Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму основного боргу в розмірі 125550грн. та з [PERSON] суму боргу в розмірі 100грн., разом із судовими витратами. В підтвердження своїх вимог зазначає, що у жовтні 2015 [PERSON] звернувся з проханням надати йому позику в сумі 5000 доларів США і 30.10.2015 позивач передав останньому гроші у вказаній сумі, про що склав розписку, якою зобовязався повернути грошові кошти до 30.12.2015, однак до цього часу борг не повернув. 30.10.2015 між позивач та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання відповідає за належне виконання боргових зобовязань [PERSON], розмір відповідальності поручителя складає 100грн., що позивач також просить стягнути на свою користь. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за їх відсутністю не надали, тому суд, зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачів, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 30.10.2015 [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 доларів США і зобовязався повернути до 30.12.2015, про що склав розписку. Отже, між сторонами укладено простий письмовий договір позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошову суму, а позичальник зобовязується повернути таку ж саме грошову суму (суму позики). Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач не тільки до встановленого у розписці терміну, але і до сьогоднішнього часу не повернув суму позики, то з відповідача повинно бути стягнуто суму боргу в розмірі 5000 доларів США, що станом на 16.08.2016 за курсом 2511,51 за 100 доларів США, становить 125550грн., тому вимоги позову в цієї частині підлягають задоволенню на підставі їх доведеності та обґрунтованості. Далі, судом встановлено, що 30.10.2015 між позивач та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання відповідає за належне виконання боргових зобовязань [PERSON], розмір відповідальності поручителя складає 100грн. Відповідно до ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до правил ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позову до відповідача [PERSON] також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на підставі правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved