Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON]\~ про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] 02.10.2011р. керуючи т.з. ВАЗ ( 05074 АА) буксував саморобний причіп ( 10857 НІ), виконуючи поворот ліворуч на територію АЗС на 259 км. автодороги Дніпропетровськ - Миколаїв, не впевнився в тому що маневр буде безпечним, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Хьюндай (ВН 9365 СХ), що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто здійснив дії передбачені ст. 124 КУпАп. Вина відповідача підтверджується постановою Апеляційного суду від 14.12.2011р. В результаті зазначеної дтп було пошкоджено автомобіль Хьюндай (ВН 9365 СХ) що належить [PERSON] Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого т.з. відповідно до висновку №Д17/10/11 про оцінку автомобіля складає 9236,82грн. ззазначена шкода особисто винуватцем відшкодована не була. 10.08.2012р. позивач звернувся до [PERSON] з листом про компенсацію витрат, але нічого відшкодовано не було. Від позивача надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (заяву від 10.01.2012р., поліс №АА/2972690, копію постанови апеляційного суду від 14.12.2011р., платіжне доручення №2783 від 14.08.2012р., наказ від 09.08.2012р. №2437, висновок експерта №Д17/10/11 від 10.10.2011р., свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів від 12.05.2003р. №145) суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2011р. сталася дтп, в результаті якої автомобілі ВАЗ ( 05074 АА) та Хьюндай (ВН 9365 СХ), отримали пошкодження. Відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні вказаної дтп, проте матеріальних збитків не відшкодував. Згідно ч. 3 ст.\~10\~та ч. 1 ст.\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільне - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільне - правову відповідальність. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільне - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів -юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ч.3\~ст.61 ЦПК\~про підстави звільнення від доказування обставини,\~\~встановлені\~\~судовим\~\~рішенням у цивільній, господарській\~\~або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді\~\~інших\~\~справ, у\~\~яких\~\~беруть участь ті\~\~самі\~\~особи або\~\~особа,\~\~щодо\~\~якої\~\~встановлено ці обставини. Розмір суми страхового відшкодування встановлений зазначеними судовими рішеннями має бути виплачений згідно із ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особі, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, до якої виникло право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача до [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 974,40грн.

Outcome: approved