Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 жовтня 2015 року між ПАТ Альфа-Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір Угода про надання особистого кредиту №490947395, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 18946 гривень 56 копійок та зобовязався повернути його, сплатити проценти на користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в сумі 18946 гривень 56 копійок, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, а відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 09 серпня 2016 року має заборгованість за кредитом у розмірі 18241 гривень 90 копійок, за відсотками в розмірі 3233 гривні 33 копійки, а також нарахований штраф 1090 гривень 43 копійки, які в добровільному порядку вона не погашає, у звязку з чим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.38), у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви (а.с.31) позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.38,39) в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами, який за змістом та формою відповідає вимогам ст. 1054-1055 ЦК України та відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 28 жовтня 2015 року була укладена Угода про надання особистого кредиту №490947395 (а.с.5-16), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 18946 гривень 56 копійок терміном на 48 місяців зі строком повернення кредиту 29 жовтня 2019 року, зі сплатою відсотків у розмірі 39,9% річних та зобовязався погашати його відповідно до умов договору шляхом щомісячного платежу згідно Графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) (а.с.16). Кредитний договір був укладений з дотриманням умов ст. ст. 641, 642 ЦК України. Пунктом 10 акцепту угоди передбачено, що всі відносини між позивачем та відповідачем врегульовуються Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», а п.4.3.16 даного Договору передбачено право позивача вимагати дострокового виконання зобовязань держателя за договором (а.с.11 зворот). В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 09 серпня 2016 року мається заборгованість в розмірі 22\~565 гривень 66 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 18241 гривень 90 копійок, за відсотками в розмірі 3233 гривні 33 копійки, а також нарахований штраф 1090 гривень 43 копійки, відповідно до умов кредитного договору, а позивач має право вимагати від відповідача оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Позивач повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за кредитним договором шляхом направлення на його адресу вимоги про дострокове повернення кредиту від 16 серпня 2016 року (а.с.23), яка відповідачем залишилася без задоволення. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Умовами Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» не передбачено розмір та порядок нарахування штрафних санкції за порушення умов договору. В той же час згідно п. 11 акцепту угоди передбачено. що у разі повного або часткового прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 50 гривень за кожне допущене прострочення платежу, що триває від 1 до 4 календарних днів з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, у випадку, якщо прострочення триває 5 і більше календарних днів, додатково позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 150 гривень за кожен випадок допущеного порушення (а.с.6). Оскільки, в порушення умов кредитного договору, позичальник не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором та графіком строки суму кредиту та відсотки, що свідчить про істотне порушення нею в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, то суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 22565 гривень 66 копійок. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем під час звернення з позовом до суду пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved