Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 10 042, 11гр. заборгованості. Посилається в позові на те, що 02.10.2009 року між ним та відповідачем був укладений Договір № 4/17-112 купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до п.1.1 Договору відповідач зобов»язався передати йому майнове право на отримання у власність новозбудованої квартири по [ADDRESS], а він зобов»язався сплатити відповідачу ціну продажу згідно з п.3.1 Договору та прийняти майнове право на умовах Договору, укладеному відповідачем з Міністерством України з надзвичайних ситуацій. Ціна продажу за умовами договору складала 760200, 00гр., включаючи ПДВ у розмірі 126700,00гр. з урахуванням відрахувань на Міністерство України з надзвичайних ситуацій, зазначених у Договорі. Відповідно до п.3.3 Договору якщо площа квартири, підтверджена даними БТІ виявиться більшою/меншою/ за проектну площу, зазначену в Договорі, сторони укладають додаткову угоду, в якій визначається різниця площі та додаткова сума, яку він вносить за надлишки площі, або відповідач повертає надлишок, виходячи з ціни майнового права. На виконання умов договору він сплатив відповідачу всі передбачені Договором кошти квитанцією № 95603 від 03 березня 2010 року на суму 152 040,00гр. та квитанцією № 325472 від 05 жовтня 2009 року на суму 608 160, 00 гр. 04 липня 2013 року між ним та відповідачем був складений Акт приймання-передачі квартири, згідно з яким площа квартири за уточненими даними БТІ м. Києва виявилася меншою, ніж проектна та передбачена п.1.2 Договору, а саме: різниця складає 0, 66м. вартістю 8071, 62гр. Відповідач своїм листом від 07 липня 2013 року зобов»язався виплатити йому дану суму до 10 січня 2014 року, однак свої зобо»язання перед ним не виконав. Виходячи з цього та з врахуванням ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача суму заборгованості з врахуванням 121,07 гр. річних та 847, 52 гр. інфляційних витрат. Крім того, відповідно до п.5.2 Договору він зобов»язаний нести витрати по утриманню належної йому квартири. Станом на день підписання Акту приймання-передачі квартири ці витрати, понесені ним, склали 1001,90гр. З врахуванням викладеного вище, просить задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти вимог позивача в частині стягнення заборгованої суми з врахуванням інфляційних витрат та річних. Заперечував проти вимог у частині стягнення 1001, 90гр., посилаючись на те, що це витрати на утримання житла, які позивач зобов»язаний нести згідно з законом. Просить у цій частині позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майнові права - будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Право забудовника продати майнові права на об'єкт інвестування закріплено в ч. 2 ст. 656 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до даної норми закону, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Встановлено, що 02.10.2009 року між сторонами був укладений Договір № 4/17-112 купівлі-продажу майнових. Відповідно до п.1.1 Договору відповідач зобов»язався передати позивачу майнове право на отримання у власність новозбудованої квартири у будинку, що знаходиться по [ADDRESS] і позначений на схемі генерального плану за №4, що належить відповідачу згідно Договору №15-5/184 про будівництво чотирьох житлових будинків з вбудованими та прибудованими житловими приміщеннями та паркінгами по [ADDRESS] у Солом»янському районі міста Києва від 08.09.2004 року, укладеному ЗАТ »Українська будівельна компанія» з Міністерством з питань надзвичайних ситуацій, а позивач зобов»язався сплатити відповідачу ціну продажу згідно з п.3.1 Договору та прийняти майнове право на умовах Договору. На виконання п.3.2 Договору позивач сплатив квитанцією № 95603 від 03 березня 2010 року 152 040,00гр. та квитанцією № 325472 від 05 жовтня 2009 року 608 160, 00 гр. Відповідно до п.3.3 Договору якщо площа квартири, підтверджена даними БТІ виявиться більшою/меншою/ за проектну площу, зазначену в Договорі, сторони укладають додаткову угоду, в якій визначається різниця площі та додаткова сума, яку він вносить за надлишки площі, або відповідач повертає надлишок, виходячи з ціни майнового права. Згідно з пп.1.2 Договору загальна/проектна/ площа квартири при укладенні договору була вказана 62,16 кв.м. 04 липня 2013 року між сторонами був складений Акт приймання-передачі квартири, згідно з яким площа квартири за уточненими даними Бюро технічної інвентаризації м. Києва м. Києва склала 61,5 кв.м., що на 0,66м. менше запланованої, вартість якої складає 8071, 62гр. Листом від 09 липня 2013 року відповідач зобов»язався виплатити позивачу дану суму до протягом шести місяців з дати його оформлення. / а.с. 6 - 20 / Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Сторони в судовому засіданні підтвердили, що дане зобов»язання відповідач не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких обставин, невиконання відповідачем даного зобов»язання позивачу про виплату заборгованої суми за умовами договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Крім того,відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку позивача,перевіреного судом, вбачається, що сума інфляційних витрат від простроченої відповідачем суми становить 847, 52гр., а сума річних 121,07гр. Проведені позивачем розрахунки представником відповідача не спростовуються. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення заборгованої суми з врахуванням індексу інфляції та річних. Що стосується решти вимог позивача, суд виходить з наступного. Так, позивач у судовому засіданні не спростовував, що він за укладеним з відповідачем Договором набув права власності на квартиру. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно,що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач не заперечував, що 1001, 90 гр., які він просить стягнути з відповідача, є кошти, сплачені за утримання належного йому майна. Виходячи з цих обставин та обов»язку лише власника утримувати належне йому майно, суд приходить до висновку, що сплачена позивачем сума за утримання належного йому майна не є збитками, а тому підстави для задоволення його вимог у цій частині відсутні. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial