Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Лозівської міської ради Харківської області про визнання права власності на квартиру в звязку із втратою правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківська область, м-н 3, б. 33-Б, кв. 3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25 квітня 1997 року Лозівським філіалом Харківської товарної біржі, реєстраційний номер 152. Даний договір був зареєстрований в Лозівському БТІ. На даний час позивач має намір розпорядитися своїм майном в звязку з чим звернувся до реєстратора з заявою про державну реєстрацію, але йому в цьому було відмовлено, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який ним був втрачений, а отримати дублікат договору не представляється можливим. В звязку з чим просить визнати за ним право власності на вищевказану квартиру у звязку із втратою правовстановлюючого документу. Позивач до судового засідання з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, просив вирішити справу на власний розсуд. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 3, б. 33-Б, кв. 3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного та посвідченого 25 квітня 1997 року Лозівським філіалом Харківської товарної біржі, реєстраційний номер 152. В довідці Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області № 74 від 25.10.2017 року зазначено, що згідно архівних реєстраційних матеріалів підприємства, серед зареєстрованих будинків (квартир) в місті Лозова та Лозівському районі, станом на 01.01.2013 року квартира, розташована за адресою - Харківська область, м. Лозова, м-н 3, б. 33-Б, кв. 3 оформлена та зареєстрована за [PERSON] на підставі Договору № 152 купівлі-продажу від 25 квітня 1997 року, підписаного та зареєстрованого Лозівською філією Харківської товарної біржі на підставі біржового контракту. Згідно звіту про незалежну оцінку однокімнатної квартири, розташованої за вище зазначеною адресою, станом на 07.02.2018 року ринкова вартість обєкту нерухомого майна складає 112100 гривень (без ПДВ). З моменту підписання договору, тобто з 25.04.1997 року і по теперішній час позивач володіє вказаною квартирою, мешкає у спірній квартирі, сплачує за неї всі комунальні послуги, зареєстрований за адресою спірної квартири, що підтверджується штампом в паспорті щодо реєстрації місця проживання від 17.02.2000 року та довідкою про склад сім'ї та реєстрацію від 24.10.2017 року, виданою КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради. З моменту укладання договору з боку відповідача позову стосовно неправомірного володіння вказаною квартирою до позивача не пред'являлось. Як вказано в позовній заяві та свідчать документи по справі позивач втратив договір купівлі-продажу квартири, що підтверджується розміщенням оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Голос Лозівщини» за № 43-44 від 18.05.2018. Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до Харківської товарної біржі з проханням надати копію договору купівлі-продажу квартири в звязку з його втратою, але відповіді так і не отримав, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) станом на 04.05.2016 року Лозівська філія Харківської товарної біржі закрита, відомості про неї вилучені. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону, свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом, рішень судів, що набрали законної сили, інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що втрата позивачем договору купівлі-продажу, а також той факт, що отримання дублікату договору є неможливим, є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Право позивача [PERSON] на спірну квартиру ніким не оспорене. Таким чином визнання сторонами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved