Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на автомобіль, покликаючись на те, що 31.10.2006 року придбав у відповідача автомобіль, без нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, марки «Mercedes Benz», модель Vito 110», 1998 року випуску, червоного кольору, шасі (кузов, рама) № VSA63807413013834, тип ТЗ_ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований у РЕВ при УДАІ ГУМВС України в Хмельницькій області 31.10.2006 року. У підтвердження цієї угоди відповідач надав позивачу розписку від 31.10.2006 року, про те, що він отримав від нього за придбаний автомобіль 55\~000 грн., що на той момент, за курсом НБУ складало 10\~000 доларів США, а також цього ж дня, позивач отримав від відповідача даний транспортний засіб, ключі від нього та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №705977. 07.03.2016 року автомобіль позивача було затримано співробітниками Національної поліції у Львівській області та направлено на арешт-майданчик, на підставі постанови державного виконавця ВДВС Красилівського РУЮ, винесену в межах ВП №49827043 про арешт вказаного автомобіля. Позивач звернувся до ВДВС Красилівського РУЮ з метою зясувати підстави накладення арешту на даний автомобіль, де його повідомили, що у відповідача [PERSON] існує непогашена в добровільному порядку заборгованість перед фінансовою установою, та враховуючи, те що позивач не переоформив право власності на автомобіль, на нього було накладено арешт Постановою від 27.01.2016 року з метою стягнення боргу з відповідача в ході виконавчого провадження №49827043 та оголошено автомобіль в розшук Постановою від 17.02.2016 року. Позивач вважає, що автомобіль марки «Mercedes Benz», модель Vito 110», 1998 року випуску, червоного кольору, шасі (кузов, рама) № VSA63807413013834, тип ТЗ_ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], належить йому на праві власності за набувальною давністю, оскільки відповідач до нього ніяких претензій не предявляв. Позивач в судове засідання не зявився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив задоволити. Представник ТСЦ 4641 РСЦ МВС у Львівській області у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно ст. 169 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши докази, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно розписки від 31.10.2006 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 10\~000 доларів США, що еквівалентно 55\~000 грн. в якості оплати за автомобіль марки Мерседес-Бенц, модель 1100, 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Частиною 1\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Наведені висновки узгоджуються з роз`ясненнями викладеними в п. 11, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», згідно з якими, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей\~335\~і\~344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Пункт 14 вказаної постанови передбачає, що відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Отже, з врахуванням положень ч. 2 ст. 344 ЦК України та п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, - загальний строк володіння позивачем автомобілем марки «Mercedes Benz», модель Vito 110», 1998 року випуску, червоного кольору, шасі (кузов, рама) № VSA63807413013834, тип ТЗ_ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], є значно більшим ніж 5 років, а тому вимоги про визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль, оскільки таке не заперечується, підлягають задоволенню. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем.

Outcome: approved