Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за усним договором позики передав позичальнику у власність [PERSON] 144 000 гривень та повітродув вартістю 283 000 гривень. Зазначає, що при фактичному одержанні вказаної суми позичальником та повітродува 28.07.2014 року [PERSON] склав розписку, якою зобов'язувався повернути позичені 144 000 гривень та повітродув до 01 серпня 2014 року. Крім цього зазначає, що на усну претензію повернути кошти, [PERSON] відмовив позивачу, після чого він 10.02.2015 року направив за адресою місця проживання відповідачу письмову претензію та вимагав виконати свої зобов'язання та повернути 427 000 гривень (144 000 гривень по грошовому зобов'язанню та 283 000 гривень у відшкодування вартості повітродува), станом на 10.02.2015 року в строк до 28 лютого 2015 року, та просив повернути кошти в сумі 427 000 гривень за місцем виконання договору за адресою: [ADDRESS], 03194 Святошинський район міста Києва. Вказує, що до теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим не виконав взяті на себе зобов'язання. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи, копії розписки позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед відповідачем та передав йому грошові кошти. З копії розписки даної відповідачем [PERSON] від 28.07.2014 р., вбачається, що такий отримав, від відповідача 144 000 гривень та повітродув. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача із письмовою претензією про повернення коштів на загальгу суму 427000 гривень, яка включає 144 000 гривень борг грошового зобов»язання та 283 000 гривень відшкодування вартості повітродува. Відтак по сьогоднішній день позичальник [PERSON] не повернув позивачу позику на загальну суму 427 000 грн. у строки, визначені у вищевказаній письмовій вимозі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1140 грн. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved