Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ним було отримано інформацію про те, що за реєстраційним номером обтяження 11662268 реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 29.09.2011 накладено арешт на усе належне йому майно на підставі постанови ДАІ про стягнення штрафу в сумі 601 грн. При зверненні до Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби з метою зняття арешту йому було повідомлено, що паперовий примірник виконавчого провадження знищено, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини відсутні. При цьому постановою Знам`янського міськрайонного суду від 29.09.2011 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП визнано протиправною та скасовано. Оскільки накладення арешту на майно перешкоджає йому, як власнику, вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. 11.01.2021 до суду надійшов відзив Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області Національної поліції України на позовну заяву, у якій представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що позов пред`явлено до Управління як до неналежного відповідача. \~ \~ \~ \~ Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Судові витрати просив віднести на свій рахунок. Представник відповідача - Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій просив вирішення питання віднести на розсуд суду. Представник відповідача - Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали\~справи та\~заяви сторін\~по суті\~спору,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволенню\~позову з\~наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11662268 накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно позивача на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2011 ВДВС Знам`янського МРУЮ у зв`язку зі стягненням штрафу в сумі 601 грн. за порушення правил дорожнього руху. Відповідно до інформації, наданої Знам`янським МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області за №32588 від 21.10.2020, згідно моніторингу Автоматичної системи виконавчих проваджень у зазначеному відділі державної виконавчої служби не виявлено виконавчого провадження, на підставі якого накладено обтяження на все нерухоме майно за №11662268 від 29.09.2011. На даний час паперовий примірник виконавчого провадження знищено, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини відсутні. Постановою Знам`янського міськрайонного суду від 29.09.2011 у справі №2-а-3465/11/1107 постанову серії ВА1 №107958 від 22.08.2011 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП визнано протиправною та скасовано. Згідно зі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови\~ про\~ арешт\~ коштів\~ та\~ інших\~ цінностей\~ боржника,\~ що\~знаходяться на\~рахунках і\~вкладах чи\~на зберіганні\~у банках\~або інших\~фінансових установах;\~ винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови\~ про\~ арешт\~ майна\~боржника та\~оголошення заборони\~на його\~відчуження;\~ проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України\~передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України. Згідно з ч.ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Листом Знам`янського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області за №32588 від 21.10.2020 позивачу роз`яснено, що підстав для зняття арешту з його майна не вбачається, він може бути знятий лише за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як встановлено судом, арешт на майно позивача порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. На час розгляду справи на примусовому виконанні у державній виконавчій службі виконавче провадження стосовно позивача, в рамках якого було накладено арешт не перебуває, отже на теперішній час не існує підстав для арешту майна боржника, при цьому накладення арешту на майно позбавляє позивача вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому суд дійшов висновку про наявність та достатність підстав для зняття арешту з майна. Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги в частині їх пред`явлення до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області суд зазначає наступне. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справах про зняття арешту є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Як встановлено судом постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення правил дорожнього руху та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу визнано протиправною та скасовано у судовому порядку, позивач не перебував і не перебуває в будь-яких спірних правовідносинах з Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області, що вказує на те, що позов пред`явлений до неналежного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. З огляду на вищевикладене позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial