Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, та просив стягнути з відповідача на відшкодування шкоди заподіяну майну у розмірі 25178, 10 грн., вартість проведення експертизи у розмірі 800 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити та слухати справу без фіксації судового процесу. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно\~ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представив. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про поважність причин неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14.07.2015 року о 7:00 годині [PERSON] керуючи трамваєм д/н 7004 по вул. Новощепний ряд 19 в м. Одесі не витримала безпечний інтервал, внаслідок чого скоїла зіткнення з припаркованим автомобілем Тойота д/н [NUMBER], що належить [PERSON] Після зіткнення водій [PERSON] залишила місце дорожньо-транспортної пригоди та продовжила свій рух по маршруту. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси по справі № 522/22393/15-п по справі № 3/522/5899/15 від 24.12.2015 року [PERSON] визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.122 та ст.124 КпАП України. Внаслідок ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Розмір матеріального збитку, спричиненого власнику авто [PERSON], згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 20.01.2016 року становить 25 178, 10 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження, сплаченого Позивачем (квітанція № 51 від 09.03.2016 р.), складає 800 грн., які підлягають стягненою з Відповідача. 12.03.2016 року страховик транспортного засобу трамвая ПАТ Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відмовила у виплаті страхового відшкодування, на підставі того, що Відповідачем грубо порушені договірні зобов'язання, а сааме пп.18.1.4 та 18.1.Розділу 18 Договору (не повідомлення Страховика про настання страхового випадку). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доводять під час розгляду інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно Пленуму Верховний Суд України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Також згідно ч. 1 ст. 81, ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved