Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив суд: визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], належить на праві власності їй, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 19.01.1999 року, реєстровий № 2-44 (реєстрація в Харківському районному КП «ХРБТІ» 25.02.1999 року). 1/3 частина вищезазначеного будинку належить [PERSON], рідному братові її батька (її дядькові). Позивач посилається на те, що вона народилася, постійно проживає з 01.02.2005 року та зареєстрована у будинку [ADDRESS] Позивач зазначає, що більш сорока років тому [PERSON] виїхав з України до РФ, оформив доручення на ім'я її матері, [PERSON], для того, щоб вона від нього оформила договір дарування належної дядькові 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] на ім'я її батька (його брата), [PERSON]. Але договір дарування оформлений не був. Згодом зв'язок з [PERSON] був втрачений, листи від нього не приходили, результати розшуку ні до чого не призвели, ніякої інформації про долю її дядька або місце його знаходження не було. ЇЇ батьки не знайшли [PERSON], ніхто з їх родини з ним більш ніколи не зустрічався і не спілкувався. [PERSON] не був присутнім на похоронах її батька (свого брата) у 1998 році, повідомити про смерть на той час було нікуди. Приймаючи до уваги вік дядька, позивач переконана, що його давно немає на світі. Позивач вказує, що з 1999 року після смерті її батька і оформлення спадкових прав на 2/3 частини будинку саме вона сумлінно, відкрито і безупинно володіє усіма житловими, допоміжними і надвірними приміщеннями будинку [ADDRESS], у тому числі і тими, що доводяться на 1/3 частину [PERSON] Вона самостійно приймає участь у витратах на управління, утримання, ремонт і збереження будинку в цілому, у сплаті податків і зборів, у повному обсязі несе відповідальність по усім зобов'язанням спільного майна, довгий час підтримує будинок, надвірні будівля і земельну ділянку у належному стані. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Представник Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], належить на праві власності позивачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 19.01.1999 року, реєстровий № 2-44 (реєстрація в Харківському районному КП «ХРБТІ» 25.02.1999 року). 1/3 частина вищезазначеного будинку належить [PERSON], рідному брату батька позивача (дядькові позивача). Батько позивача - [PERSON] помер [INFO], мати позивача [PERSON] померла - [INFO] (а.с. 10, 11). Позивач постійно проживає з 01.02.2005 року та зареєстрована у будинку [ADDRESS]. 19.09.1987 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного РАЦС про шлюб віл 07.05.2014 року № 00013843189. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.01.2014 року цей шлюб розірано, позивач залишила собі прізвище«[PERSON]». Більш сорока років тому відповідач [PERSON] виїхав з України до РФ. 17.03.1972 року він оформив доручення на ім'я матері позивача, [PERSON], для того, щоб вона від нього оформила договір дарування належної йому 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 8/1 у с. Пісочин Харківського району Харківської області на ім'я її батька (його брата), [PERSON], що підтверджується копією доручення (а.с. 21). Але договір дарування оформлений не був. Зв'язок з [PERSON] був втрачений, результати розшуку ні до чого не призвели, інформація про його долю відсутня. З 1999 року після смерті батька і оформлення спадкових прав на 2/3 частини будинку саме позивач сумлінно, відкрито і безупинно володіє усіма житловими, допоміжними і надвірними приміщеннями будинку [ADDRESS], у тому числі і тими, що доводяться на 1/3 частину [PERSON] Позивач самостійно приймає участь у витратах на управління, утримання, ремонт і збереження будинку в цілому, у сплаті податків і зборів, у повному обсязі несе відповідальність по усім зобов'язанням спільного майна, довгий час підтримує будинок, надвірні будівля і земельну ділянку у належному стані. Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України «особа, яка сумлінно заволоділа чужим майном, і продовжує відкрито, безупинно володіти нерухомим майном протягом десяти років, здобуває право власності на де майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено дійсним Кодексом. Право власності на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач, [PERSON], вправі претендувати на визнання за нею права власності за набувальною давністю на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], яка належить [PERSON] На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, ст. ст. 316-319, 322, 328, ч. З ст. 335, ч. 1 і 4 ст. 344, 360 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197 ч.2, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved