Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в реалізації права на виховання та спілкування з дітьми, зобов'язавши [PERSON] не чинити перешкоди в спілкуванні з донькою [PERSON], 2008 р. н. та сином [PERSON], 2010 р. н. Встановити часи спілкування з донькою [PERSON], 2008 р. н. та сином [PERSON], 2010 р. н. кожного вівторка з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., кожного четверга з 17 год. 00 хв, до 20 год. 00 хв., щотижня з 12 год. 00 хв. суботи по 12 год. 00 хв. неділі, а також щороку під час зимових канікул на термін 7 днів та під час літніх канікул на термін 14 днів. Місце спілкування з дітьми визначається батьком. В судовому засіданні представник позивача подала заяву про уточнення вимог, і з урахуванням позиції відповідача, просила суд визначити можливість позивачу на спілкування з дітьми щосереди з 16.00 до 18.30 та щонеділі з 12.00 до 18.30 за місцем проживання батька у [INFO], з правом відвідування дитячих розважальних закладів міста. Щороку під час зимових канікул на термін три дні та під час літніх канікул на термін 10 днів за місцем проживання батька . Стверджується, що 25 листопада 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб. В шлюбі народилось двоє дітей - [PERSON], 2008 р. н. та [PERSON], 2010 р. н. 20 серпня 2013 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда шлюб було розірвано. З липня 2013 року позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини й з цього часу проживають окремо, за спільною домовленістю діти залишились проживати разом з матір'ю. Матеріальну допомогу на утримання дітей батько надає добровільно. Після припинення сімейних відносин щотижня, кожного вівторка та кожної суботи спілкувався з дітьми, приїжджав до дому до відповідача, забирав дітей та проводив разом із ними час, відповідач не чинила перешкод у цьому. Але починаючи з січня місяця 2016 року, відповідач відмовляється надавати дітей й постійно ігнорує прохання батька надати можливість побачити їх та поспілкуватись з ними, а тому просить задовільнити позов повністю. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала частково, а саме зазначила, що не чинить ніяких перешкод у спілкуванні батька з дітьми, але спілкування зимою за місцем проживання батька не визнає , оскільки святкових днів в зимку мало і діти взимку хворіють, а оскільки діти відвикли від батька вважає доцільним його спілкування з дітьми влітку протягом п»яти днів. Представник служби у справах дітей Кіровоградської міської ради в судовому засіданні підтримала наданий висновок органу опіки , щодо доцільності спілкування батька з дітьми щосереди з 16.00год. до 18.30год та щонеділі з 12.00год. до 18.30год. за місцем проживання батька з правом відвідування дитячих розважальних закладів. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу від 20.08.2013 року (а. с. 8). Мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 5-6). Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачем. Відповідач чинить перешкоди позивачу в спілкуванні з дітьми у зв»язку з чим позивач звертався в 2016 року до служби у справах дітей з заявою про визначення способу та порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми і отримав відповідний висновок (а. с. 42). Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до ст. 19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». Таким чином, питання виховання дитини батьки мають вирішувати спільно, батько має право на особисте спілкування з донькою, а відповідач не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно із ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї». Отже, із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Позивач звернувся до служби у справах дітей та суду згідно ст. 159 СК України відповідно до якої , якщо той з батьків, з ким проживають діти, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Також відповідно до ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. При винесенні рішення , суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представників, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, позивач хоче спілкуватися з дітьми, має дуже велике бажання виховувати своїх дітей, підтримувати стосунки та піклуватися про дітей, у зв»язку з чим звертався до служби у справах дітей та звернувся до суду . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо визначення наступного порядку участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а саме щосереди з 16.00 до 18.30 та щонеділі з 12.00 до 18.30 за місцем проживання батька у [INFO], з правом відвідування дитячих розважальних закладів міста. В іншій частині вимог , щодо спілкування щороку під час зимових та літніх канікул, суд дійшов висновку, що позов задоволенню підлягає частково. З урахуванням віку дітей та часу канікул , суд вважає , що діти мають можливість на спілкування з батьком за місцем його проживання протягом 3 днів зимових канікул та 5 днів літніх канікул. При цьому , суд враховує той факт , що на час винесення рішення батько з дітьми не спілкувався близько пів року, мати стверджує , що в разі встановлення доброго контакту з батьком про свою згоду за погодженням з батьком на спілкування дітей з ним на довший час ніж визначено рішенням суду. В іншій частині вимог відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved