Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виділ майна, що перебуває у спільній частковій власності. На підтвердження\~своїх позовних\~вимог посилається\~на наступне. На підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 2012 року, йому належить 76/435 (152/870) частки у праві спільної часткової власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Договором купівлі-продажу визначено, що загальна площа набутого ним майна становить 585,8 кв.м та складається з: частини виробничого корпусу «Д» (приміщення 1-1 = 33,4 кв.м, приміщення 2-1 = 36,7 кв.м, приміщення 3-1 = 302,5 кв.м, приміщення 3-2 = 134,7 кв.м, приміщення 4-1 = 24,2 кв.м, приміщення 5-4 = 54,3 кв.м.). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.11.2019 року, право власності на інші частини нежитлових будівель зареєстровані за відповідачами: - ТОВ «ЮТАС» 11/145 (66/870) часток; - [PERSON] 7/145 (42/870) часток; - [PERSON] 52/870 частки; - [PERSON] 52/870 частки; - [PERSON] 52/870 частки; - ПП «ВКФ «СКІФІЯ» 227/435 (454/870) частина. Ним здійснено\~перепланування приміщень,\~які знаходяться\~у його\~користуванні,\~без втручання\~в несучі\~та огороджуючі\~конструкції,\~через що\~загальна площа\~частини виробничого\~корпусу (літ.«Д»)\~змінилася з\~585,8\~кв.м\~на 587,2\~кв.м.\~Довідкою №\~19\~від 28.10.2019\~року,\~наданою сертифікованим\~спеціалістом ФОП\~ [PERSON] ,\~встановлено,\~що,\~відповідно до\~п.1\~Переліку будівельних\~робіт,\~які не\~потребують документів,\~що дають\~право на\~їх виконання,\~та після\~закінчення яких\~об`єкт не\~підлягає прийняттю\~в експлуатацію,\~затвердженого постановою\~КМУ №\~406\~від 07.06.2017\~року,\~дані види\~робіт не\~належать до\~самочинного будівництва\~та об`єкт\~не підлягає\~введенню в\~експлуатацію.\~Відповідно до\~частини 4\~ст.120\~Земельного кодексу\~України,\~у\~разі набуття\~права власності\~на будівлю\~або споруду\~кількома особами,\~право\~на земельну\~ділянку визначається\~пропорційно до\~часток осіб\~у праві\~власності\~на будівлі\~або споруди.\~Тобто,\~орендарями земельної\~ділянки,\~на якій\~розташоване спільне\~майно,\~мають\~виступати всі\~співвласники нерухомого\~майна.\~Він має\~намір оформити\~своє право\~користування земельною\~ділянкою,\~але дійти\~згоди між\~усіма співвласниками\~щодо укладення\~договору оренди\~не вдається.\~До виділу\~належної йому\~частки у\~нерухомому майні\~в окреме\~майно він\~не має\~змоги оформити\~своє право\~користування земельною\~ділянкою,\~на якій\~знаходиться нерухоме\~майно,\~що знаходиться\~у його\~користуванні.\~Без оформлення\~прав на\~земельну ділянку\~він не\~має змоги\~здійснити реконструкцію\~та добудову\~належного йому\~майна,\~що є\~перепоною у\~здійсненні ним\~права власності.\~Тому вирішив\~виділити частку\~у виробничому\~корпусі,\~що знаходиться\~у його\~користуванні,\~в окреме\~майно.\~Відповідно до\~ст.358\~ЦК України,\~право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Між співвласниками нежитлових будівель встановлено порядок користування нерухомим майном. Спору щодо порядку користування будівлями та спорудами виробничого корпусу не існує. Договором купівлі-продажу від 28.03.2012 року визначено майно, яке перейшло у його користування. Так, у його користуванні з урахуванням перепланування приміщень знаходяться: частина виробничого корпусу «Д», загальною площею 587,2 кв.м. (в тому числі, приміщення 1, площею 441,0 кв.м; приміщення 2, площею 52,5 кв.м; приміщення 3, площею 25,4 кв.м; приміщення 4, площею 31,4 кв.м; приміщення 5, площею 36,9 кв.м; споруди № 1-2,І), про що свідчить технічний паспорт. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу),\~співвласник,\~який бажає\~виділу,\~має право\~на одержання\~від інших\~співвласників грошової\~або іншої\~матеріальної компенсації\~вартості його\~частки. Компенсація\~співвласникові може\~бути надана\~лише за\~його згодою. Право\~на частку\~у праві\~спільної часткової\~власності у\~співвласника,\~який отримав\~таку компенсацію,\~припиняється з\~дня її\~отримання.\~У разі\~виділу співвласником\~у натурі\~частки із\~спільного майна\~для співвласника,\~який здійснив\~такий виділ,\~право спільної\~часткової власності\~на це\~майно припиняється.\~Така особа\~набуває право\~власності на\~виділене майно,\~і у\~випадку,\~встановленому законом,\~таке право\~підлягає державній\~реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 3 від 04.11.2019 року, підготовленого експертом ФОП [PERSON] , 76/435 частин об`єкта є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі без виконання будівельних робіт та можливе використання такого майна, як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. На підставі цього висновку, правовстановлюючого документу на 76/435 часток у праві спільної часткової власності на виробничий корпус, технічного паспорту, наказом відділу архітектури та містобудівного кадастру Нікопольської міської ради № 8-в/а від 18.11.2019 року, об`єкту нерухомого майна, розташованому на [ADDRESS] , що утворюється в результаті виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна виробничого корпусу № 2 (літ.«Д»), що складається з: приміщення 1, площею 441,0 кв.м; приміщення 2, площею 52,5 кв.м; приміщення 3, площею 25,4 кв.м; приміщення 4, площею 31,4 кв.м; приміщення 5, площею 36,9 кв.м; загальною площею 587,2 кв.м; споруд № 1-2, І, присвоєно адресу: [ADDRESS] . Таким чином, ним були підготовлені документи, необхідні для укладення договору про виділ у натурі частки із спільного нерухомого майна. Але, оскільки дійти згоди між усіма співвласниками щодо укладення договору не вдається, змушений звернутися з цим позовом до суду. Відповідач [PERSON] надав до суду зустрічний позов, в якому посилався на те, що, згідно з договором купівлі-продажу від 18.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2525, він купив 7/145 частин нежитлових будівель, які складаються із частини вбудованого приміщення виробничого корпусу № 1 (літ.«В») (плотницька майстерня), загальною площею 159.6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно зареєстровано в КП НМБТІ 05.10.2005 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209851. Відповідно до п.1. вказаного Договору купівлі-продажу, нежитлові будівлі складаються із: А вбудоване приміщення (1-поверх) контрольно-технічного пункту, Д № 2 виробничий корпус, Д1 - частина виробничого корпусу (бокси), В № 1 вбудоване приміщення виробничого корпусу. 28.04.2010 року рішенням № 254/3 Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області «Про затвердження загальної площі нежитлових будівель» на [ADDRESS] було затверджено площу 79,4 кв.м.; складу «в1», площу 87,5 кв.м.; навісу «в2», площу 135,7 кв.м.; навісу «в3», площу 81,3 кв.м.; навісу «в4» по [ADDRESS] , відповідно до рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 09.09.2009 року № 562. 26.05.2010 року рішенням № 303 Виконавчого комітету Нікопольської міської ради у Дніпропетровській області були внесені зміни до рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради у Дніпропетровській області 28.04.2010 року № 254/3, замінити в пункті 1 рішення слова «площу 79,4 кв.м складу «в1»» словами «площу 75,6 кв.м складу «в1». Згідно із технічним паспортом, виданим КП «Нікопольське МБТІ» від 05.03.2020 року, загальна площа 7/145 часток, становить 235,2 кв.м. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.06.2020 року (надано до суду ТОВ «ЮТАС»), право власності на інші частини нежитлових будівель зареєстровані за відповідачами: [PERSON] - 76/435 (152/870) часток; ТОВ ЮТАС - 11/145 часток; [PERSON] - 52/870 частки; [PERSON] та [PERSON] - 52/435 частки; ПП «ВКФ «СКІФІЯ» - 227/435 (454/870) часток. Відповідно до частини 4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на будівлі або споруди. Тобто, орендарями земельної ділянки, на якій розташоване спільне майно, мають виступати усі співвласники нерухомого майна. Він має намір оформити своє право користування земельною ділянкою, але дійти згоди між усіма співвласниками щодо укладення договору оренди не вдається. До виділу належної позивачу частки у нерухомому майні в окреме майно позивач не має змоги оформити своє право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, що знаходиться у його користуванні. Без оформлення прав на земельну ділянку він не має змоги здійснити реконструкцію та добудову належного йому майна, що є перепоною у здійсненні ним свого права власності. Він вирішив виділити частку виробничого корпусу «В», навіс «в2», навіс «в3», навіс «в4», що знаходиться у його користуванні, в окреме майно. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Встановлено порядок користування нерухомим майном. Спору щодо порядку користування частиною виробничого корпусу «В», навіс «в2», навіс «в3», навіс «в4» не існує. Договором купівлі-продажу від 18.08.2005 року за реєстровим № 2525 визначено майно, яке перейшло у його користування. Так, у його користуванні знаходяться: частина виробничого корпусу (літ.«В»), загальною площею 235,2 кв.м., в тому числі, навіс (літ.«в2»), площею 87,5кв.м., навіс (літ.«в3»), площею 135,7 кв.м., навіс (літ.«в4»), площею 81,3 кв.м., про що свідчить технічний паспорт. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається, згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право па частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Нікопольське МБТІ» 05.03.2020 року за № 378, 7/145 частин нежитлових будівель, яка складається з: частини виробничого корпусу «В», загальною площею 235,2 кв.м.; навісу «в2»; навісу «в3»; навісу «в4», розташованих за адресою: [ADDRESS] , за технічними показниками, 7/145 частин нежитлових будівель є відокремлені, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі. З метою отримання нової адреси зазначеного об`єкту він звернувся до міського голови Фісака [PERSON] .П. із заявою про зміну адреси. 19.05.2020 року ним отримано відповідь Відділу архітектури та містобудівного кадастру Нікопольської міської ради, за яким відмовлено у зв`язку з відсутністю рішення суду, з посиланням на п.3 ч.12 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зміни до якого набули чинності з 01.03.2020 року. Таким чином, були підготовлені документи, необхідні для укладення договору про виділ у натурі частки із спільного нерухомого майна. Але, оскільки дійти згоди між усіма співвласниками щодо укладення договору не вдається, він змушений звернутися з цим позовом до суду. Тобто, склалася ситуація, за якої він має ускладнення щодо здійснення власних речових прав на належне їм майно, що суперечить їх інтересам. Відповідач ТОВ «ЮТАС» також надало до суду зустрічну позовну заяву, в якій посилались на те, що, згідно з договором купівлі-продажу від 03.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 129, ТОВ «ЮТАС» купило вбудоване приміщення (І поверх) контрольно-технічного пункту: приміщення 4-1 = 134,0 кв.м., 4-2 = 5,2 кв.м., 4-3 = 9,1 кв.м., 4-4 = 28,4 кв.м., 4-5 = 4,3 кв.м., 4-6 = 12,3 кв.м., 4-7 = 15,2 кв.м., 3-1 = 7,9 кв.м., 3-2 = 10,2 кв.м., 3-3 = 11,2 кв.м., 3-4 = 6,5 кв.м., корисною площею 244,3 кв.м, що складає 11/145 частини майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно зареєстровано 12.03.2004 року в КП НМБТІ, реєстраційний номер: 209851. Згідно із технічним паспортом, виданим КП «Нікопольське МБТІ», вбудоване приміщення (автодіагностичний центр) за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] .«А») має загальну площу 244,3 кв.м. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.06.2020 року, право власності на інші частини нежитлових будівель зареєстровані за відповідачами: [PERSON] - 76/435 (152/870) часток; [PERSON] - 7/145 (42/870) часток; [PERSON] - 52/870 частки; [PERSON] та [PERSON] - 52/435 частки; ПП «ВКФ «СКІФІЯ» - 227/435 (454/870) часток. Відповідно до частини 4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на будівлі або споруди. Тобто, орендарями земельної ділянки, на якій розташоване спільне майно, мають виступати усі співвласники нерухомого майна. Вони мають намір оформити своє право користування земельною ділянкою, але дійти згоди між усіма співвласниками щодо укладення договору оренди не вдається. До виділу належної їм частки у нерухомому майні в окреме майно, не мають змоги оформити своє право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, що знаходиться у їх користуванні. Без оформлення прав на земельну ділянку вони не мають змоги здійснити реконструкцію та добудову належного майна, що є перепоною у здійсненні ними свого права власності. Тому вирішили також виділити частку, що знаходиться у їх користуванні, в окреме майно в судовому порядку. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Спору щодо порядку користування вбудованого приміщення (І поверх) контрольно - технічного пункту не існує. Договором купівлі-продажу від 03.02.2004 року за реєстровим № 129 визначено майно, яке перейшло у користування позивача. Так, у їх користуванні знаходяться: вбудоване приміщення (І поверх) контрольно-технічного пункту (приміщення літ.«А-3», загальною площею 244,3 кв.м., в тому числі, приміщення 3-1 = 7,9 кв.м., приміщення 3-2 = 10,2 кв.м., приміщення 3-3 = 11,2 кв.м., приміщення 3-4 = 6,5 кв.м., приміщення 4-1 = 134,0 кв.м., приміщення 4-2 = 5,2 кв.м., приміщення 4-3 = 9,1 кв.м., приміщення 4-4 = 28,4 кв.м., приміщення 4-5 = 4,3 кв.м., приміщення 4-6 = 12,3 кв.м., приміщення 4-7 = 15,2 кв.м.), про що свідчить технічний паспорт, виготовлений станом на 12.03.2020 року. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається, згідно із законом, або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Нікопольське МБТІ» 12.03.2020 року за № 399, 11/145 часток належного їм об`єкту складається з: вбудованого приміщення (І поверх) контрольно-технічного пункту (приміщення 3-1 = 7,9 кв.м., приміщення 3-2 =10,2 кв.м., приміщення 3-3 = 11,2 кв.м., приміщення 3-4 = 6,5 кв.м., приміщення 4-1 = 134,0 кв.м., приміщення 4-2 = 5,2 кв.м., приміщення 4-3 = 9,1 кв.м., приміщення 4-4 = 28,4 кв.м., приміщення 4-5 = 4,3 кв.м., приміщення 4-6 = 12,3 кв.м., приміщення 4-7 = 15,2 кв.м.), загальною площею 244,3 кв.м., про що свідчить технічний паспорт. За технічними показниками 11/145 часток об`єкта є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені у натурі. З метою отримання нової адреси зазначеного об`єкту, звернулись до міського голови Фісака [PERSON] .П. з заявою про зміну адреси. 19.05.2020 року ними було отримано відповідь Відділу архітектури та містобудівного кадастру Нікопольської міської ради № 151/13-04, за яким відмовлено у зв`язку з відсутністю рішення суду, з посиланням на п.3 ч.12 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зміни до якого набули чинності з 01.03.2020 року. Оскільки дійти згоди між усіма співвласниками щодо укладення договору не вдається, змушені звернутися з цим позовом до суду. Тобто, склалася ситуація, за якої вони мають ускладнення щодо здійснення власних речових прав на належне майно, що суперечить їх інтересам. Відповідачі [PERSON] , та ПП «Виробничо-комерційна «Скіфія» також звернулись до суду із аналогічними зустрічними позовами, виклавши подібні обставини, посилаючись на неможливість дійти згоди при виділі часток з іншими співвласниками і просили задовольнити їх позови. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~теж надали\~до суду\~зустрічний позов,\~в якому\~посилались на\~те,\~що,\~згідно з\~договором купівлі-продажу,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Нікопольського\~міського нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області Іопелем\~С.О.\~22.04.2011\~року за\~реєстровим №\~1337,\~вони придбали\~52/435\~часток у\~праві приватної\~спільної часткової\~власності на\~нежитлові будівлі,\~розташовані за\~адресою: [ADDRESS] , кожний в рівних частках у праві спільної часткової власності, тобто по 52/870 часток. Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.07.2011 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209851. Відповідно до п.1.3. вказаного Договору купівлі-продажу, об`єкт «нежитлові будівлі» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209851) складається з виробничого корпусу (бокси) літ. «Д», а набуте позивачами майно - 52/435 часток об`єкту «нежитлові будівлі» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209851) складається з частини виробничого корпусу (бокси) Д: приміщення майстерні 3-1, площею 203,7 кв.м., приміщення майстерні 4-1, площею 204,2 кв.м., та має загальну площу 407,9 кв.м. Згідно із технічним паспортом, виданим КП «Нікопольське МБТІ» за реєстровим номером № 2-141 від 01.08.2011 року, загальна площа 52/435 часток становить 407,9 кв.м. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.11.2019 року, право власності на інші частини нежитлових будівель зареєстровані за відповідачами: - [PERSON] 76/435 (152/870) часток; - ТОВ «ЮТАС» 11/145 (66/870) часток; - [PERSON] 7/145 (42/870) часток; - [PERSON] 52/870 частки; - ПП «ВКФ «СКІФІЯ» 227/435 (454/870) часток. Відповідно до частини 4 ст.120 Земельного кодексу України, у\~разі набуття права власності на будівлю або споруду кількома особами,\~право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві\~власності на будівлі або споруди. Тобто, орендарями земельної ділянки, на якій розташоване спільне майно,\~мають виступати усі співвласники нерухомого майна. Вони мають намір оформити своє право користування земельною ділянкою, але дійти згоди між усіма співвласниками щодо укладення договору оренди не вдається. До виділу належної їм частки у нерухомому майні в окреме майно вони не мають змоги оформити своє право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, що перебуває у їх користуванні. Без оформлення прав на земельну ділянку вони не мають змоги здійснити реконструкцію та добудову належного їм майна, що є перепоною у здійсненні ними свого права власності. Тому вирішили виділити частку у виробничому корпусі, що знаходиться у їх користуванні, в окреме майно. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Між співвласниками нежитлових будівель встановлено порядок користування нерухомим майном. Спору щодо порядку користування будівлями та спорудами виробничого корпусу не існує. Договором купівлі-продажу від 22.04.2011 року за реєстровим № 1337 визначено майно, яке перейшло у їх користування. Так у їх користуванні знаходяться: частина виробничого корпусу (бокси) літ.«Д», загальною площею 407,9 кв.м., в тому числі, приміщення майстерні 3-1, площею 203,7 кв.м., приміщення майстерні 4-1, площею 204,2 кв.м., про що свідчить технічний паспорт. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається, згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Нікопольське МБТІ» 03.08.2018 року за № 1409, 52/435 часток належного їм об`єкту складається з: частини виробничого корпусу (бокси) Д (приміщення майстерні 3-1, площею 203,7кв.м.; приміщення майстерні 4-1, площею 204,2 кв.м.), загальною площею 407,9 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] . За технічними показниками, 52/435 часток об`єкта є відокремленими, мають окремий вхід, комунікації і можуть бути виділені у натурі. На підставі цього висновку, правовстановлюючого документу на 52/435 часток у праві спільної часткової власності на виробничий корпус (бокси) (літ.«Д»), технічного паспорту, наказом відділу архітектури та містобудівного кадастру Нікопольської міської ради від 25.02.2020 року за № 11-в/а об`єкту нерухомого майна, розташованому на [ADDRESS] , що утворюється в результаті виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна виробничий корпус (бокси) (літ.«Д»), складається з: приміщення 3-1, площею 203,7 кв.м.; приміщення 4-1, площею 204,2 кв.м.; загальною площею 407,9 кв.м., присвоєно адресу: [ADDRESS] . Таким чином, ними були підготовлені документи, необхідні для укладення договору про виділ у натурі частки зі спільного нерухомого майна. Але, оскільки дійти згоди між усіма співвласниками щодо укладення договору не вдається, змушені звернутися з цим позовом до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності. Позивач за первісним позовом свою позовну заяву підтримав, проти задоволення зустрічних позовів не заперечував (а.с.77 т.2). Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічними позовами проти задоволення первісного позову не заперечували, свої зустрічні позови підтримали в повному обсязі (а.с.75-76, 78-80 т.2). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до ч.3 ст.357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Як встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 2012 року, позивачу за первісним позовом [PERSON] належить 76/435 (152/870) часток у праві спільної часткової власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Договором купівлі-продажу визначено, що загальна площа набутого ним майна становить 585,8 кв.м та складається з: частини виробничого корпусу «Д» (приміщення 1-1 = 33,4 кв.м, приміщення 2-1 = 36,7 кв.м, приміщення 3-1 = 302,5 кв.м, приміщення 3-2 = 134,7 кв.м, приміщення 4-1 = 24,2 кв.м, приміщення 5-4 = 54,3 кв.м.). Право власності на інші частини нежитлових будівель зареєстровані за відповідачами за первісним позовом та позивачами за зустрічними позовами, а саме: ТОВ «ЮТАС» 11/145 (66/870) часток (а.с.176 т.1); [PERSON] 7/145 (42/870) часток (а.с.145-146 т.1); [PERSON] 52/870 частки (а.с.244 т.1); [PERSON] 52/870 частки (а.с.67 т.1); [PERSON] 52/870 частки (а.с.67 т.1); ПП «ВКФ «СКІФІЯ» 227/435 (454/870) частина (а.с.17-18 т.1). Деким зі сторін по справі здійснено перепланування приміщень, які знаходяться у їх користуванні, без втручання в несучі та огороджуючі конструкції, через що загальна площа деяких частин виробничих корпусів змінилась. Так, частини виробничого корпусу (літ.«Д»), що належать [PERSON] , змінилася з 585,8 кв.м. (а.с.19, 21-29 т.1) на 587,2 кв.м. (а.с.37-39 т.1). Довідкою № 19 від 28.10.2019 року, наданою сертифікованим спеціалістом ФОП [PERSON] , встановлено, що, відповідно до п.1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою КМУ № 406 від 07.06.2017 року, дані види робіт не належать до самочинного будівництва та об`єкт не підлягає введенню в експлуатацію (а.с.30-31 т.1). [PERSON] на праві власності належить об`єкт нерухомого майна - частина виробничого корпусу «В», загальною площею 235,2 кв.м. (який складається з: складу 1, площею 159,6 кв.м.; складу 2, площею 75,6 кв.м.; навісу «в2», навісу «в3», навісу «в4»), що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.145-146, 149-152 т.1). Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТАС» належать на праві власності 11/145 часток у праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.176-177 т.1) (об`єкт нерухомого майна вбудоване приміщення (І поверх) контрольно-технічного пункту літера А-3: приміщення 3-1 = 7,9 кв.м., приміщення 3-2 = 10,2 кв.м., приміщення 3-3 = 11,2 кв.м., приміщення 3-4 = 6,5 кв.м., приміщення 4-1 = 134,0 кв.м., приміщення 4-2 = 5,2 кв.м., приміщення 4-3 = 9,1 кв.м., приміщення 4-4 = 28,4 кв.м., приміщення 4-5 = 4,3 кв.м., приміщення 4-6 = 12,3 кв.м., приміщення 4-7 = 15,2 кв.м., загальною площею 244,3 кв.м.) (а.с.178-180 т.1). [PERSON] належать\~26/435\~часток у\~праві спільної\~часткової власності\~на нежитлову\~будівлю,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] \~та складається\~з частини\~ виробничого\~корпусу (бокси)\~літ «Д»\~ загальною\~площею 203,9\~кв.м.,\~у тому\~числі,\~механічний цех\~2-1,\~площею всього\~цеху \~203,9\~кв.м. (а.с.244-249 т.1). [PERSON] та [PERSON] належать на праві власності 52/435 часток у праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю, що знаходиться по [ADDRESS] , у рівних частках, по 1/2 (одній другій) частині, виробничий корпус (бокси) літ.«Д» та складається з: приміщення 3-1, площею 203,7 кв.м.; приміщення 4-1, площею 204,2 кв.м., загальною площею 407,9 кв.м. (а.с.67-77 т.1). Приватному підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Скіфія» належать на праві власності 134/145 частки у праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.11 т.2) та складається з: - вбудованого приміщення (І поверх) контрольно-технічного пункту (літ.«А»), загальною площею 261,6 кв.м., в тому числі, коридор 5-3, площею 13,2 кв.м.; тамбур 5-5, площею 13,5 кв.м.; коридор 6-1, площею 14,5 кв.м.; приміщення 6-2, площею 66,4 кв.м.; приміщення 6-3, площею 31,7 кв.м.; приміщення 6-4, площею 9,4 кв.м.; коридор 6-5, площею 15,9 кв.м.; приміщення 6-6, площею 23,4 кв.м.; приміщення 6-8, площею 11,2 кв.м.; приміщення 6-9, площею 10,3 кв.м.; коридор 6-10, площею 3,5 кв.м.; коридор 7-1, площею 1,8 кв.м.; коридор 7-2, площею 2,4 кв.м.; приміщення 7-3, площею 35,1 кв.м.; приміщення 7-7, площею 4,7 кв.м.; приміщення 7-8, площею 4,6 кв.м.; - вбудованого приміщення виробничого корпусу № 1 (літ.«В»), пр.№ 1-32 (мідницький цех), загальною площею 33,0 кв.м., в тому числі, мідницький цех 1-32, площею 33,0 кв.м.; - частини виробничого корпусу № 2 (літ.«Д»), загальною площею 1 125,5 кв.м, в тому числі, склад 6-1, площею 16,9 кв.м.; приміщення 7-1, площею 204,1 кв.м.; приміщення 8-1, площею 149,0 кв.м.; приміщення 8-2, площею 48,4 кв.м.; приміщення 8-3, площею 21,1 кв.м.; приміщення 9-1, площею 204,9 кв.м.; приміщення 9-2, площею 23,8 кв.м.; приміщення 9-3, площею 47,4 кв.м.; приміщення 10-1, площею 204,6 кв.м.; приміщення 11-1, площею 205,3 кв.м.; - частини виробничого корпусу (бокси) (літ.«Д1»), загальною площею 380,2 кв.м., в тому числі, приміщення 1-1, площею 33,3 кв.м.; приміщення 1-2, площею 36,6 кв.м.; приміщення 1-3, площею 124,4 кв.м.; приміщення 1-4, площею 59,6 кв.м.; приміщення 1-5, площею 126,3 кв.м.; які знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-24 т.2). Відповідно до частини 4 ст.120 Земельного кодексу України, у\~разі набуття права власності на будівлю або споруду кількома особами,\~право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві\~власності на будівлі або споруди. Тобто, орендарями земельної ділянки, на якій розташоване спільне майно,\~мають виступати всі співвласники нерухомого майна. Сторони по справі мають намір оформити своє право користування земельною ділянкою, але дійти згоди між усіма співвласниками щодо укладення договору оренди не вдається. До виділу належних сторонам по справі часток у нерухомому майні в окреме майно вони не мають змоги оформити своє право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, що знаходиться у їх користуванні. Без оформлення прав на земельну ділянку сторони не мають змоги здійснити реконструкцію та добудову належного їм майна, що є перепоною у здійсненні ними права власності. Тому сторони вирішили виділити частки у виробничих корпусах, що знаходяться у їх користуванні, в окреме майно. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як встановлено судом, між співвласниками нежитлових будівель встановлено порядок користування нерухомим майном. Спору щодо порядку користування будівлями та спорудами виробничого корпусу не існує. Договором купівлі-продажу від 28.03.2012 року визначено майно, яке перейшло у користування сторін та зазначене вище. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається, згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 3 від 04.11.2019 року, підготовленого експертом ФОП [PERSON] , 76/435 частин об`єкта, які належать [PERSON] , є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі без виконання будівельних робіт та можливе використання такого майна, як самостійного об`єкта цивільних правовідносин (а.с.30-31 т.1). На підставі цього висновку, правовстановлюючого документу на 76/435 часток у праві спільної часткової власності на виробничий корпус, технічного паспорту, наказом відділу архітектури та містобудівного кадастру Нікопольської міської ради № 8-в/а від 18.11.2019 року, об`єкту нерухомого майна, розташованому на [ADDRESS] , що утворюється в результаті виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна виробничого корпусу № 2 (літ.«Д»), що складається з: приміщення 1, площею 441,0 кв.м; приміщення 2, площею 52,5 кв.м; приміщення 3, площею 25,4 кв.м; приміщення 4, площею 31,4 кв.м; приміщення 5, площею 36,9 кв.м; загальною площею 587,2 кв.м; споруд № 1-2, І, присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с.32 т.1). Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 1409 від 03.08.2018 року, підготовленого начальником КП «НМБТІ» А.О.Кінашем, 52/870 частин об`єкта, які належать [PERSON] та 52/870 частин об`єкта, які належать [PERSON] , є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі (а.с.78 т.1). На підставі цього висновку, правовстановлюючого документу на вищевказані частки у праві спільної часткової власності на виробничий корпус, технічного паспорту, наказом відділу архітектури та містобудівного кадастру Нікопольської міської ради № 11-в/а від 25.02.2020 року, об`єкту нерухомого майна, розташованому на [ADDRESS] , що утворюється в результаті виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна виробничого корпусу (бокси) літ.«Д1», що складається з: приміщення 3-1, площею 203,7 кв.м; приміщення 4-1, площею 204,2 кв.м; загальною площею 407,9 кв.м; присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с.79 т.1). Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 378 від 05.03.2020 року, підготовленого в.о.начальником КП «НМБТІ» О.В.Гузь, 7/145 частин об`єкта, які належать [PERSON] , є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі (а.с.153 т.1). Однак, об`єкту нерухомого майна, розташованому на [ADDRESS] , що утворюється в результаті виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна частини виробничого корпусу літ.«В», загальною площею 235,2 кв.м., та складається з навісу «в2», навісу «в3», навісу «в4» (а.с.157-160 т.1), присвоїти окрему адресу не є можливим (а.с.154 т.1). Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 399 від 12.03.2020 року, підготовленого в.о.начальника КП «НМБТІ» О.В.Гузь, 11/145 частин нежитлових будівель, що належать ТОВ «ЮТАС» і складаються з: об`єкту нерухомого майна вбудованого приміщення (І поверх) контрольно-технічного пункту літ.А-3: приміщення 3-1 = 7,9 кв.м., приміщення 3-2 = 10,2 кв.м., приміщення 3-3 = 11,2 кв.м., приміщення 3-4 = 6,5 кв.м., приміщення 4-1 = 134,0 кв.м., приміщення 4-2 = 5,2 кв.м., приміщення 4-3 = 9,1 кв.м., приміщення 4-4 = 28,4 кв.м., приміщення 4-5 = 4,3 кв.м., приміщення 4-6 = 12,3 кв.м., приміщення 4-7 = 15,2 кв.м., загальною площею 244,3 кв.м., є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі (а.с.181 т.1). Однак, присвоїти окрему не є можливим (а.с.182 т.1). Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 53 від 17.03.2020 року, підготовленого начальником КП «НМБТІ» А.О.Кінашем, 134/145 частки у праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю, які належать ПП «ВКФ «Скіфія» та знаходиться по [ADDRESS] (а.с.11 т.2) і складається з: - вбудованого приміщення (І поверх) контрольно-технічного пункту (літ.«А»), загальною площею 261,6 кв.м.; - вбудованого приміщення виробничого корпусу № 1, пр.№ 1-32 (мідницький цех), літ.«В», загальною площею 33,0 кв.м.; - частини виробничого корпусу № 2 (літ.«Д»), загальною площею 1 125,5 кв.м; - частини виробничого корпусу (бокси) (літ.«Д1»), загальною площею 380,2 кв.м., є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі (а.с.25 т.2). Однак, вищезазначеному об`єкту нерухомого майна присвоїти окрему адресу не є можливим (а.с.26 т.2). Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 457 від 17.03.2020 року, підготовленого начальником КП «НМБТІ» А.О.Кінашем, 26/435 частин об`єкта, які належать [PERSON] , та складаються з частини виробничого корпусу (бокси) літ.Д1, загальною площею 203,9 кв.м., є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі (а.с.254 т.1). Однак, вищезазначеному об`єкту нерухомого майна присвоїти окрему адресу не є можливим (а.с.255 т.1). Таким чином, сторонами по справі були підготовлені документи, необхідні для укладення договору про виділ у натурі частки із спільного нерухомого майна. Але через незалежні від сторін причини позасудове укладення договору не вдається. Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається, згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна, для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги за первісним позовом та зустрічними стосовно виділення в натурі об`єктів права власності задовольнити. Однак, в частині присвоєння вказаним об`єктам у наступному окремих адрес, - відмовити, оскільки дане питання підлягає позасудовому урегулюванню, для якого передбачений інший порядок.

Outcome: partial