Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на повнолітню дитину на час навчання, які він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28.02.2012 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 07.06.2013 року, з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28.02.2012 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Покликається на те, що з 2011 року донька навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» на платній основі. Враховуючи, що шлюб між позивачем та відповідачем розпався, спільна донька перестала спілкуватись з позивачем. Припинила будь-які відносини між ними як батька та дочки. Донька не цікавиться життям позивача, матеріальним становищем та станом його здоров'я. Позивач на даний час не працевлаштований, позбавлений можливості отримувати стабільну офіційну заробітну плату, не отримує виплат по безробіттю, не має інших додаткових джерел отримання доходів, в зв'язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі, крім цього має гіпертонічну хворобу II ступеня кризовий перебіг. Потребує постійного лікування в зв'язку із чим обмежений в працездатності, а тому просить зменшити розмірі аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] на час навчання, встановлений рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.06.2013 року та встановити розмір аліментів 190 грн. 45 коп. щомісячно починаючи з 28.02.2012 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Достроково припинити стягнення аліментів у разі закінчення навчання [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та додатково пояснив, що в нього скрутне матеріальне становище. З донькою не спілкується вже давно, через особисті непорозуміння. Вважає, що вже цілком доросла і повинна сама себе забезпечувати. Готовий платити по 500 грн. Просить позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідачка заперечила проти позову та просить у такому відмовити, оскільки відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Додатково пояснила, що аліменти стягуються з позивача лише на час навчання дочки. Вона не змозі оплачувати навчання, оскільки отримує низьку заробітну плату, а донька вчиться на стаціонарі на платній формі і працювати не має змоги. Також зазначила, що позивач проживає з іншою жінкою, яку забезпечує. Просить у позові відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідачки заперечив проти позову та просить відмовити, оскільки відповідач на даний час не в змозі самостійно оплачувати навчання своїй доньці. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що у позовних вимогах слід відмовити виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 07.06.2013 року ухвалено про стягнення з [PERSON] на користь відповідачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28.02.2012 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. На час ухвалення вказаного рішення [PERSON] не працював, про що свідчить копія його трудової книжки /а.с.8/ Згідно статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі сторони позивача не надано до суду доказу тому, що з моменту ухвалення рішення суду від 07.06.2013 року і до дня подачі позову до суду у нього відбулися зміни матеріального чи сімейного стану, погіршився стан здоров'я, а також що йому було відмовлено у центрі зайнятості у реєстрації його як безробітного. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів на час навчання необґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про відмову у позові в повному обсязі за необґрунтованістю та недоведеністю.

Outcome: dismissed