Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.01.2020 між неповнолітньою донькою позивача [PERSON] та ФО - П [PERSON] укладено договір про надання туристичних послуг №191, в преамбулі якого зазначено, що [PERSON] діє за дорученням від імені [PERSON] . Позивач вказує, що при укладанні вказаного договору її донька [PERSON] була неповнолітньою та жодних доручень від [PERSON] на укладення будь-яких договорів не отримувала, як і не отримувала згоду від батьків на укладення вказаного договору та сплату коштів. На підставі викладеного позивач просить визнати недійсним вказаний договір та стягнути з відповідачів в солідарному порядку його ціну в розмірі 16 913 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач ФО - П [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, відзиву на позов не подала, явку представника не забезпечила. Представник відповідача ТОВ «ДжоінАп!» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, в установленому законом порядку відзиву на позов не подав, направив пояснення, в яких він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що з товариством укладався договір шляхом видачі ваучеру, а безпосередній договір укладено з ФО - П [PERSON] . Крім того, позивач протягом місяця з дня як дізнався про укладений договір не звертався до відповідачів з претензією, отже вказаний правочин вважається схвалений позивачем. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заявки на отримання доступу до системи «Join UP! Online» №0651/16 від 10.08.2016, ФО - П [PERSON] просить надати їй та двом її співробітникам конфіденційні логін та пароль до авторизованого доступу через Інтернет до системи «Online». На підставі договору публічної оферти на реалізацію тур продукту туроператор ТОВ «ДжоінАп!» публічно пропонує туристичним агентам за винагороду надати послуги туроператору з реалізації турпродукту шляхом укладення договору на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем туроператора, а також здійснювати фактичні дії, що визначені даним договором публічної оферти, із забезпечення надання туроператором тур продукту та наділяється повноваженнями укладати договори на обслуговування на умовах наведених у додатку №1. Всі інші договори не покладають на туроператора жодних зобов`язань, оскільки укладені від імені туроператора без належних на те повноважень (у такому випадку виконавцем послуг є турагент), водночас підтвердження замовлення та надання документів, що дають право отримати туристичний продукт, не вважаються схваленням туроператором угоди укладеної між турагентом та туристом. Згідно п.4.1.2 договору вчинення сторонами дій, що передбачені в п.4.5,4.6 цього договору є окремою угодою туриста та туроператора, в якій сторони дійшли усіх суттєвих умов відносно замовлення туристом через тур агента у туроператора туристичної послуги, зазначене створює обов`язок для тур агента здійснити оплату замовленої послуги повністю, при цьому не є обов`язковою умовою, споживання туристом створеної послуги та/або укладання з туристом договору на туристичне обслуговування. Пунктом 4.1.3 договору встановлено, що інформація туроператора про програми та розцінки на кожний туристичний продукт та/або додаткові послуги, а також інша інформація, що надається туроператором відповідно до умов цього договору та Закону України «Про туризм», є невід`ємною умовою для виконання цього договору. За умовами п.п.4.2,4.3,4.4,4.5 договору турагент після погодження з туристом істотних умов договору про туристичне обслуговування заповнює лист бронювання, встановленого зразка, у двох примірниках. У листі бронювання обов`язково заповнюються всі істотні умови замовлення. Лист бронювання у даному випадку вважається офертою. Після належного оформлення листа бронювання турагент направляє його засобами електронного, факсимільного чи поштового зв`язку туроператору або оформлює його в системі онлайн бронювання на сайті туроператора, таке оформлення дорівнюється письмовій формі. Згідно п.4.6 договору у разі можливості задоволення всіх істотних умов замовлення турагента, туроператор не пізніше ніж на п`ятий день від дати отримання листа бронювання здійснює підтвердження замовлення шляхом його оформлення на сайті туроператора в системі онлайн бронювання, з яким турагент може ознайомитися та роздрукувати. Зазначені дії вважаються прийняттям пропозиції (акцепту) туроператором надати послугу замовлену турагентом (оферту). Туроператор направляє турагенту за допомогою системи онлайн бронювання рахунок на оплату туристичного продукту. Всі рахунки на оплату, відправлені туроператором електронною поштою, факсом або виставлені через систему Інтернет бронювання мають чинність рахунків, оформлених письмово. Відповідно до п.5.1 договору турагент зобов`язаний здійснити повну оплату замовленого турагентом турпродукту відповідно до виставленого туроператором рахунку, який надається турагенту шляхом направлення електронною поштою або факсом, в розмірі ціни турпродукту, встановленої у наданих турагенту прайсах або розміщених на сайті туроператора. Сторони дійшли згоди, що оплаті підлягає акцептована туроператором оферта турагента незалежно від направлення та/або не направлення туроператором рахунку фактури. Як убачається із матеріалів справи, 06.01.2020 між ФО - П [PERSON] та [PERSON] , яка діє за усним дорученням від імені іншого туриста [PERSON] , укладено договір про надання туристичних послуг №191 на суму 16 913 грн., за умовами якого турагент зобов`язався відповідно до заявки туриста на бронювання (лист бронювання) забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язався на умовах даного договору прийняти та оплатити їх (а.с.7-13). Згідно листа бронювання туристичних послуг до договору №191 (а.с.14), заброньовано тур до Єгипту, курорт Шарм Ель Шейх , на період з 10.01.2020 по 17.01.2020, туристи: [PERSON] та [PERSON] , вартість туру 16 913 грн. Лист підписано туристом [PERSON] . З квитанції до прибуткового касового ордеру №071 від 06.01.2020 убачається, що [PERSON] внесено ФО - П [PERSON] оплату за тур до Єгипту в розмірі 16 913 грн. (а.с.15). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 11.02.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Тобто, на момент укладення оспорюваного договору, [PERSON] була неповнолітньою. Позивачем направлялась претензія від 09.06.2020 до ФО - П [PERSON] та ТОВ «ДжоінАп!» з приводу повернення коштів за вищевказаний тур внаслідок того, що її донька на момент укладення договору про надання туристичних послуг була неповнолітньою, а батьки не надавали свого дозволу на укладення нею цього правочину (а.с.16-21). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в суду немає правових підстав для задоволення позову (правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 25.12.2013 у справі № 6-94цс13). За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, на підтвердження чого оформлено лист бронювання турагентом, з яким було ознайомлено туриста [PERSON] , про що свідчить її підпис на вказаному листі. Крім того, відповідно до ст.222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому ст.221 цього кодексу. Вказаний правочин може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Згідно ч.1 ст. 221 ЦК України правочин, вчинений малолітньою особою за межами її цивільної діяльності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №607/4359/15-ц (провадження №61-29442св18). Позивач у судовому засіданні вказувала на те, що про укладення її донькою оспорюваного правочину та виникнення у неї в подальшому проблем з оператором, їй стало відомо у січні 2020 року. Про всі інші обставини, які конкретно позивач не зазначила, вона була повідомлена навесні 2020 року, точної дати не пригадувала, при цьому з претензією позивач звернулася тільки 09.06.2020. Інших відомостей матеріали справи не містять. Отже, позивач був обізнаний про укладення її донькою оспорюваного договору у січні 2020 року не вчинялось жодних дій направлених на оспорювання укладеного її донькою правочину, як пояснила позивач це сталося внаслідок того, що її донька намагалася самостійно врегулювати виниклий спір. Враховуючи, що позивач, дізнавшись про вчинення оспорюваного договору, протягом одного місяця не заявила претензій до відповідачів, в силу приписів ч.1 ст. 221 ЦК України вказаний правочин вважається нею схвалений. На підставі вищевикладеного, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо недійсності оспорюваного договору, суд приходить до висновку про відсутність підстав, визначених ст.215 ЦК України, для визнання вказаного договору недійсним. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог. Інших доводів, які б спростували висновки суду, матеріали справи не містять. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed