Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. 14.02.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 12.03.2020 року справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. 26.03.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку із клопотанням представника відповідача. 15.04.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку із наданням доручення на проведення відеоконференції, витребуванням доказів. Позивачзвернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.05.2018 року був укладений договір позики № 11052018 між сторонами, за яким відповідач прийняв у власність 34047 гривень 00 копійок, що еквівалентно 1300,00 доларів США. Вказав, що факт отримання зазначених коштів підтверджено розпискою від відповідача. Зазначив, що борг позивачу у встановлений строк не повернуто, суму відсотків, передбачених договором, жодного разу сплачено не було. Просив стягнути з відповідача в його користь заборгованість за договором позики в сумі 34047 гривень 00 копійок; 2% від суми позики у розмірі 13618,80 гривень; витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень та судовий збір. Відповідач подав відзив на позов, в якому просив позовну заяву залишити без задоволення. Вказав, що він ніколи не був знайомий з позивачем, ніколи його не бачив та не зустрічався з ним, ніколи не укладав із позивачем жодних договорів, зокрема, договору позики. Зазначив, що він ніколи не підписував такого договору та не писав жодних розписок на ім`я позивача. В судове засідання позивач не прибув, однак надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи, що призначений на 07 травня 2020 року о 15.00 год. без участі позивача та/або його представника на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнали, просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши думку учасників засідання, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. З копії договору позики № 11052018 від 11.05.2018 року вбачається, що відповідач позичив у позивача 34047 гривень 00 копійок, що еквівалентно 1300,00 доларів США. З копії розписки відповідача від 11.05.2018 року вбачається, що [PERSON] отримала у власність грошові кошти від [PERSON] у сумі 34047 гривень 00 копійок, що еквівалентно 1300,00 доларів США. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ухвалою суду від 15.04.2020 року витребувано у позивача [PERSON] оригінали договору позики від 11 травня 2018 року № 11052018 та розписки [PERSON] від 11 травня 2018 року. Витребувані докази зобов`язано надати суду до 07 травня 2020 року Однак станом на момент проведення судового розгляду 07 травня 2018 року позивач вимоги вказаної ухвали не виконав, не подав витребувані судом докази, не повідомив про причини їхнього неподання суду. Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, беручи до уваги, що оригінали письмових доказів, а саме оригінали договору позики від 11 травня 2018 року № 11052018 та розписки [PERSON] від 11 травня 2018 року, позивачем не подано, а відповідач та його представник ставлять під сумнів справжність таких доказів, враховуючи значення цих доказів для справи, те, що позивач ухиляється від їхнього подання до суду, відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України потрібно відмовити у визнанні обставин, для з`ясування яких витребовувалися ці докази. Беручи до уваги ст. 1047 ЦК України, відповідно до якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, враховуючи положення ч.10 ст.84 ЦПК України, суду не надано належних та допустимих доказів того, що між сторонами укладався договір позики № 11052018 від 11.05.2018 року та що відповідачем видавалася позивачу розписка від 11.05.2018 року. За таких обставин у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача стягувати судовий збір в користь позивача не потрібно.

Outcome: dismissed