Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати договір оренди приміщення та стягнути заборгованість по орендній платі. Позов мотивує тим, що 01 січня 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір оренди приміщення. Згідно п. 1.1 Договор позивач передає, а відповідач приймає в тимчасове платне користування для господарської діяльності приміщення площею 20,5кв.м.,яке розташованоза адресою: [ADDRESS]. На виконання умов Договору сторонами було складено та підписано Акт прийому-передачі майна. Однак, всупереч нормам та положенням Договору, відповідач не виконав обов'язки щодо своєчасного здійснення платежів по оренді за лютий, березень, квітень, травень, червень та липень 2014 року. Таким чином, заборгованість по сплаті орендної плати становить 24 000 грн. Представником позивача [PERSON] 17.11.2014 року подано заяву про збільшення позовних вимог, у звязку із збільшенням заборгованості за серпень, вересень та жовтень 2014 року на суму, що становить 36 000 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. З врахуванням вимог ст. 157 ЦПК України щодо розгляду справи протягом розумного строку та відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, від якого надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, та у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Будучи присутнім в судовому засіданні 17.11.2014 року, відповідач визнав позов в сумі 16 000 грн. з квітня по серпень 2014 року. Проти розірвання договору не заперечує. На даний час відповідач не може виплатити всієї суми заборгованості, просить розбити цю суму. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 01.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS], площею 20,5 кв.м. Згідно Договору оренди орендна плата складає 4000 грн. за один місяць, плата за оренду вноситься орендарем до другого числа кожного поточного місяця. Термін договору оренди діє до 01.12.2014 року з моменту передачі приміщення за актом прийому-передачі. Згідно Акту прийому-передачі майна від 01.01.2014 року [PERSON] передає, а ФОП [PERSON] приймає у тимчасове платне користування приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності від 27.01.2014 року №16790020. З матеріалів справи вбачається, що позивачка направляла повідомлення [PERSON] про розірвання договору оренди приміщення від 06.08.2014 року, у звязку із тим, що останнім не виконано обовязки щодо своєчасного здійснення платежів по орендній платі за лютий, березень, квітень, травень, червень та липень 2014 року. Судом встановлено, що 01.01.2014 року з відповідачем було укладено договір оренди приміщення, за адресою [ADDRESS] терміном до 01.12.2014 року. Згідно із п.4.1., 4.2 Договору відповідач зобов'язується прийняти приміщення та щомісячно своєчасно сплачувати орендну плату в розмірі 4000 гривень на місяць до 2-го числа кожного наступного місяця. Заборгованість відповідача перед позивачем за період за лютий-жовтень 2014 року становить 36 000 грн. (9 місяців х 4000 грн. = 36 000 грн.). Доказів щодо сплати орендної плати за цей період відповідачем суду не подано. Однак, своїх зобов'язань згідно договору відповідач протягом тривалого часу не виконував, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості по орендній платі в розмірі 36000 гривень. Відповідно до ст.759, ч.1 ст.762, ст..765 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає наймачеві майно у плату за користування на певний строк.За користування майном з наймача (орендаря) справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (оренди). Наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором. 01.01.2014 року житлове приміщення було передано відповідачу. Всі договірні умови додержано, які орендодавець перед орендарем виконав. Згідно п.6.2 Договору оренди такий може бути розірвано з ініціативи орендодавця. Відповідно до ст. 782 ЦК України,наймодавець має право відмовитись від договору найму ( оренди) і вимагати повернення речі,якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Як встановлено судом, відповідачем орендна плата за період з лютого 2014 року по жовтень 2014 року не вносилась, на попередження наймодавця не реагував, продовжував не виконувати умови договору. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено,що після укладення договору, відповідач продовжував використовувати приміщення,однак не вносив орендну плату чим істотно порушив умови договору. Ст. 651 ЦК України передбачає,що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,встановлених договором або законом. Виходячи із змісту ст. 638 ЦК України, орендарем істотні умови договору не виконано, а тому вимога про розірвання договору є підставна. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved