Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту № DNH4KP53551108 від 17 листопада 2006 року у розмірі 24147,06 гривень та судових витрат у розмірі 1218,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] 17 листопада 2006 року отримав кредит у розмірі 3450,19 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), які разом із заявою відповідача складають договір із Банком. Умови договору відповідач належним чином не виконав, у звязку із чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 14 вересня 2015 року становить 24147,06 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у звязку з повторною неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, у звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобовязується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно зі ст.1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 17 листопада 2006 року було укладено договір кредиту №DNH4KP53551108 на підставі заяви позичальника, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 3450,19 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому відповідач своїм підписом підтвердив згоду на умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), які разом із заявою відповідача є невідємною частиною договору із Банком. Однак, умови договору відповідач належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за договором №DNH4KP53551108 від 17 листопада 2006 року, заборгованість позивача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 14.09.2015 року становить 58818,27 гривень та складається з: 3450,20 гривень заборгованість за кредитом; 17200,46 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 38167,61 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. При цьому від суми заборгованості має відніматися загальна сума у розмірі 36297,26 гривень, яка була задоволена рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 20 червня 2013 року (27035,94 гривень) та судовим наказом Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 04 лютого 2009 року з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (9261,32 гривень). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також позивач вказав, що до заборгованості [PERSON] також додаються штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 1126,05 гривень штраф (процентна складова). Тобто, загальна сума до стягнення становить 24147,06 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобовязання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. При цьому, суд вважає, що визначення позивачем фіксованого штрафу не відповідає положенням цивільного законодавства, за яким штраф має обчислюватися\~у відсотках\~від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст.549 ЦК України). Крім того, в порушення ст.61 ч.1 Конституції України, ст.509\~ч.3\~ЦК України\~банком покладено на відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов'язання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення з відповідача фіксованої суми штрафу в розмірі 500 гривень. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково, та стягнути зі [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP53551108 від 17 листопада 2006 року у розмірі 23647,06 гривень, тобто 24147,06 гривень мінус фіксована сума штрафу у розмірі 500,00 гривень. Згідно\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша\~статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено\~за мінімальною ставкою). Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1218,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 23647,06 гривень х 100% / гривень ціни позову = 98%), тобто 95% від ціни позову (95% х 1218,00 гривень / 100% = 1193,64 гривень), що складає 1193,64 гривень.

Outcome: partial