Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи вимоги тим, що після смерті чоловіка [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок, належний йому на підставі біржового договору, укладеного 2001р. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, в отриманні свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріусом їй відмовлено, в звязку з відсутністю нотаріального посвідчення біржового договору купівлі продажу будинку, що є предметом спору, в зв'язку з чим вона, позивач, не може реалізувати своє право на спадкування. В ході судового засідання позивач, його представник підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (телеграма про виклик у судове засідання на 18.11.2015р. отримана відповідачем особисто 05.11.2015р. о 14.23 год., рекомендоване поштове відправлення №5630100752494 з квитанцією про вручення) в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність, відкладення розгляду справи не надав. Таким чином, суд, з врахуванням неявки відповідача належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не повідомлення ними про причини неявки, відсутності заяв про розгляд справи у його відсутність, його відкладення, згоди позивача на заочний розгляд справи, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Врадіївської державної нотаріальної контори будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не зявився, звернувшись з заявою (вх. № 5324 від 18.11.2015р.) про розгляд справи у відсутність представника, в якій не заперечила проти задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Універсальної біржі «Південь» м. Миколаїв, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (судова повістка про виклик з рекомендованим поштовим відправленням №5630100823103, отримана представником Крачун 09.11.2015р.), в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність, відкладення розгляду справи не надав. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] не заперечив проти задоволення позову. Судом встановлені факти: ● 25.06.2001р. між продавцем [PERSON] в особі представника [PERSON] діючого на підставі довіреності №706 від 30.07.1998р. та покупцем [PERSON], було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна посвідченого Первомайською філією Універсальної біржі «Південь» за №552, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок, розташований по вул.. Шевченко, 77 смт. Врадіївка Миколаївської обл.. (далі - будинок), сплативши [PERSON], через представника, кошти у сумі 5000 грн.. (договір купівлі - продажу нерухомого майна №552 від 25.06.2001р.); ● 26.06.2001р. Первомайським бюро технічної інвентаризації будинок зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON], про що внесені відповідні зміни до реєстрової книги №15 за №3742 та технічного паспорту на житловий будинок (реєстраційне посвідчення №3742 від 26.06.2001р., технічний паспорт на житловий будинок) ● 12.06.2014р. [PERSON] помер (свідоцтво про смерть №200816 від 12.06.2014р.); ●[PERSON] являється дружиною та спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (свідоцтво про одруження ІІ-АГ №209020 від 30.08.1967 р., довідка нотаріуса №5325 від 18.11.2015р., інформаційна довідка із спадкового реєстру №42155738); ●[PERSON] являються сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, який звернувся до нотаріальної контори з заявою №357 про відмову від прийняття спадщини (довідка нотаріуса №5325 від 18.11.2015р., інформаційна довідка із спадкового реєстру №42155738); ● 10.09.2015 р. позивачу, державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, - житловий будинок, на підстав ст. 49 Закону України «Про нотаріат», в звязку з відсутністю нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу вказаного будинку (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №870/02-13 від 10.09.2015р.) Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, та права власності на житловий будинок в порядку спадкування. При прийнятті рішення суд керується: Відповідно до ст. 5 ЦК України\~та п. 4\~Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, 2003 р., правовий статус майна, а також права та обовязки субєктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. \~\~\~\~ Положеннями\~ст. 42 ЦК\~(1963 р), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ). \~\~\~\~ Згідно з вимогами\~ст. 227 ЦК України 1963 р. договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обовязковим нотаріальним посвідченням. \~\~\~\~\~\~Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2\~ст. 48 ЦК 1963 р. \~\~\~\~\~\~В той же час, відповідно до правил\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~, чинного на час укладення договору купівлі продажу, угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або обєктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі\~\~та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень\~ст.. 3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Однак, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998р. №121\~(пункт 1 п.п 1.5.-1.7.), державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. До переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна відноситься зокрема договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею (пункт 9 додатку № 1 до Інструкції ). Також суд керується, статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Розясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753\\0\\4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.1. умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. З огляду на вищевикладене, суд враховуючи, що оскільки \~право власності [PERSON] на будинок було набуто відповідно до діючого на той час законодавства, визнавалося державою і ніким не оспорено, спадкодавець як одна зі сторін договору на час предявлення вимог про визнання договору дійним помер, вважає, що договір не потребує додаткового визнання його дійсним, в звязку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню. З підстав набуття спадкодавцем за життя права власності на будинок відповідно до діючого на той час законодавства, доведеності у судовому засіданні факту не можливості позивачем в іншому порядку, крім судового, захистити своє невизнане право, суд вважає позов в частині визнання за позивачем права власності на будинок в порядку спадкування за законом обгрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: partial