Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт та заповідав йому земельну ділянку з кадастровим номером 3510645300:02:000:9044 загальною площею 4,78 га для ведення фермерського господарства, що розташована на території Знам`янської Другої селищної ради Кіровоградської області. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є юридично необізнаною особою та вважав, що має право на подання такої заяви тільки після спливу шестимісячного строку. Крім того, на момент смерті [PERSON] на всій території України було запроваджено карантин, тому через свій похилий вік та побоювання захворіти на вірусне захворювання «COVID-19» він перебував на самоізоляції. При зверненні до нотаріальної контори 22.12.2020 він отримав роз`яснення про те, що для прийняття спадщини йому необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у\~підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також просив судові витрати віднести на рахунок позивача. Відповідачі у\~підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позовні вимоги визнали повністю, не заперечували проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.03.2020 виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, [PERSON] помер [INFO] в м.Сміла Черкаської області, про що 19.03.2020 виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області складений відповідний актовий запис №25. За життя [PERSON] 11.12.2019 заповів позивачу земельну ділянку з кадастровим номером 3510645300:02:000:9044 загальною площею 4,7800 га, що розташована на території Знам`янської Другої селищної ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-5253/14-19-СГ від 18.09.2019, про що свідчить копія заповіту, який посвідчено 11.12.2019 начальником юридичного відділу апарату Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Погорєловою Н.М. та зареєстровано в реєстрі за №202, та підтверджується відповідним наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №182203340 від 24.09.2019. Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №1123 від 28.08.2020, померлий [PERSON] з 1981 року і на день своєї смерті був зареєстрований та проживав в с.Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області разом з донькою [PERSON] (відповідач у справі), яка зареєстрована за даною адресою з 1995 року. Від імені [PERSON] в сільській раді посвідчувалося два заповіти: - 13.08.2013, зареєстрований в реєстрі за №249, який не змінений та не скасований; - 11.12.2019, зареєстрований в реєстрі за №202, який не змінений та не скасований. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №64005889 від 19.03.2021 вказані вище заповіти є чинними. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Знам`янської районної нотаріальної контори Кіровоградської області 18.09.2020 заведена спадкова справа №176/2020, заяви про прийняття спадщини за заповітом №249 від 13.08.2013 надійшли від доньок померлого [PERSON] та [PERSON] , які залучені до участі у даній справі в якості відповідачів. При зверненні позивача до нотаріальної контори листом від 22.12.2020 за №758/02-14 йому було роз`яснено про те, що він пропустив строк подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом №202 від 11.12.2019 після смерті [PERSON] та його право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці заяви про прийняття спадщини не подавали. Відповідно до п.1\~ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1272\~ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, зазначеним у п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008\~«Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для\~спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд враховує наступне. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Постановами Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 p., № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20.05.2020 року, № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 року (зі змінами), з 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 було встановлено карантин. Внаслідок карантинних обмежень з 12 березня 2020 року зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян, їх прийом у державних установах та вводилось ряд інших обмежень. Міністерство юстиції України на підставі листа від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 рекомендувало нотаріусам обмежити прийом громадян заради уникнення можливого скупчення людей, тому рекомендовано здійснювати прийом громадян виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій. Таким чином необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Крім того суд зазначає, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі докази у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачами пред`явленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для\~спадкоємця на вчинення цих дій,\~через що\~він вчасно\~не звернувся\~до нотаріальної\~контори із\~заявою про\~прийняття спадщини, в інший спосіб захистити своє право не може, є спадкоємцем за заповітом, спадщина не визнана відумерлою, а також з урахуванням незначного часового проміжку між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved