Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначав, що проживає за адресою: [ADDRESS] . В вказаній квартирі, окрім нього, прописані також і відповідачі та третя особа, які понад рік не проживають за вказаною адресою, не сплачують комунальні платежі, не мають у квартирі особистих речей, що підтверджується актами, підписаними сусідами та завіреними головою відповідного ОСББ. В судовому засіданні позивач та повноважний представник позивача позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити. Повноважний представник відповідачів та третьої особи, третя особа в судовому засіданні проти позову заперечувала, вважала його безпідставним та просить в його задоволенні відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Як об`єктивно встановлено судом, позивач проживає за адресою [ADDRESS] . Він є співвласником вказаної квартири із часткою Ѕ. Співвласником іншої Ѕ частки квартири є третя особа [PERSON] . Разом із співвласниками у квартирі зареєстровані їх повнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини сторонами не оспорюються. Позивач вказуючи, що відповідачі та третя особа не проживають за місцем своєї реєстрації більше року, не сплачують комунальні платежі за користування квартирою, не мають на зберіганні у вказаній квартирі особистих речей, не цікавляться квартирою, звернувся з відповідним позовом до суду. На підтвердження своїх доводів позивачем надані акти від 10.04.2017 року, 08.02.2018 року, 28.12.2018 року, 05.06.2019 року, підписані сусідами та засвідчені головою ОСББ «ОЗЕРНА 10/1». Відмовляючи в позові, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого манна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників мас право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласника, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За таких обставин, на думку суду, обгрунтованими є посилання сторін відповідачів та третьої особи про те, що без надання згоди іншого співвласника квартири, не можна ставити питання про позбавлення користування квартирою інших осіб, оскільки як вказала третя особа в судовому засіданні, вона не бажає позбавляти відповідачів права користування квартирою. Окрім того, враховується, що питання власності та користування квартирою, не раз було предметом спору між сторонами, в тому числі і в період складення актів, які надав позивач, що спростовує твердження позивача про відсутність інтересу відповідачів та третьої особи відносно квартири. Також знайшло своє підтвердження і те, що в [PERSON] відсутнє будь-яке інше житло, окрім квартири [ADDRESS] . Аналізуючи все в сукупності, в позові слід відмовити. Враховуючи відмову у позові , судові витрати, слід провести за рахунок держави.

Outcome: dismissed