Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19683,92 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 травня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №DNKRCC9EEL2406, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 13900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Однак відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та пені у встановленні договором терміни, у звязку з цим станом на 24 листопада 2016 року сума заборгованості відповідача складає 62874,41 гривні, з якої: 9013,52грн. заборгованість за кредитом, 9,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3614,00 грн. - заборгованість за комісією, а також 50237,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. 09 квітня 2014 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача стягнуто заборгованість у розмірі 44604,01 грн. Різниця становить 18270,40 грн., а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 913,52 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 30 травня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №DNKRCC9EEL2406, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 13900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 278,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг,Тарифами складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року з відповідача стягнуто заборгованість за означеним кредитним договором у розмірі 44604,01 грн., з яких заборгованість за кредитом 9013,52 грн., заборгованість за процентами 9,83 грн., заборгованість по комісії 3614,00 грн., пеня 29366,47 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2100,19 грн. Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, рішення суду не виконала, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість перед позивачем. Так, станом на 24 листопада 2016 року загальна сума заборгованості відповідача складає 62874,41 гривні, з якої: 9013,52 грн. заборгованість за кредитом, 9,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3614,00 грн. - заборгованість за комісією, а також 50237,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач, вказуючи, що різниця становить 18270,40 грн., а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 913,52 грн. штраф (процентна складова), просить стягнути означені суми з відповідача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно з якою позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Водночас, суд виходячи з того, що різниця між пенею, що нарахована банком та заявлена до стягнення та стягнута за рішенням суду становить 20870,59 грн., враховуючи положення ст.11 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача саме суму заборгованості, заявленої до стягнення в розмірі 18270,40 грн. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1378,00 грн., тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved