Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Посилався на те, що 04.03.2016 року о 16 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул.Миколаївській у м.Чернівці, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Мерседес» д.н. [NUMBER] під керуванням позивача в м.Чернівці по вул.Винниченка, 89, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував позивач. Внаслідок зіткнення він здійснив наїзд на електроопору. Транспортний засіб, яким він керував зазнав механічних ушкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.03.2016 року у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.03.2016 року, було визнано винним [PERSON] та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Автомобіль марки «Мерседес» д.н. [NUMBER] належить позивачу на праві власності. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди у водія [PERSON] був наявний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/7884870 ПАТ СК «Універсальна». 11.03.2016 року він звернувся до ПАТ СК «Універсальна» з заявою про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Однак, 02.06.2016 року відповідачем було надіслано відповідь, якою у виплаті страхового відшкодування було відмовлено у звязку з тим, що повідомлені страховику відомості про пошкодження автомобіля не відповідають дійсності. Позивач вважає, що страхова компанія відмовила йому у виплаті страхового відшкодування безпідставно, оскільки він є потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді і має право на відшкодування шкоди, завданої його майну. Вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу внаслідок пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 137219 грн.58 коп. Одночасно позивач зазначив, що страхова сума за полісом АІ 7884870 від 16.05.2015 року становить 50000 гривень. Просив стягнути з ПАТ СК «Універсальна» на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди як страхове відшкодування 50000 гривень та понесені судові витрати. В ході судового розгляду судом до участі у розгляді справи у якості третьої особи було залучено третю особу: [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені у ньому обставини. Пояснила, що висновок наданий відповідачем не може вважатися належним доказом, оскільки був проведений з порушенням процесуальних норм та недостатньо обґрунтований. Просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Пояснив суду, що страховиком було виявлено невідповідності пошкоджень автомобілів та суперечності в відомостях, наданих учасниками дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджує висновком експертного дослідження. Тому вважає, що у ПАТ СК «Універсальна» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування. Просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Підстави та умови відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст.ст.22,23 та Главою 82 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 04.03.2016 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц» д.н. [NUMBER] по вул. Миколаївській м. Чернівці, під час здійснення маневру обгону не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Автомобілі частково пошкоджені. Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.03.2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень у дохід держави. Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди 04.03.2016 року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка на відповідній правовій підставі володіла та керувала транспортним засобом, визнана постановою суду винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, а тому він зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану транспортним засобом, що була заподіяна внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.03.2016 року (а.с.7). Як видно, з дослідженої у судовому засіданні копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» д.н. [NUMBER], вказаний транспортний засіб зареєстровано за [PERSON] (а.с.34). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є належним позивачем по справі та має право на захист свого речового права, в тому числі на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та визначаючи розмір такої шкоди, суд враховує положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Як було встановлено судом, цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки «Мерседес Бенц 210» д.н. [NUMBER] була застрахована в ПАТ СК «Універсальна» на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого полісом №АІ/7884870 від 27.05.2015 року. Строк дії договору до 26.05.2016 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 50000 гривень (а.с. 91). Згідно із статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку, встановленому законодавством. Положеннями ст.34 Закону встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст.35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Положеннями ст.36 Закону зобов'язано страховика (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Судом також встановлено, що 10.03.2016 року Відділенням ДАІ з обслуговування м.Чернівці було складено довідку про дорожньо-транспортну пригоду №101, яка мала місце 04.03.2016 року по вул.Миколаївській м.Чернівці (а.с.10-11). 11.03.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ СК «Універсальна» з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди 04.03.2016 року (а.с.12). Відповідно до статті 37 цього Закону підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; - вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. За результатами оглянутого транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» д.н. [NUMBER] представником [PERSON] було складено протокол про те, що виявлені пошкодження не повязані з аварією. Листом ПАТ «СК»Універсальна» від 02.06.2016 року [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с.57). В подальшому, за замовленням ПАТ «СК «Універсальна» 03.06.2016 року було складено висновок експертного дослідження №10508160 щодо встановлення механізму пошкодження автомобілів. Зокрема, висновком встановлено, що невідповідність наявних пошкоджень на лівих частинах передніх бамперів автомобілів марки «Мерседес Бенц 210» та марки «[PERSON] 300 Д» по висоті розташування, спрямованості дають підставу зробити висновок, що заявлений контакт автомобілів не може бути визнаний спроможним з технічної точки зору, а пошкодження на розглянутих транспортних засобах були утворені при інших обставинах. З технічної точки зору на підставі проведеного дослідження випливає, що свідчення водіїв автомобілів [PERSON] та [PERSON] про механізм настання ДТП не можуть бути визнані спроможними з технічної точки зору, а пошкодження на автомобілі були отримані в іншому місці і за інших обставин (а.с.107-117). Розглядаючи наведений висновок та даючи йому оцінку з точки зору його належності та допустимості, суд зазначає наступне: Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України. Положеннями ч.3, ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експерта. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.66 ЦПК України висновок експерта докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно п.4, п.6 ст.148 ЦПК України у висновку експерта обовязково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків. Висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні висновку №10508160, у ньому відсутні відомості щодо попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок; на запитання, задані судом експерт відповіді не надавав. Окрім того, суд зауважує, що з висновку експерта видно, що експерт під час виконання експертного дослідження безпосередні обєкти експертизи: транспортні засоби, внаслідок зіткнення яких відбулась дорожньо-транспортна пригода 04.03.2016 року не оглядав та не досліджував. Натомість висновок експерта було складено виключно на підставі фотоматеріалів огляду автомобілів. З урахуванням наведеного, зазначений висновок експерта не може бути визнаний судом повним та обґрунтованим, що є підставою для визнання його неналежним та недопустимим доказом у справі. Окрім того, суд враховує, що з оглянутих судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення №727/1640/16 п відносно [PERSON] за ст.124 КпАП України, зокрема схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.03.2016 року видно, що внаслідок настання аварії автомобіль марки «Мерседес Бенц» д.н. [NUMBER] отримав видимі зовнішні пошкодження, а саме: вмятини та деформація переднього лівого крила, капота, переднього бампера, розбиті передні фари та декоративна решітка радіатора. З клопотанням про призначення судової експертизи відповідач в порушення вимог ст.10, ст.60 ЦПК України до суду не звертався. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт настання страхового випадку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.03.2016 року за участю автомобіля позивача. Як вбачається з висновку експертного авто товарознавчого дослідження №3300316 від 01.04.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мерседес Бенц» д.н. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 137219 грн. 58 коп. (а.с.19-33). За змістом ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У відповідності до умов полісу страхування №АІ/7884870 від 27.05.2015 року розмір франшизи визначено в розмірі 510 гривень. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із зменшенням суми страхового відшкодування на суму франшизи. На підставі наведеного,

Outcome: partial