Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 2/5 частки будинку в порядку спадкування за законом, встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини про визнання права власності на 3/5 частки будинку в порядку спадкування за законом, вказавши, що батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] з 23.04.1950р. по 08.08.1970р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. 08.01.1970 року рішенням народного суду Ленінського району м.Запоріжжя шлюб між ними було розірвано. Цім же ж рішенням, за [PERSON] визнано право власності на 3/5 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вул.Артилеристів, № 116 і виділено в натурі житлову прибудову літ.А-1, площею 14,4 кв.м.; в житловому будинку літ.А-1: коридор 1-1, площею 3,8 кв.м., кімнату 1-2, площею 6,7 кв.м., у сінях а-1 коридор 1, площею 4,6 кв.м., сарай Б-1, В-1, погріб. Визнано за [PERSON] право власності на 2/5 частин домоволодіння і виділено йому в натурі у житловому будинку літ.А-1 кімнату 1-3, площею 12 кв.м., в сінях а-1 кухню II, площею 9,0 кв.м., водогін. Ринкова вартість житлового будинку № 116 по вул.Артилеристів в м. Запоріжжі на 02.02.2015р., згідно висновку про вартість майна, становить 142\~697,00 грн. В 1970р. батько позивача, [PERSON] переїхав мешкати в м. Світловодськ Кіровоградської області. З цього часу за згодою батька позивач користувався належною йому частиною будинку, садив город, збирав врожай з дерев саду з земельної ділянки на який розташована його частина будинку за адресою: м.Запоріжжя, вул.Артилеристів, № 116. Останній раз позивач спілкувався з батьком восени 1990 року. В грудні 1991р. від рідної сестри батька, [PERSON] позивачу стало відомо, що 21.02.1991р. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 2/5 частини будинку № 116 по вул.Артилеристів в м.Запоріжжі. Після його смерті спадкоємців першої черги, крім [PERSON], як сина, немає. Відповідно ст.526 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно не відоме, - місце знаходження майна або основної його частини. На час смерті [PERSON] мешкав в м. Світловодськ Кіровоградської області, але без реєстрації, що підтверджується довідкою ТОВ «Сервіспромексперт» м. Світловодська. Іншого майна крім 2/5 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вул.Артилеристів, №116 у померлого не було. Таким чином, місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON], у відповідності до ст.526 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), є м. Запоріжжя. 03.07.2014 року померла мати позивача, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 3/5 частини будинку № 116 по вул.Артилеристів в м.Запоріжжі. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] у відповідності до ст.1261 ЦК України, згідно якої у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки, як син померлої. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. У встановлений законом строк до державної нотаріальної контори позивач не звернувся, однак вважається таким, що спадщину прийняв відповідно до ст.1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач мешкає у спадковому будинку з листопада 2013 року, оскільки мати була літньою людиною, погано себе відчувала і потребувала постійної сторонньої допомоги, у них був єдиний бюджет, вони вели спільне господарство. Позивач поховав матір і дотепер мешкає у спадковому будинку, що підтверджується довідкою про склад сімї від 24.08.2014р., виданою головою квартального комітету №79 Ленінського району м.Запоріжжя. На даний час оформити спадщину у нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини, про що отримав листа з Другої Запорізької державної нотаріальної контори за № 223/01-16 від 06.02.2015р. Позивач просить суд визнати, що місцем відкриття спадщини померлого 21.02.1991р. [PERSON] є місцезнадходження його майна, а саме: м. Запоріжжя, вул.Артилеристів б.№116. Встановити, що, [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступив в володіння спадковим майном після смерті [PERSON], який помер 21.02.1991р. Встановити, факт постійного проживання разом із спадкодавицею, [PERSON], на час відкриття спадщини - 03.07.2014 року. Визнати за ним, [PERSON], право власності в порядку спадкування згідно із законом на 2/5 частини будинку № 116 по в м.Запоріжжі спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого 21.02.1991р. та право власності в порядку спадкування згідно із законом на 3/5 частини будинку № 116 по вул..Артилеристів в м.Запоріжжі спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 03.07.2014 року, а загалом, на весь будинок № 116 по вул.Артилеристів в м.Запоріжжі. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила його задовольнити. Представник відповідача позов визнала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України встановлює, що правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цього Кодексу. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові правовідносини регулюються цим кодексом. Судом встановлено, що батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] з 23.04.1950р. по 08.08.1970р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.20). 08.01.1970 року рішенням народного суду Ленінського району м.Запоріжжя шлюб між ними було розірвано. Цім же ж рішенням, за [PERSON] визнано право власності на 3/5 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вул.Артилеристів, № 116 і виділено в натурі житлову прибудову літ.А-1, площею 14,4 кв.м.; в житловому будинку літ.А-1: коридор 1-1, площею 3,8 кв.м., кімнату 1-2, площею 6,7 кв.м., у сінях а-1 коридор 1, площею 4,6 кв.м., сарай Б-1, В-1, погріб. Визнано за [PERSON] право власності на 2/5 частин домоволодіння і виділено йому в натурі у житловому будинку літ.А-1 кімнату 1-3, площею 12 кв.м., в сінях а-1 кухню II, площею 9,0 кв.м., водогін (а.с.11). В 1970р. батько позивача, [PERSON] переїхав мешкати в м. Світловодськ Кіровоградської області. З цього часу за згодою батька позивач користувався належною йому частиною будинку, садив город, збирав врожай з дерев саду з земельної ділянки на який розташована його частина будинку за адресою: м.Запоріжжя, вул.Артилеристів, № 116, що підтверджується квартального комітету № 79 Ленінського району (а.с.13). 21.02.1991р. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 2/5 частини будинку № 116 по вул.Артилеристів в м.Запоріжжі, які належали йому на підставі рішення народного суду Ленінського району м.Запоріжжя від 08.01.1970 року. Після його смерті спадкоємців першої черги відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), крім [PERSON], як сина, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) визнається, що спадкоємиць прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У звязку із тим, що з 1972р. до даного часу позивач постійно користується спадковим майном після смерті батька, тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) він вважається таким, що спадщину прийняв. Відповідно ст.526 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно не відоме,- місце знаходження майна або основної його частини. На час смерті [PERSON] мешкав в м. Світловодськ Кіровоградської області, але без реєстрації, що підтверджується довідкою ТОВ «Сервіспромексперт» м. Світловодська (а.с.21). Іншого майна крім, 2/5 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вул.Артилеристів, №116 у нього не було. Таким чином, місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON], у відповідності до вимог ст.526 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), є м. Запоріжжя. 03.07.2014 року померла мати позивача, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 3/5 частини будинку № 116 по вул.Артилеристів в м.Запоріжжі, який належав їй на підставі рішення народного суду Ленінського району м.Запоріжжя від 08.01.1970 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] у відповідності до ст.1261 ЦК України, згідно якої у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки, як син померлої. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. У встановлений законом строк до державної нотаріальної контори позивач не звернувся, однак вважається таким, що спадщину прийняв відповідно до ст.1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач мешкає у спадковому будинку з листопада 2013 року, оскільки мати була літньою людиною, погано себе відчувала і потребувала постійної сторонньої допомоги, у них був єдиний бюджет, вони вели спільне господарство. Позивач поховав матір і дотепер мешкає у спадковому будинку, що підтверджується довідкою про склад сімї від 24.08.2014р., виданою головою квартального комітету №79 Ленінського району м.Запоріжжя (а.с.14). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved