Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Вимоги мотивує тим, що є надавачем послуг з теплозабезпечення для населення північної частини м. Суми. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 року позивача визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком №1, у тому числі житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], та в період з серпня 2000 року по травень 2018 року отримували послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, оплату за які здійснювали частково, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 24.05.2018 заборгованість відповідачів становить 50782 грн. 63 коп. та складається з оплати послуг з централізованого опалення за період з 01.08.2001 по 24.05.2018 у сумі 23 797,24 грн.; з оплати абонплати за період з 01.11.2008 по 24.05.2018 у сумі 3 140,93 грн.; з оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання за період з 01.11.2005 по 24.05.2018 у сумі 23 844,46 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість і судові витрати у розмірі 1 762 грн. Ухвалою суду від 12.10.2018 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання, призначене на 08.11.2018 о 09-00 год. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 05.11.2018 до суду надійшов відзив відповідачів. З вимогою позивача погоджуються частково. Просять застосувати строк позовної давності. З урахуванням трирічного строку позовної давності згодні з вимогою по опаленню в сумі 21708 грн. 64 грн., з вимогою по гарячому водопостачанню в сумі 20269 грн. 59 коп., всього на загальну суму 41978 грн. 23 коп. Судові витрати просять розподілити у відповідності до задоволених позовних вимог (а.с. 33). 08.11.2018 позивачем надано додаткові пояснення у справі, відповідно до яких наслідки спливу строку позовної давності може бути застосовано до вимог Товариства, перебіг строку позовної давності по яким розпочався до 26.09.2015. Як випливає з довідки про заборгованість за послуги з централізованого гарячого водопостачання, заборгованість у сумі 3 574,87 грн., щодо якої Відповідачами заявляються наслідки спливу строку позовної давності, виникла у період з листопада 2005 року по жовтень 2015 року. У тому числі, у вказану суму включена вартість послуг Товариства з гарячого водопостачання за вересень 2015 року в розмірі 282,24 грн та за жовтень 2015 року у розмірі 813,77 грн. Разом з тим, у відповідності до пункту 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, Відповідачі мали оплатити надані послуги з гарячого водопостачання вересень 2015 року у термін до 20 жовтня 2015 року, а надані послуги з гарячого водопостачання за жовтень 2015 року у термін до 20 листопада 2015 року. Враховуючи невиконання Відповідачами відповідних зобов'язань у встановлений термін, строк позовної давності по відповідним вимогам розпочав свій перебіг: щодо заборгованості за надані послуги з гарячого водопостачання за вересень 2015 року в розмірі 282,24 грн. - з 21 жовтня 2015 року; щодо заборгованості за надані послуги з гарячого водопостачання за жовтень 2015 року у розмірі 813,77 грн. - з 21 листопада 2015 року. Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності по вищевказаним вимогам не сплив станом на день звернення Товариства до суду з позовною заявою (26.09.2018), отже, щодо вказаних вимог відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Товариство визнає можливим застосування наслідків строку позовної давності лише щодо вимог Товариства по оплаті послуг з гарячого водопостачання наданих у період листопад 2005 року - серпень 2015 року, на загальну суму 2 478, 86 грн. Враховуючи викладене, сума заборгованості Відповідачів за надані послуги з гарячого водопостачання, що підлягає стягненню, складає 21 365,60 грн. (а.с.36). 12.12.2018 відповідачами надано заперечення на додаткові пояснення позивача, згідно яких їм не зрозуміло, яким чином та за якими тарифами нараховано заборгованість (а.с. 51). 19.12.2018 позивачем надано додаткові пояснення у справі, відповідно до яких станом на 01.09.2015 року заборгованість Відповідачів перед Позивачем складала: за послуги з централізованого опалення - 2 088,60 грн.; заборгованість з абонплати - 3 140,93 грн.; за послуги з централізованого гарячого водопостачання - 2 478,86 грн. Відповідно, саме до вказаних сум заборгованості може бути застосовано наслідки пропуску строку позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України. Відповідна позиція була наведена Товариством і у додаткових поясненнях по даній справі від 08.11.2018. Натомість сума заборгованості за надані послуги з гарячого водопостачання у розмірі 3 574,87 грн., щодо якої Відповідачами заявляються наслідки пропуску строку позовної давності, є заборгованістю Відповідачів перед Позивачем станом на 01.11.2015. Товариство відзначає, що щодо вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з гарячого водопостачання за вересень 2015 року в розмірі 282,24 грн. та вимог щодо стягнення заборгованості за надані послуги з гарячого водопостачання за жовтень 2015 року в розмірі 813,77 грн. строк позовної давності на момент звернення Товариства до суду з позовом не сплив. Враховуючи вищевикладене, щодо вказаних вимог відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Враховуючи викладене, Товариство визнає можливим застосування наслідків строку позовної давності лише щодо вимог Товариства по оплаті послуг з гарячого водопостачання, наданих у період листопад 2005 року - серпень 2015 року, на загальну суму 2 478, 86 грн. Враховуючи викладене, сума заборгованості Відповідачів за надані послуги з гарячого водопостачання, що підлягає стягненню рамках даної справи, складає 21 365,60 грн. (а.с. 53). В судовому засідання представник позивача позов підтримав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов заперечив, пояснивши, що Позивачем не доведено обґрунтованості нарахування сум за надані послуги з гарячого водопостачання та опалення. Відповідний договір укладено не було. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судові засідання не з'являлись, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. ПАТ «Сумське НВО» визнано надавачем послуг з теплозабезпечення для населення північної частини м. Суми. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 року позивача визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком №1, у тому числі житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідачі є власниками (свідоцтво про право власності на житло від 15.12.2000) та мешкають у квартирі [ADDRESS] (а.с. 6, 23-25). Відповідачі фактично є споживачами житлово-комунальних послуг та повинні проводити їх оплату. Відповідачі посилаються на те, що між ними та позивачем не укладався договір про надання послуг. Разом з цим, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Наведений вище висновок суду узгоджується з правовою позицією ВСУ у справі 6-2951цс15. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував факт отримання ним послуг, його посилання на те, що отримувані послуги були неналежної якості жодним чином не підтверджені. Як зазначив сам відповідач за спірний період з приводу якості наданих послуг він з претензіями до позивача не звертався. Нарахування за надані послуги здійснюється ПАТ «Сумське НВО» відповідно до тарифів затверджених у встановленому законом порядку, які наведені у розрахунку позивача. При цьому, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження незаконності застосування позивачем тарифів наведених позивачем. Користуючись послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання, які відповідачам надає позивач, відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачували за надані послуги, в зв'язку з чим за період з 01.08.2001 року по 24.05.2018 мають заборгованість в сумі 50782 грн. 63 коп., що підтверджується оборотними відомостями та розрахунком заборгованості наданим позивачем. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Частиною 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як визначено у п.7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Відповідно до вимог ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ч. 3 ст. 162 ЖК УРСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 256, 257 ЦПК України, позовна давність це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Згідно ст. 264 ЦПК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З вищевказаного вбачається, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги у період до серпня 2015 року, тому в цій частині вимог належить відмовити у зв'язку з пропуском строків позовної давності. Що стосується інших позовних вимог, суд вважає, що права позивача порушені, а тому з відповідачів слід стягнути заборгованість у заявленому розмірі: заборгованість з централізованого опалення у сумі 21708 грн. 64 коп., заборгованість за гаряче водопостачання у сумі 21365 грн. 60 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позову, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в дольовому порядку понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 1494 грн. 53 коп. (84,82 % від 1762,00 грн. судових витрат).

Outcome: partial