановлено, що він повністю відповідає вимогам ст. 21 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу». Тому, суд вважає, що підстави для визнання вищезазначеного векселя недійсним відсутні. Судом встановлено, що також немає жодних підстав сумніватися у справжності напису на векселі немає. Оскільки позивачем не надано доказів і крім цього, немає висновку експертизи. Із письмового відгуку привтаного нотаріуса [PERSON] (а.с.67) встановлено, що 28.11.2014 року нею було вчинений протест векселя про неоплату за зверненням [PERSON] про опротестування простого векселя № 65307123906839 від 20.12.2010 року на суму 571018,74 грн., платником за яким є ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод». Разом з векселем був поданий акт про предявлення векселя до платежу, акцептований 26.11.2014 року. На підставі опротестованного векселя та інших документів, що підтверджують заборгованість, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборговансті провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, нотаріусом було вчинено виконавчий напис 28.11.2014 року за реєстровим № 1292. Ця нотаріальна дія була вчиненя нотаріусом [PERSON] відповідно до вимог глави 17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, Закону України «Про обіг векселів в Україні». Підставою для визнання векселя таким, що немає вексельної сили, може слугувати лише відсутність у векселі обовязкових реквізитів. 28.11.2014 року надійшла відповідь генерального директора ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» [PERSON], в якій він підтверджує факт одержання акту про предявлення векселя до платежу та акцептування векселя шляхом проставлення свого підпису та печатки на ньому. Обставини, які наведені у відповіді в якості заперечень щодо неоплати векселя, не обгрунтовані та не можуть бути підставою для відмови векселедержателю у вчиненні нотаріальної дії. Акцептант не може відізвати свій підпис на акті. Нотаріус посвідчує тільки факт неоплати векселя та не перевіряє законність видачі чи господарські відносини підприємства. Приватний нотаріус вказала, що до обовязків нотаріуса не входить перевірка законності видачі векселя, повноважень посадових осіб, які його видавали та підписували, встановлення підробки векселя. Векселедержатель має право оскаржити виконавчий напис, який вчинений на підставі опротестованного векселя, подавши позов до суду, в якому може викласти всі свої зауваження та заперечення. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не є боржником за векселем і тому він не має права предявляти позов до суду. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що не встановлено жодних підстав для визнання простого векселя таким, що не підлягає виконанню, а усі доводи позивача, викладені у позові є його припущеннями, які не підтверджені належними доказами, а від проведення почеркознавчої експертизи позивач відмовився. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] не знайшов свої докази і обґрунтування і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed