Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], треті особи: Галицької районної адміністрації ЛМР, Департаменту економічної політики ЛМР, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про заборону використання житлової квартири для здійснення підприємницької діяльності. В обґрунтування позову покликається на те, що будинок [ADDRESS] у м.Львові перебуває у власності Львівської міської ради, та на обслуговуванні ЛМКП «Айсберг». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартир №12 та №7 у вказаному будинку, та використовують її для ведення підприємницької діяльності без відповідних дозвільних документів, а саме облаштували квартири під розважальний заклад із надання послуг атракціону «[INFO]». На адресу відповідачів було скеровано попередження, яким зобов'язано надати дозвільні документи на перепланування квартир№12, №17 в будинку [ADDRESS] у м.Львові; та відкриття підприємницької діяльності в квартирах за вказаною адресою. Крім того відповідачів повідомлено про адміністративну відповідальність в разі не виконання даного попередження. 03.07.2015 року ЛМКП «Айсберг» було складено протокол №25 про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно провела перепланування квартири №12 та №7 із пробиттям дверних прорізів у капітальних стінах, для проведення в квартирі підприємницької діяльності , а саме «[INFO]». Проте, на даний час відповідачі продовжують користуватись квартирами для ведення підприємницької діяльності. Просить позов задовольнити в повному обсязі та заборонити проводити підприємницьку діяльність у житлових квартирах. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, надав суду пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві. Відповідачі та представник третьої особи - Департаменту економічної політики ЛМР у судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не зявились оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. В судовому засіданні треті особи: представник Галицької районної адміністрації ЛМР, [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених у фабулі позову та надали пояснення аналогічні викладеним представником позивача. Просять позов задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 19.02.1997 року. Крім того відповідач [PERSON] являється співвласником квартири №7 з часткою 39,100, загальною площею 109,8кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири №4054 від 22.12.2000 року, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.04.2015 року Як вбачається із матеріалів справи будинок [ADDRESS] у м.Львові перебуває на балансі та утриманні ЛМКП «Айсберг». Згідно актів, складених комісією ЛМКП «Айсберг» 11.08.2015 року, 25.09.2015 року, 12.10.2015 року відповідачі використовують приміщення вказаних квартир для ведення підприємницької діяльності - надання послуг атракціону «[INFO]» без відповідних дозвільних документів. 03.07.2015року ЛМКП «Айсберг» було складено Протокол № 25 про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що [PERSON] самовільно провела перепланування кв.12. кв.7 із пробиттям дверних прорізів у капітальних стінах, для проведення в квартирі підприємницької діяльності, а саме: надання послуг атракціону «[INFO]». У відповідності до основних принципів здійснення права власності, закріплених статтею 319 ЦК України, зокрема визначених, частинами 4 та 5 названої статті, власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності па шкоду правам свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст.6 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку, як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Відповідно до ст.10 ЖК України громадяни зобов'язані дбайливо ставитись до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. Судом встановлено, що відповідачами використовуються квартира не за призначенням, тому вимоги позивача використання приміщення квартири [ADDRESS] у м. Львові за призначенням як житло, заборонивши використання цієї квартири під майстерню ремонту годинників є підставними та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved