Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач відповідно до договору відступлення прав вимоги набув всі права на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. З метою реалізації своїх прав, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки позивач дізнався, що на вказане нерухоме майно ухвалою Дарницького районного суду м. Києва накладено арешт. Підставою для накладення арешту стало рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості. Оскільки позивач має намір звернути стягнення на майно шляхом отримання права власності, проте наявність арешту перешкоджає здійсненню його законних прав, в зв'язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту свого порушеного права. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві /а.с. 56/. Відповідач позовні вимоги визнала, просила проводити розгляді справи в її відсутність /а.с. 38/. Представник ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва в засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність /а.с. 35/. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв та не просив проводити розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. 22.03.2017 року між ПАТ «Банк «Форум» та ТОВ «ФК «Факторинг-сервіс» було укладено договір відступлення прав вимоги №457-Ф відповідно до якого всі права вимоги за кредитним договором № 0315/07/01-Zвід 14.09.2007 року та договором іпотеки переходять до ТОВ «ФК «Факторинг-сервіс» /а.с. 4-10/. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2009 року на квартиру №208 в будинку № 1-М по пр.-ту Бажана в м. Києві в рамках цивільної справи № 2-3998/09 накладено арешт /а.с. 14/. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимоги щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт квартири, оскільки дана вимога має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства в разі відмови посадової особи органу державної влади вчинити відповідні дії на підставі рішення суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що арешт майна обмежує права позивача як власника на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі вище наведеного та

Outcome: partial