Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №030.29-50/2016-С, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 670000,00 доларів США, зі сплатою 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення 17.01.2017 року. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно у терміни визначені договором. Зазначив, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо місячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 167856,38 доларів США. З метою забезпечення виконання договору кредиту 18.01.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №030.29-50/216-С, відповідно до якого [PERSON] зобов'язалась перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених договором кредиту. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.01.2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №030.29-50/2016-С, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 670000,00 доларів США, зі сплатою 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення 17.01.2017 року. 07.11.2008 року була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту №030.29-50/2016-С, згідно з якою сторони домовилися змінити графік погашення заборгованості по договору кредиту в листопаді 2008 року та змінені умови відповідальності за невиконання договору кредиту, які закріплені в п. 4.5. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно у терміни визначені договором. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 67000,00 доларів США. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором кредиту №030.29-50/2016-С від 18.01.2007 року належним чином не виконав. Загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 11.08.2016 року становить 167856,38 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 55808,63 доларів США; сума заборгованості за відсотками 64538,60 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 21408,30 доларів США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 26100,85 доларів США. З метою забезпечення виконання договору кредиту, 18.01.2007 року між [PERSON] та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір поруки №030.29-50/2016-С, згідно з яким остання зобов'язалась перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору кредиту №030.29-50/2016-С від 18.01.2007 року, а тому з нього та [PERSON], як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 167856,38 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 4165622,96 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору 31242,17 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved