Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу в якому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуг в сумі 18269,12 грн., 3% річних в сумі 1137,60 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2783,17 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» №1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. При цьому 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір - 1). Як вказує позивач, повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору-1. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. [PERSON] отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. Відповідач, в порушення умов Договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2021 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 18244,57 грн., яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. На підставі викладеного позивач просив стягнути вказану заборгованість. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України просив стягнути 3% річних та індекс інфляції. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.03.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 30.08.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що зі змісту розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вбачається, що заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2021 року становить у розмірі 18 244,57 грн., що виходить за межі позовної давності. Крім того, послуга по гарячому водопостачанню в будинку [ADDRESS] відсутня. З урахуванням викладеного просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Також, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. 06.09.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що в розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з листопада 2015 року по січень 2021 року (о/р [NUMBER]. [ADDRESS]) чітко вбачається визнання відповідачем своєї заборгованості, яке виражається у систематичній діяльності, спрямованій на часткове погашення заборгованості. Зокрема, відповідачем: у 2016 році було здійснено оплату в загальному розмірі 1493,55 грн.; у 2017 році оплата була здійснена у розмірі - 105,96 грн.; у 2018 році розмір оплати складає 320,76 грн.; у 2020 році оплачено - 506,15 грн. В цілому, за період з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2021 року відповідачем на послуги з водопостачання та водовідведення було оплачено коштів на загальну суму - 2426,42 грн. Таким чином, відслідковується систематичність вчинення відповідачем дій, спрямованих на погашення боргових зобов`язань перед позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення за адресою [ADDRESS] , що є нічим іншим як визнанням наявності у відповідача боргових зобов`язань, що в розумінні ч. 1 ст. 264 ЦК України є вчиненням дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а тому наявний факт переривання перебігу позовної давності. У зв`язку з тим, що між діями відповідача, які підтверджують визнання боргу відсутній проміжок часу який би досягав 3-х років, заява відповідача про застосування строків позовної давності є безпідставною. 14.09.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів. 24.09.2021 року від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено пунктом 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Встановлено, що 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - Повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір). Відповідач [PERSON] отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. У відповідності до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач в порушення умов Договору, зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати спожитих в період 01.10.2015 р. по 31.01.2021 р. послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 18244,57 грн., що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості, які містяться в матеріалах справи. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2020 р., суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь інфляційної складової боргу у розмірі - 2783,17 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 1137,60 грн. Що стосується строку позовної давності, заявленої відповідачем, то слід зазначити наступне. Відповідач зазначив, що зі змісту розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вбачається, що заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2021 року становить у розмірі 18 244,57 грн., що виходить за межі позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою 29 березня 2021 року, а тому з урахуванням положень статті 257 ЦК України, заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення підлягає стягненню за період з 29 березня 2018 року по 31 січня 2021 року. Однак, з такою позицією відповідача суд не погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 258 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю в три роки. В той же час, в ст. 264 ЦК України зазначено про переривання перебігу позовної давності. Частина 1 статті 264 ЦК України встановлює, що позовна давність переривається у випадку вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. У випадку переривання строку позовної давності, такий строк починається заново, що передбачено ч. 3 ст. 264 ЦК України. Виходячи, з матеріалів надісланих суду та відповідачу разом із позовною заявою, а саме в розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з листопада 2015 року по січень 2021 року (о/р [NUMBER]. [ADDRESS]) чітко вбачається визнання відповідачем своєї заборгованості, яке виражається у систематичній діяльності, спрямованій на часткове погашення заборгованості. Зокрема, відповідачем: у 2016 році було здійснено оплату в загальному розмірі 1493,55 грн.; у 2017 році оплата була здійснена у розмірі - 105,96 грн.; у 2018 році розмір оплати складає 320,76 грн.; у 2020 році оплачено - 506,15 грн. В цілому, за період з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2021 року відповідачем на послуги з водопостачання та водовідведення було оплачено коштів на загальну суму - 2426,42 грн. Таким чином, відслідковується систематичність вчинення відповідачем дій, спрямованих на погашення боргових зобов`язань перед позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення за адресою [ADDRESS] , що є нічим іншим як визнанням наявності у відповідача боргових зобов`язань, що в розумінні ч.1 ст. 264 ЦК України є вчиненням дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а тому наявний факт переривання перебігу позовної давності. Слід звернути увагу на судову практику, зокрема на Постанову Верховного суду від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18, в якій Верховний суд звертає увагу на те, що закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (див. частина перша статті 11 ЦК України). До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17 У зв`язку з тим, що між діями відповідача, які підтверджують визнання боргу відсутній проміжок часу який би досягав 3-х років, заява відповідача про застосування строків позовної давності є безпідставною. Що стосується заперечень відповідача стосовно того, що розрахунок заборгованості є невірним у зв`язку з тим, що послуга по гарячому водопостачанню в будинку [ADDRESS] відсутня, то вини не приймаються до уваги, оскільки не доведені належними доказами. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Також, відповідач заперечуючи проти позову посилається на не зазначення позивачем тарифів у розрахунку заборгованості, що на його думку є неправомірним. Тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (холодної та гарячої води) за куб. метр води та стоків встановлюються уповноваженим органом - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, отже, інформація є відкритою та загальнодоступною. Крім того, пунктом 2.1. Договору встановлені тарифи на водопостачання та водовідведення, а у разі їх зміни, нові тарифи застосовуються для оплати послуг відповідачем з моменту їх введення в дію без внесення змін до цього Договору. Таким чином, не зазначення тарифів на підставі яких здійснено нарахування боргу не може бути підставою вважати розрахунок заборгованості не вірним. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved