Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Скадовський морський торговельний порт», в якому зазначив, що 23.03.2005 по 12.06.2013 року перебував з відповідачем у трудових відносинах. Звільнений на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у зв'язку з переведенням на іншу роботу. На момент звільнення йому було нараховано до сплати 14 123,53 грн. заробітної плати. Станом на липень 2013 року заборгованість по виплаті заробітної плати, яка не була погашена при звільненні, становила 9 288,02 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 9 288,02 грн., а також витрати на юридичну допомогу у сумі 200 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача неодноразово надавав суду клопотання про відкладення розгляду справи з різних підстав: 10.01.2014 у зв'язку з відрядженням представника, 03.02.2014 у зв'язку з відпусткою юриста за власний рахунок, при цьому підтверджуючі документи не надавав; в судове засідання 21.01.2014 не з'явився без повідомлення причин неявки, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно з ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. За таких обставин чергову неявку представника відповідача в судове засідання та клопотання про перенесення судового засідання на невизначений строк суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами. На підставі положень ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого не заперечував позивач. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. В період з 24 березня 2005 року по 12 червня 2013 року сторони перебували в трудових правовідносинах: [PERSON] працював на державному підприємстві «Скадовський морський торговельний порт» на посаді капітана УДПН - інспектора, звільнений у зв'язку з переведенням до Скадовської філії ДП «Адміністрація морських портів України» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4-5). Згідно довідки сума розрахунку по заробітній платі у зв'язку зі звільненням станом на 12.06.2013 становить усього 12 147,48 грн., в тому числі нараховано за червень 2013 року усього 14 123,53 грн. (а.с.6). Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано ст.43 Конституції України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, провадяться в день звільнення. Відповідач в порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України заробітну плату своєчасно не виплачував, повний розрахунок при звільненні не здійснив, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 9 288,02 грн., що підтверджується копією розрахункового листка за липень 2013 року (а.с.6). Таким чином, враховуючи несвоєчасне проведення відповідачем виплати заборгованості по заробітній платі, а також те, що відповідачем було порушено право позивача на своєчасне отримання заробітної плати, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу у сумі 200 грн.

Outcome: approved