Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заробітної плати. В обґрунтуванні своїх вимог, позивач вказує, що на підставі наказу №15-к від 06.02.2015 року ТОВ «Артбудкомфорт», її було прийнято на роботу до структурного підрозділу «Бухгалтерія» на посаду бухгалтера з посадовим окладом 1430 грн. У звязку з тим, що відповідач неналежно виконував вимоги трудового законодавства, а саме несвоєчасно сплачував заробітну плату, виникала заборгованість у сумі 5328, 32 грн. Неодноразово вона просила виплатити їй заробітну плату, але всі прохання залишись безрезультатними. На підставі наказу №АКБ-79-к від 25.06.2015 року її було звільнено з посади бухгалтера за згодою сторін. Оскільки при звільненні відповідач не провів повний розрахунок, просила суд стягнути з відповідача на її користь 5328,32 грн. заборгованість по заробітній платі, 523,56 грн. компенсацію витрат заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, 2279,68 грн. середній заробіток. Крім того, позивач зазначає, що через невиплату заробітної плати, вона була змушена займати кошти у людей, що ставило її в незручне становище. Також вона не могла вчасно погашати свій кредит, що призвело до погіршення кредитної історії та заподіяло їй величезні моральні страждання. Моральну шкоду оцінює в 1000 грн. В судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити, а також проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач наказом № 15-к від 06 лютого 2015 року була прийнята на роботу до ТОВ «Артбудкомфорт» структурного підрозділу «Бухгалтерія» на посаду бухгалтера з посадовим окладом 1430 грн. На підставі наказу №АКБ-79-к від 25.06.2015 ТОВ «Артбудкомфорт» позивача було звільнено з посади бухгалтера за ст. 36 п. 1 КЗпП України (за згодою сторін). У силу ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Однак в порушення зазначених норм відповідач при звільненні не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати в сумі 5328,32 грн. Згідно з довідкою № АБК00000134 від 15 червня 2015 року, нарахована позивачу заробітна плата становить 5328,32 грн. Отже, суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача невиплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 5328,32 грн., розмір якої вказує відповідач у довідці. У відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємство зобовязане здійснити компенсацію громадянам втратичастини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати,у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). З метою реалізації цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати». Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати розраховується як добуток суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків та обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача компенсація у звязку із порушенням термінів виплати заробітної плати в розмірі 523, 56 грн. (323,87 + 177,1 + 22,59 = 523,56 грн.) Крім того, відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ч. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженою постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100 - середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен сплати на користь позивача за час затримки розрахунку 2 279, 68 грн. (3063, 41 грн. / фактична заробітна плата за останні два місяці роботи/ 43 дні/ кількість фактично відпрацьованих робочих днів / = 71 грн. 24 коп. / розмір середньоденної заробітної плати / х 32 дні / кількість робочих днів затримки). Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Захист порушеного права у сфері трудових правовідносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли у результаті душевних страждань, яких зазнала особа у звязку із посяганням на її трудові права та інтереси. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні позивач заподіяння моральної шкоди обґрунтовує тим, що вона була змушена займати кошти у людей, що ставило її в незручне становище. Також вона не могла вчасно погашати свій кредит, що призвело до погіршення кредитної історії. Моральну шкоду оцінює в 1000 грн. Однак, суд вважає розмір моральної шкоди значно завищеним, виходячи з характеру зазначеного правопорушення. Виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає до стягнення на користь позивача 500 грн. З відповідача підлягають до стягнення судові витрати.

Outcome: approved