Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , його вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з ним встановивши побачення кожної середи без присутності матері та кожної суботи з 08:00 год. до 18:00 год. неділі (з ночівлею) за місцем проживання батька з урахуванням розпорядку дня дитини, його стану здоров`я та особистого бажання. В позовній заяві пояснив, що вони з відповідачкою є батьками [PERSON] , [INFO] . 28.01.2009 року шлюб між ними розірвано. На даний час син проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] . Він як батько намагається приймати участь у вихованні сина, однак через перешкоди, які чинить [PERSON] він не може реалізувати своє право на участь у житті та вихованні сина, тому він змушений звернутися до суду та просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачка позов визнала в повному обсязі. Представник третьої особи служба у справах дітей Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, батько має право приймати участь у вихованні дитини та при винесенні рішення враховувати інтереси дитини. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Оскільки відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю, суд ухвалою на місці перейшов до розгляду справи по суті. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.01.2009 року шлюб між сторонами 28.01.2009 року розірвано. (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.2020 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки і піклування Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13.11.2020 року № 01.1-16/60/3 орган опіки і піклування Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області вважає за доцільне постановити рішення, яким визначити наступний порядок участі відповідача у вихованні та спілкуванні з його сином, а саме зустрічі, спілкування за попереднім узгодженням між батьками дитини щодо місця та часу зустрічей, враховуючи бажання дитини та стан здоров`я дитини та участь у навчальному та виховному процесі закладу освіти за місцем проживання. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 статті 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Частина 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» вказує, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Сімейний Кодекс України також регулює сімейні, особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ч.1, ч. 2, ч. 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідност.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Отже, судом встановлено, що дитина сторін в даній справі проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Між сторонами склались відчужені взаємовідносини, сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення. Таким чином, враховуючи вік дитини (13 років), суд вважає за необхідне задовольнити зазначену вимогу та встановити систематичні побачення дитини з батьком - кожної середи без присутності матері та кожної суботи з 08:00 год. до 18:00 год. неділі (з ночівлею) за місцем проживання батька з урахуванням розпорядку дня дитини, його стану здоров`я та особистого бажання. Вимога про стягнення судового збору з відповідача в позовній заяві позивачем не зазначалась.

Outcome: approved