Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 14.10.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 22900грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.5, п.2.1.1.2.6 Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.44 Договору. Пунктами 1.1.1.67., 1.1.5,1., 1.1.5.2. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, банк використав свое право щодо зміни умов Договору, а саме: впроваджені зміни відсоткової ставки із 01.09.2014 року до розміру 34,8% річних, із 01.04.2015 року до розміру 43,2% річних. Зміна розміру відсотків повністю узгоджується із діючим законодавством оскільки при такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується лише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п.2.1.1.2.10., а саме - за користування кредитом (за виключенням Пільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту; із 01.09.2015 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2.1.1.3.1. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту (детально нижче у п.4 позовної заяви); із 01.04.2019 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь [PERSON] заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». Згідно п.2.1.1.2.9. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.11.2019 року має заборгованість 66531,76грн., з яких: 10373,07грн. - заборгованість за тілом кредита, в тому числі 0.00грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 10373,07грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00грн. - заборгованість за про строченими відсотками; 1877,97грн. - заборгованість за відсотками нарахованими па прострочений кредит згідно ст.625; 50636,35грн. - нарахована пеня; 0,00грни. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 3144,37грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 14.10.2011 року в розмірі 66531грн.76коп. та судові витрати в сумі 2102,00грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що з грудня 2019 року до 16 червня 2020 включно він сплатив в погашення боргу перед АТ КБ «ПриватБанк» 13363,64грн., а саме 10373,07грн. - заборгованість за тілом кредита, 1877,97грн. - заборгованість за відсотками, а також штрафи: 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 612,60грн. - штраф (процентна складова). Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 14.10.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 22900,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.20, 22-38). Відповідачем [PERSON] була підписана довідка про умови кредитування (а.с.21). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з розрахунком позивача станом на 28.11.2019 року відповідач має заборгованість у розмірі 66531,76грн., яка складається з наступного: 10373,07грн. - заборгованість за тілом кредита, в тому числі 0.00грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 10373,07грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00грн. - заборгованість за про строченими відсотками; 1877,97грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 50636,35грн. - нарахована пеня; 0,00грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 3144,37грн. - штраф (процентна складова) (а.с.14). Позивачем наданий обгрунтований розрахунок щодо заборгованості [PERSON] за тілом кредиту 10373,07грн., заборгованості за відсотками на прострочений кредит 1877,97грн. станом на 28.11.2019 року. Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. Отже, є обгрунтованою сума штрафу 500грн. (фіксована частина) та 612,60грн. штраф (процентна складова): (10373,07+1877,97)х0,05=612,60грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 28.11.2019 року становила 13363,64грн., а саме 10373,07грн. - заборгованість за тілом кредита, 1877,97грн. - заборгованість за відсотками, а також штрафи: 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 612,60грн. - штраф (процентна складова). Відповідач [PERSON] визнає, що станом на 28.11.2019 року мав заборгованість по тілу кредиту у розмірі 10373,07грн., 1877,97грн. - заборгованість за відсотками, а також 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 612,60грн. - штраф (процентна складова). Однак, на час ухвалення рішення по справі вказаної заборгованості не існує, оскільки вона була повністю сплачена відповідачем [PERSON] . Так відповідно до квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідачем [PERSON] в погашення заборгованості за кредитним договором було перераховано всього 13363,64грн., а саме 16 грудня 2019 року - 2000,00грн., 21 грудня 2019 року 1600,00грн., 20 січня 2020 року 3000,00грн., 13 лютого 2020 року 1700,00грн., 24 лютого 2020 року 1300,00грн., 05 березня 2020 року 2000,00грн., та 16.06.2020 року 1763,64грн. (а.с.67). На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Сума судового збору, враховуючи суму боргу 13363,64грн., сплачену відповідачем після звернення з позовом до суду, становить 422,20грн. Сума судового збору 423грн. повністю сплачена [PERSON] за квитанцією від 24.06.2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed