Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у листопаді 2014 року позивач, [PERSON] перебував з гр. [PERSON] у близьких стосунках, в той час коли її чоловік [PERSON] перебував у Криму. Внаслідок близьких стосунків із позивачем, [PERSON] завагітніла. Після повернення відповідача [PERSON] із Криму, - [PERSON] поновила шлюбні відносини із ним та [INFO] народила дитину: [PERSON] записавши батьком дитини, свого офіційного чоловіка [PERSON], що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач до суду не з'явився, попередньо надавши до суду заяву у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Від відповідача Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечуючи проти позову. Третя особа до суду не з'явилась, попередньо надавши до суду заяву у якій позов підтримала повністю та просила розглянути справу у її відсутність на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Враховуючи подані заяви, повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2014 року позивач, [PERSON] перебував з гр. [PERSON] у близьких стосунках, в той час коли її чоловік - відповідач, [PERSON] перебував у Криму. Внаслідок вказаних близьких стосунків з [PERSON], - громадянка [PERSON], завагітніла. Як встановлено, після повернення відповідача [PERSON] із Криму, - [PERSON] поновила шлюбні відносини з ним та [INFO] народила дитину: [PERSON] записавши батьком дитини, свого офіційного чоловіка [PERSON] У лютому 2017 р. позивач дізнався від [PERSON], що неповнолітня дитина [PERSON] являється його сином. Також встановлено, що влітку 2017 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, а 11.09.2017 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Аліменти з [PERSON] не стягуються. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, при чому підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON] як батько дитини: [PERSON], [INFO], позбавлений можливості захистити своє порушене право на батьківство у позасудовому порядку. Відповідно ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Отже, єдиним способом поновлення порушених прав позивача є встановлення його батьківства відносно неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], з виключеням відомості про [PERSON] як батька [PERSON] [INFO] з актового запису №25 про народження дитини відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] від 04.08.2015 р., виданого Виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За таких підстав, суд оцінивши у повному об»ємі усі належні докази по справі, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа [PERSON], про визнання батьківства, є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved