Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13 липня 2011 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № С23.965.70067, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 4 502 грн., зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Протягом строку дії кредитного договору відповідачка систематично порушувала терміни сплати кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим було надіслано позивачем лист-повідомлення з вимогою повернення боргу, який відповідачка залишила без відповіді та задоволення. В цілому сума боргу відповідачки за кредитним договором станом на 08 січня 2014 року становить 25 982 грн. 75 коп., тому ПАТ «Ідея Банк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло клопотання, в якому він просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідачки за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнав частко, посилаючись на безпідставність нарахування 50 грн. віндикаційних витрат та наполягав на зменшенні пені за несвоєчасне погашення кредиту, яка значно перевищує суму боргу. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2011 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № С23.965.70067, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 4 502 грн., зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Протягом строку дії кредитного договору відповідачка систематично порушувала терміни сплати кредиту та процентів за користування кредитом. Таким чином, станом на 08 січня 2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Ідея Банк» кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 25 982 грн. 75 коп., яка складається з: - простроченого боргу - 4 502 грн. 00 коп.; - прострочених процентів - 4 302 грн. 23 коп.; - строкових процентів - 146 грн. 88 коп.; - пені за несвоєчасне погашення платежів - 16 981 грн. 64 коп., - віндикаційні витрати - 50 грн.. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання про стягнення з відповідачки пені за несвоєчасне погашення платежів, яка становить 16 981 грн. 64 коп., слід застосувати вимоги ч. 3 ст. 551, та зменшити її розмір, оскільки вона значно перевищує розмір збитків. Отже, з [PERSON] на користь банку належить стягнути 6 000 грн. пені за несвоєчасне погашення платежів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Враховуючий вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення: простроченого боргу в сумі 4 502 грн. 00 коп., прострочених процентів - 4 302 грн. 23 коп., строкових процентів - 146 грн. 88 коп. є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню, вимоги щодо стягнення з відповідачки пені за несвоєчасне погашення платежів підлягають зменшенню до суми 6 000 грн., а вимоги про стягнення віндикаційних витрат в сумі 50 грн. є необґрунтованими та безпідставними. Також, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є мінімальною ставкою за подання до суду позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial