Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми збитку у розмірі 987,16 грн., вказуючи, що в результаті здійснення порушення правил користування електричною енергією, за адресою: [ADDRESS], виражене у самовільному зміні приладу обліку без дозволу енергопостачальника, позивачу були завдані збитки на вищевказану суму. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У судовому засіданні встановлено, що Центральний район електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго» поставляє електричну енергію у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Зазначеному споживачу ЦРЕМ, який є виробничим підрозділом енергопостачальної компанії, присвоєний особовий рахунок № [NUMBER], а споживач відповідно пункту 42.5 ПКЕЕ для населення повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. Отже між сторонами виникли договірні правовідносини, у зв'язку з чим на підставі ст. ст. 11, 509 ЦК України виникли відповідні зобов'язання, передбачені ст. 714 ЦК України. 29 грудня 2011 року вході проведення перевірки уповноваженими представниками енергопостачальника, за адресою: [ADDRESS], було виявлене порушення правил користування електричною енергією, яке полягало в самовільній зміні приладу обліку на якому відсутня пломба енергопостачальної компанії. Дане порушення було зафіксовано актом №016642 від 29.12.2011 року. Споживач ставити підпис про ознайомлення з актом, про що була зроблена відповідна позначка. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, акт було підписано трьома представниками Центрального РЕМ. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] порушені умови, визначені змістом зобов'язання. Правові наслідки порушення умов договору про постачання енергетичними ресурсами визначені законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, ст. 623 ЦК України. Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати завдані збитки. Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики. Згідно з п. 53 Правил та Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладів обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності; за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків. Згідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що майнові права позивача порушені та підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved