Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 56307,43 доларів США, що в еквіваленті складає 450065,28 грн., судових витрат в розмірі 3441 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 08.02.2006 року між АКБ «Райфайзенбанк Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір «ML-501/009/2006, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 51000 доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки 10,5% річних строком до 08.02.2021 року. В зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 03.06.2013 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: - залишку заборгованості за кредитом в розмірі - 38714,87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 03.06.2013 року складає 309447,95 грн., - суми відсотків за користування кредитом у розмірі - 4416,39 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 03.06.2013 року складає 35300,2 грн., - суми пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 105317,13 грн. Позичальник належним чином свої зобов'язання не виконує, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом в судовому засіданні встановлено, що 08.02.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір «ML-501/009/2006, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 51000 доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки 10,5% річних строком до 08.02.2021 року. Згідно п.4.1 Частини №2 Кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань за цим Договором Позичальник несе відповідальність у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі. Згідно п.1.5 Частини №2 Кредитного договору, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця в розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту (Додаток №1 до цього Договору). Згідно п.1.9.1 Частини №2 Кредитного договору, незважаючи на інші положення цього Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником чи/та Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за цим Договором. Станом на 03.06.2013 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 56307,43 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 03.06.2013 року складає 450065,28 грн. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 27.06.2012 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором «ML-501/009/2006 від 08.02.2006 року, укладений між АКБ «Райфайзенбанк Аваль», що є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТБ Банк» щодо права вимоги до відповідача за Кредитним договором «ML-501/009/2006 від 08.02.2006 року Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] залишок заборгованості за кредитом в розмірі - 38714,87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 03.06.2013 року складає 309447,95 грн., суму відсотків за користування кредитом у розмірі - 4416,39 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 03.06.2013 року складає 35300,2 грн., суму пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 105317,13 грн., судовий збір у розмірі 3441 грн.

Outcome: approved