Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.04.2012 року та просить суд стягнути з відповідачки на його користь кредитну заборгованість у розмірі 20209,10 грн., яка складається з наступного: 298,72 грн. - заборгованість за кредитом; 14871,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3600 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф /фіксована частина/; 938,53 грн. - штраф /процентна складова/, судовий збір 1600 грн., вказуючи, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» надав відповідачці кредит у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка, у свою чергу, прийняла на себе зобовязання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В звязку з порушенням виконання позичальником зобовязань за кредитним договором №б/н від 03.04.2012 року, позивач і звернувся з позовом до суду. Представник позивача, у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надіслав клопотання в якому підтримує у повному обсязі свої позовні вимоги та просить суд розглянути справу за його відсутністю. Відповідач у судовому засіданні надала заяву з проханням застосувати до даних правовідносин строк позовної давності, розглянувши справу у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач, згідно укладеного договору №б/н від 03.04.2012 року надав відповідачці кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /л.с. 6-31/ Відповідач, у свою чергу, прийняла на себе зобовязання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідач, в передбачені Кредитним договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Як вбачається з матеріалів справи, остання сплата заборгованості відповідачем відбулась 04.03.2014 року. (л.с.4-5) У відповідності до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.2.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку та банк має право в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів щодо будь-якого грошового зобовязання, передбачених договором більш ніж на 30 днів, боржник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк, тобто 12 місяців. Однак подальша пролонгація дії зазначеного договору вказаними Умовами не передбачена. Таким чином, вищевказаний кредитний договір № б/н від 03.04.2012 року, укладений між позивачем та відповідачем, враховуючи його пролонгацію закінчився 03.04.2014 року. З цих підстав, в розумінні п.1.1.7.12 Кредитного договору, після закінчення строку його дії 03.04.2014 року почався перебіг трирічного строку позовної давності, який сплинув 03.04.2017 року. Оскільки позивач звернувся до суду лише 04.08.2017 року - строк позовної давності сплинув. У відповідності до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає строк спеціальної позовної давності, яка застосовується до стягнення неустойки (пені, штрафу) в 1 рік. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловлено у справі № 6-134цс 14, «відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку; за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору». Як видно з наданому позивачем розрахунку останній платіж за кредитом був сплачений 04 березня 2014 року. Таким чином, право на подачу позову до суду у позивача виникло з квітня 2017 року. Натомість ПАТ «КБ ПриватБанк» подав позов до суду лише 04 серпня 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Доказів видачі банком відповідачу нової платіжної карти до суду представниками позивача не надано. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне відмовити позивачу у позові у повному обсязі у звязку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed