Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18.12.1969 року по 31.01.2009 рік він перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільненим з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. З 01.12.2008 року по 02.01.2009 року він перебував на обстеженні та лікуванні в Науково-дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету. Внаслідок обстеження у нього був встановлений діагноз професійного захворювання: «Хронічне обструктивне захворювання легень пилової етіології другої стадії в фазі нерізкого загострення. Емфізема легень другої стадії. Легенева недостатність другого ступеню. Хронічне легеневе серце. Недостатність кровообігу першої стадії. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації другого ступеню у формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і частими ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м`язів плечового поясу і передпліч, двосторонній плечо-лопатковий періартроз, двосторонній деформуючий остеоартроз ліктевих і пром`янево-зап`ясткових суглобів зі стійким вираженим больовим синдромом і значним порушенням функцій верхніх кінцівок. Захворювання професійне. 15.01.2009 року на підставі повідомлення про професійне захворювання за формою П-3, був складений Акт №3 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 за участю представників відповідача, міської санепідемстанції та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. В п.16 Акту зазначено, що професійні захворювання виникли у зв'язку з недосконалістю технологій. Причина професійного захворювання згідно п.17 Акту - проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму, запиленості, неефективністю використання засобів індивідуального захисту. 20.02.2009 року йому вперше на МСЕК встановлено 70% стійкої втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, внаслідок професійного захворювання - безтерміново. Умови праці, внаслідок яких у нього виникли професійні захворювання, які потягли втратьу професійної працездатності на 70% та встановлення другої групи інвалідності - безтерміново, заподіяли йому моральну шкоду, яку він оцінює в 14000 грн. Вона полягає у тому, що він втратив найцінніше - здоров`я, професійні захворювання спричиняють йому моральні страждання, порушують його нормальні життєві зв'язки та звички, що потребує від нього додаткових зусиль для організації його життя. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 14000 грн. в відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з зазначених підстав. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначивши що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей. При цьому, позивач також не обґрунтував розмір заподіяної моральної шкоди. Зазначив, що з матеріалів, доданих до позовної заяви не вбачається, що позивач зазнав стресу, депресії чи інших негативних виявів стану свого здоров'я в результаті трудового каліцтва. Позивач не надав доказів, які б підтверджували факт спричинення моральної шкоди, наявність, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, а також - про зміну образу і якості життя в зв'язку з трудовим каліцтвом. Також зазначає, що позивач погоджувався на запропоновані йому умови праці, усвідомлював негативні наслідки для свого здоров'я і в повній мірі несе відповідальність за їх настання. В акті розслідування хронічного професійного захворювання зазначена вина [PERSON] в порушенні ст.14 Закону України «Про охорону праці». Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач з 18.12.1969 року по 31.01.2009 рік працював у Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе», був звільненим з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.5-6). З 01.12.2008 року по 02.01.2009 року позивач перебував на обстеженні та лікуванні в Науково-дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету. Внаслідок обстеження у нього був встановлений діагноз професійного захворювання: «Хронічне обструктивне захворювання легень пилової етіології другої стадії в фазі нерізкого загострення. Емфізема легень другої стадії. Легенева недостатність другого ступеню. Хронічне легеневе серце. Недостатність кровообігу першої стадії. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації другого ступеню у формі вегетативно-сенсорної полі невропатії верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і частими ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м`язів плечового поясу і передпліч, двосторонній плечо - лопатковий періартроз, двосторонній деформуючий остеоартроз ліктевих і пром`янево - зап`ясткових суглобів зі стійким вираженим больовим синдромом і значним порушенням функцій верхніх кінцівок. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем зниження слуху (четверта ступінь) професійного характеру», що підтверджується п. 7 Виписки з історії хвороби №0806/1898 за 2009 рік та повідомленням про професійне захворювання за формою П-3 від 25.12.2008 року №531 (а.с.7-8). 15.01.2009 року на підставі повідомлення про професійне захворювання за формою П-3, був складений Акт №3 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 за участю представників відповідача, міської санепідемстанції та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. В п.16 Акту зазначено, що професійні захворювання виникли у зв'язку з недосконалістю технологій. Причина професійного захворювання згідно п.17 Акту - проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму, запиленості, неефективність використання засобів індивідуального захисту (а.с.9). 20.02.2009 року позивачу на МСЕК встановлено 70% стійкої втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності внаслідок професійного захворювання - безтерміново (а.с.10). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв'язку. В зв'язку з професійними захворюваннями [PERSON] зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану його здоров'я, і як наслідок необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з п.19 акту №3 розслідування хронічного професійного захворювання саме роботодавець ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» порушив законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо вини [PERSON] в порушенні норм охорони праці, що, на думку представника відповідача, вплинуло на виникнення професійного захворювання у позивача. В статті 14 Закону України «Про охорону праці» зазначені загальні обов'язки працівника в сфері охорони праці з посиланням, що працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених в ст.14 вимог. Представником відповідача не надані докази, які саме порушення норм охорони праці допустив позивач [PERSON] під час його роботи, яким чином ці порушення були зафіксовані, чи був притягнутий позивач до відповідальності за порушення норм охорони праці в період його роботи. З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (випискою з історії хвороби - а.с.7; повідомленням про професійне захворювання (отруєння) - а.с.8; актом розслідування хронічного професійного захворювання - а.с.9; актом огляду МСЕК №343 від 02 березня 2009 року - а.с.23-26), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обов'язків з питань охорони праці, порушено права [PERSON], йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з хворобою, втратою професійної працездатності на 70%. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON] виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 10500грн., яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В.Фрунзе» на користь [PERSON] Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: partial