Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування арешту з квартири [ADDRESS] , земельної ділянки з кадастровим номером 3224955600:01:001:0249, площею 0,1133 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачу, накладений 27.12.2011 р. відділом Державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції у м.Києві, реєстраційний номер обтяження 1443115. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , земельної ділянки з кадастровим номером 3224955600:01:001:0249, площею 0,1133 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса йому стало відомо про існування обтяження всього його майна на підставі постанови від 27.12.2011 р. відділу Державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції у м.Києві. В подальшому в Голосіївському районному відділ державної виконавчої служби м.Київ він отримав інформацію про знищення виконавчого провадження в зв`язку з закінченням терміну його зберігання та відсутність виконавчих проваджень про стягнення боргу з [PERSON] на виконанні. Оскільки наявність арешту майна перешкоджає реалізації права власності позивач просить скасувати наявне обтяження. 15.11.2019 р. ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм право на подання відзиву. В силу положень ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником наступного нерухомого майна: 1/6 частини квартири [ADDRESS] , земельної ділянки з кадастровим номером 3224955600:01:001:0249, площею 0,1133 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно за № 187968768. Відповідно до відомостей, які містяться також в зазначеній Інформаційній довідці про наявні обтяження нерухомого майна, згідно постанови від 27.12.2011 р. відділу Державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції у м.Києві на все майно [PERSON] накладено арешт. Згідно відповіді Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ від 16.09.2019 р. за № 45747 виконавче провадження, у якому накладено арешт знищено. Крім того, відповідно до інформації Відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві від 23.12.2009 р. виконавчі провадження про стягнення боргу з [PERSON] станом на день надання відповіді на виконанні не перебувають. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно з ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до положень ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час вирішення питання про закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність арешту, накладеного на все нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, перешкоджає йому у визначений законом спосіб реалізувати своє право власності в повному обсязі, а отже таке право підлягає захисту в судовому порядку, оскільки у інший спосіб позивач позбавлений можливості вирішити питання щодо скасування арешту. Однак, звертаючись до суду, позивач просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] . Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником 1/6 частини зазначеної квартири, а отже право позивача є порушеним саме в цій частині. Враховуючи викладені обставини позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial