Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Форм Терра», Якимівської селищної ради Запорізької області, про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації права оренди та витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що право власності на спірну земельну ділянку належить позивачу в порядку спадкування за законом з часу відкриття спадщини після смерті матері [INFO] , яка мала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП №000528, зареєстрований 22 липня 2003р. Оскільки позивач своєчасно не звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини у встановленому порядку, в 2011 році за позовом прокуратури в інтересах територіальної громади с.Розівка Якимівського району Запорізької області спадкова земельна ділянка була визнана відумерлою спадщиною і була передана у власність вказаної територіальної громади. Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.10.2019 року у справі №2-о-74/11 рішення Якимівського районного суду від 25 липня 2011 року в даній справі було скасоване, а позов прокурора, який діяв в інтересах територіальної громади с.Розівка Якимівського району, залишено без розгляду. На підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2019 року у справі №330/2590/19 за позивачем [PERSON] , було визнане право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Розівської сільської ради Запорізької області площею 8,8801га кадастровий номер земельної ділянки 2320385700:06:001:0083. 10 грудня 2020 року право власності позивача було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності за №39679655. Одночасно право територіальної громади було скасовано. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпала правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину, в зв`язку з чим виникають правові відносини з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Після завершення судових справ позивачу стало відомо, що належна їй земельна ділянка перебуває в оренді на підставі договору оренди, укладеного між Якимівською селищною радою, яка представляє інтереси Якимівської об`єднаної територіальної громади, до складу якої увійшла і територіальна громада с.Розівка, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА». Але, враховуючи рішення суду про залишення позову прокурора щодо визнання спадщини відумерлою без розгляду, рішення про таке визнання не набуло чинності, тому ще з 2011 року не існувало правових підстав для передачі земельної ділянки в оренду від імені територіальної громади. З наведеного вбачається, що має місце володіння і користування нерухомим майном без достатніх правових підстав. В даному випадку орендодавець - Якимівська ОТГ в особі Якимівської селищної ради не є належним власником майна в розумінні вказаної вище норми Закону. Тому договір оренди підлягає визнанню недійсним. На підставі викладеного позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,8801га, кадастровий номер земельної ділянки 2320385700:06:001:0083, зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 15.02.2019р. за №30379950 та скасувати запис про його реєстрацію;витребувати від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8.8801га, кадастровий номер земельної ділянки 2320385700:06:001:0083, з нормативною грошовою оцінкою 255411,46грн.; стягнути з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА» та Якимівської селищної ради на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2775,77грн., як за вимогу майнового характеру та 908,00 гривень, як за немайнову вимогу. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача - Якимівської селищної рада Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має. Представник відповідача - ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до доводів позивача, право власності на спірну земельну ділянку належить позивачу в порядку спадкування за законом з часу відкриття спадщини після смерті матері [INFO] , яка мала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП №000528, зареєстрований 22 липня 2003р. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 25 липня 2011 року за позов прокуратури в інтересах територіальної громади с.Розівка Якимівського району Запорізької області задоволено, спадкова земельна ділянка була визнана відумерлою спадщиною і була передана у власність вказаної територіальної громади. Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 жовтня 2019рроку у справі №2-о-74/11 рішення Якимівського районного суду від 25 липня 2011 року було скасоване, а позов прокурора, який діяв в інтересах територіальної громади с.Розівка Якимівського району, залишено без розгляду (а.с.9-11). Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2019 року у справі №330/2590/19 за позивачем [PERSON] , було визнане право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Розівської сільської ради Запорізької області площею 8,8801га кадастровий номер земельної ділянки 2320385700:06:001:0083 (а.с.7-8). 10 грудня 2020 року право власності позивача було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності за №39679655 (а.с.4). Одночасно право територіальної громади було скасовано. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпала правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину, в зв`язку з чим виникають правові відносини з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку належна [PERSON] земельна ділянка перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА», про що в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 15 лютого 2019 року зроблено запис за №30379950(а.с.5). Перехід прав комунальної власності на спірну земельну ділянку, визнану відумерлою спадщиною, від територіальної громади с.Розівка до Якимівської об`єднаної територіальної громади, чиї інтереси представляє Якимівська селишна рада, був зумовлений створенням Якимівської об`єднаної територіальної громади на підставі рішення № 1 двадцять другої сесії сьомого скликання Якимівської селищної ради від 16 травня 2017 року «Про добровільне об`єднання територіальних громад». До її складу входять колишні: Володимирівська, Горьківська, Давидівська, Переможненська, Радивонівська, Розівська, Таврійська, Чорноземненська, Шелюгівська сільські ради та Якимівська селищна рада. Але, враховуючи рішення суду про залишення позову прокурора щодо визнання спадщини відумерлою без розгляду, рішення про таке визнання не набуло чинності, тому ще з 2011 року не існувало правових підстав для передачі земельної ділянки в оренду від імені територіальної громади. З наведеного вбачається, що має місце володіння і користування нерухомим майном без достатніх правових підстав. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Зокрема, має місце порушення норми ст.4 Закону України «Про оренду землі», в якій вказано, що Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. В даному випадку орендодавець - Якимівська ОТГ в особі Якимівської селищної ради не є належним власником майна в розумінні вказаної вище норми Закону. За таких обставин договір оренди підлягає визнанню недійсним з підстав, визначених частиною першою статті 215 ЦК України (недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК), із застосуванням наслідків недійсності правочину, відповідно до частини першої статті 216 ЦК України, поверненням земельної ділянки на підставі статті 1212 ЦК України на користь позивача. За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст. ст. 179,181,316, 317,319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (нерухоме майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Положеннями ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Аналогічні норми містяться в ст.152 ЗК України. Згідно 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права, (п.п.50,51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19). Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином заявлені вимоги є законним та обґрунтованими. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved