Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач уклав з позивачем кредитний договір № ICKGMCUI.110957.003 від 15.03.2013 року, відповідно до якого позивач зобов'язався встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн., який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує процент в розмірі 36% за користування кредитом. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, однак відповідач свої зобов'язання не виконує. Відповідач станом на 27.04.2015 року має заборгованість, яка становить 12242,30 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.110957.003 від 15.03.2013 року. Позивач у судове засідання не прибув, однак представник позивача направив на адресу суду клопотання у якому просив слухати справу без участі представника позивача. Позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок належним чином та відповідно до умов договору, а за користування чужими грошима сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що відповідач уклав з позивачем кредитний договір № ICKGMCUI.110957.003 від 15.03.2013 року, відповідно до якого позивач зобов'язався встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн., який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг, а відповідач зобов'язався погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в Кредитному договорі , що стверджується копією кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до договору щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує. З розрахунку представленого позивачем вбачається, що відповідач станом на 27.04.2015 року має заборгованість 12242,30 грн., яка складається з наступного: - 7628,45 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, - 2119,68 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, - 459,12 грн. - поточна заборгованість за процентами, - 1496,63 - прострочена заборгованість за процентами, - сума пені - 538,42 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідач в період дії договору не належно виконував свої зобов'язання за кредитним договором. На підставі вищенаведеного відповідачу була нарахована заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.110957.003 від 15.03.2013 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved