Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Котовської районної державної адміністрації Одеської області, при цьому наполягав на визнанні за ним, [PERSON], права приватної власності за набувальною давністю на земельну частку (пай) розміром 6,38 га в умовних кадастрових гектарах, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0106215, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження від 02 жовтня 1996 року на №316/96. Позивач у судове засідання не зявився, але його предстанвик за довіренстю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, згідно якої позов визнав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2000 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 6,38 га в умовних кадастрових гектарах, що належало померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0106215, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження від 02 жовтня 1996 року на №316/96. 10 грудня 2000 року дружина спадкодавця [PERSON] звернулась з заявою про відмову від прийняття спадщини після чоловіка на користь матері позивача [PERSON] [PERSON] добросовісно та безперервно володіла вказаною земельною часткою (паєм) майже 10 років. 26 квітня 2010 року [PERSON] померла. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач, її чоловік [PERSON], та син [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON], що встановлено рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2011 року. Після смерті матері спірною земельною часткою (паєм) володіє позивач. Факт добросовісного та безперервного володіння та відкритого користування даним нерухомим майном також підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до ст. 344 ч. 2 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачем земельною часткою (паєм), значно перевищує 10 років, то позивач має право на визнання за ним права власності на зазначену вище земельну частку (пай).

Outcome: approved