Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № KGNAGA01580012 від 16.05.2008 року позивач зобовязався надати відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 9560 доларів США на термін до 16.05.2018 р., а остання зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідачка повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідачка сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачці кредит у розмірі 9560 доларів США. А відповідачка [PERSON] порушила зобовязання та станом на 08.12.2015 року має заборгованість 5175,44 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 4557,43 доларів США ; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 443,62 доларів США ; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 81,33 доларів США; заборгованості за пенею в сумі 93,06 доларів США . В забезпечення виконання зобовязання за договором № KGNAGA01580012 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме п. 5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором № KGNAGA01580012. Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники, предметом спору є однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, позивач вважає за доцільне об'єднати позовні вимоги до кількох відповідачів в одній позовній заяві. У звязку із порушенням відповідачами умов договору, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом та просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь вищезазначену суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідачів проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Ч. 1 ст. 109 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що 16.05.2008 року між сторонами було укладено договір № KGNAGA01580012, відповідно до якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 9560 доларів США /а.с.13-16/. Відповідно до п. 8.1 договору встановлено порядок погашення заборгованості і встановлено термін закінчення зобовязання - 16.05.2018 року. В п. 3.1. зазначено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки. Пункти 5.1, 8.4 договору передбачають, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день просрочки, але не менше однієї гривні. П. 5.3 вказує на те, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на тридцять днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. В п. 5.4 визначено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п. п. 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником. Згідно п. 8.3 забезпечення виконання позичальником зобовязань за договором виступає іпотека квартири, однокімнатна квартира загальною площею 37,88 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т. п., надані банку з метою забезпечення зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за договором № KGNAGA01580012 між позивачем та відповідачем [PERSON] 16.05.2008 року було укладено договір поруки /а.с.13-20/. Відповідно до п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. П. 4 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Пункти 5 та 6 договору поруки наголошують на тому, що у випадку невиконання боржником будь-якого зобовязання, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобовязання. Поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, протягом пяти календарних днів з моменту отримання вимоги. На виконання зазначених положень договору поруки позивачем відповідачу [PERSON] було направлено письмову вимогу та запропоновано погасити прострочену заборгованість за кредитним договором № KGNAGA01580012, дана вимога останньою була проігнорована /а.с.9-12/. В період дії зобовязання відповідачка належним чином умови договору не виконувала, не проводила погашення заборгованості відповідно до графіку погашення кредиту /а.с.17-18/ в результаті чого допустила перед позивачем станом на 08.12.2015 року заборгованість в сумі 5175,44 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 4557,43 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 443,62 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 81,33 доларів США; заборгованості за пенею в сумі 93,06 доларів США /а.с.4-7/. Зобов'язання між сторонами виникає із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до приписів ст. 629 ЦК України договір є обовязком для виконання сторонами. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Ч. 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1 та 2 ст. 554 ЦК України). Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Строк закінчення дії зобовязання становить 16.05.2018 року, а тому позивач обґрунтовано предявив позов до відповідача [PERSON] За своєю юридичною природою кредитний договір є консенсуальним (вступає в силу з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов), двостороннім (на банк або фінансову установу) покладається обовязок надати грошові кошти позичальникові, а на позичальника повернути кредит та сплати проценти) та завжди відплатним (плата за кредит здійснюється, у процентах, які встановлюються в договорі). Аналізуючи положення норм матеріального права суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] без будь-яких на те правових підстав умисно ухиляється від виконання умов кредитного договору щодо погашення заборгованості, а відповідач [PERSON] уникає від обовязку погасити прострочену заборгованість, а тому вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5175,44 доларів США, що в перерахунку на національну валюту, яка складає за курсом НБУ від 08.12.2015 року за один долар США 23,45 грн. /а.с.8/ (5175,44 х 23,45) = 121364,07 грн. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідачів по 689 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved