Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказала, що 20.02.1999 року вони з відповідачем фактично почали проживати як подружжя у м. Москва Російської Федерацїї. [INFO] в них народилася донька - [PERSON]. Позивач зазначила, що в травні 2010 року їхні з відповідачем відносини припинились, і з цього часу вони почали проживати окремо, а дитина залишилась проживати разом з нею в Російській Федерації. [PERSON] на даний час навчається в 10 класі в Державному бюджетному загальноосвітньому закладі - Московському культурологічному ліцеї № 1310. В 2012 році позивач набула право власності на квартиру [ADDRESS] (на даний час м. Балашиха Московської області Російської Федерації загальною площею 60,4 кв.м.) Позивач вказала, що після припинення між нею та відповідачем відносин, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Відповідач взагалі відмовляється бачитися з донькою та спілкуватися з нею. З 2010 року [PERSON] жодного разу не бачив доньку, не робив спроби побачитись з нею, його взагалі не цікавить його дитина, хоча позивач ніколи не чинила та не чинить перешкод у його спілкуванні з [PERSON], а навпаки сприяє цьому. Позивач зазначила, що вона неодноразово телефонувала [PERSON] з пропозицією провідати доньку, поспілкуватися з нею, але він кожен раз відмовляється від цього, не пояснюючи причину на це. Влітку 2016 року [PERSON] взагалі відключив телефон, а потім змінив номер свого телефону. [PERSON] не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Разом з тим позивач вказала, що за період навчання [PERSON] показала себе як учениця з хорошими здібностям до навчання, мотивація до навчання добра, по характеру [PERSON] спокійна, дисциплінована, але вихованням [PERSON] займається лише мати. Батько [PERSON] - [PERSON] за період навчання доньки жодного разу не відвідував батьківські збори, класні шкільні зібрання. [PERSON] за місцем проживання доньки також не з»являється. У зв'язку з тим, що [PERSON] не надавав позивачу матеріальної допомоги на утримання доньки, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21.10.2010 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Після відкриття виконавчого провадження, а саме 14.02.2011 року за [PERSON] сплачували аліменти не регулярно, один раз в рік, його батьки, але з 2015 року платежі перестали надходити взагалі. [PERSON] самостійно ні разу не сплачував аліменти на утримання доньки. Позивач вказала, що батько дитини - [PERSON] забув про існування його доньки, він не спілкується з донькою, не робить спроби спілкуватися, матеріально не утримує її, не поздоровляє зі святами та днем її народження, загалом не займається її вихованням, відмовляється від спілкування з нею. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо [PERSON]. Разом з тим, позивач зазначила, що [PERSON] має бажання позбавити свого батька батьківських прав по відношенню до неї. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи повідомленим про дату та місце судового засідання шляхом публікації оголошення у газеті, суд, врахувавши думку сторін по справі, які не заперечували провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради позовні вимоги позивача підтримав і вважав доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухав сторони, пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.02.1999 року по травень 2010 року фактично проживали, як подружжя. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] в [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 29.07.2016 року, виданого повторно, факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] встановлювався позивачем, що свідчить про небажання відповідача прйимати участь у житті доньки з самого дня її народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач- Зозуля В.В. ніякої участі у вихованні доньки не приймає, не займається її вихованням, не бачиться з нею, не цікавиться її здоров»ям, умовами життя, не піклується про фізичний і доховний розвиток доньки, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що у свою чергу свідчить про умисне ухилення батька від виконання своїх обов»язків. Судом встановлено, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, донька йому не потрібна та не цікава. Встановлено, що з травня 2010 року відповідач жодного разу не спілкувався з донькою, не дарував подарунків, не вітав зі святами та днями народження, жодної спроби зі сторони відповідача побачити свою дитину не було. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.10.2010 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 700,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, після відкриття виконавчого провадження, а саме з 14.02.2011 року за [PERSON] сплачували аліменти, один раз в рік, його батьки, але з 2015 року платежі перестали надходити взагалі. Встанволено, що [PERSON] самостійно ні разу не сплачував аліменти на утримання доньки. Всі вищевикладені доводи позивача, також підтвердили і свідкі [PERSON], [PERSON], [PERSON], опитані в судовому засіданні. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради від 14.12.2016 року № 01-8701/46, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки - [PERSON], [INFO]. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно доньки не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved