Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його матір - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Співвласником іншої Ѕ частки вказаної квартири є позивач. Заповіту [PERSON] не залишила, крім позивача інших спадкоємців першої черги немає. Одразу після смерті матері позивач не звернувся до нотаріуса, оскільки законом передбачений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Пізніше, з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у зв`язку із чим було обмежено транспортне сполучення, через що позивач не міг прибути до нотаріуса. На початку квітня 2020 позивач приїздив до нотаріуса, однак нотаріус припинив свою роботу у зв`язку з карантинними обмеженнями. В подальшому, коли нотаріуси відновили свою діяльність після встановленого законодавством пом`якшення карантинних заходів, позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. Консультативним листом за №332/01-16 від 23.06.2020 позивачу роз`яснено, що ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що строк на прийняття спадщини за законом, що відкрилась після померлої [INFO] [PERSON] - матері, він пропустив з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Салата Н.П. , просила розглянути справу на розсуд суду. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частки квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.11.2003, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 21.01.2004 (а.с.10). Співвласником іншої Ѕ частки вказаної квартири є позивач. У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. У відповідності зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Померла [INFO] [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.8). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , тобто після смерті своєї матері він є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців немає. Відповідно до листа приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. № 351/01-16 від 30.06.2020, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.17). Згідно з консультативним листом приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. за № 332/01-16 від 23.06.2020, позивачу роз`яснено, що ним пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.11). Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено у роз`ясненнях, наданих в абз. 6 п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку, виходячи з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що він не подав вчасно заяву про прийняття спадщини у зв`язку з обмеженнями, встановленими відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами. За встановлених обставин суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved