Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, позовні вимоги якого представником позивача були уточнені та неодноразово збільшені, просив визнати незаконним та скасувати наказ від 26.08.2016 р. № 116-к Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про звільнення з посади начальника Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова. Поновити на роботі на посаді начальника Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова. Стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, яка складає 34 050,85 грн. Допустити негайне виконання рішення. Повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 1653,63 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги позивач обґрунтовані тим, що він працював на посаді начальника Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова. Наказом від 26.08.2016 р. № 116-к Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області позивача звільнено на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником. Оскільки до виготовлення вищезазначеного наказу в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області [PERSON], позивачу було повідомлення про підготування такого наказу, від такого повідомлення він розхвилювався, стало зле та викликано швидку, лікарями констатовано гіпертонічний криз. Позивача доставлено в лікарню та період з 26.08.2016 р. по 06.09.2016 р. він перебував на стаціонарному лікуванні. У наказі про звільнення № 116-к від 26.08.2016 р. взагалі не написано в результаті якого грубого трудового порушення було звільнено позивача. Крім того, наказ про звільнення передчасний, оскільки позивачу було надано місячний строк з дня отримання відповідного наказу для надання інформації про виконання наказу № 157 від 22.07.2016 р. з яким він ознайомився лише 29.07.2016 р. Припинення трудового договору оформляється наказом за типовою формою № П-4 «Наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту)», затвердженого наказом Державного комітету статистики України від 5.12.2008 р. № 489. Відповідно до форми № П-4 в наказі має бути зазначено розмір вихідної допомоги, кількості календарних днів невикористаної щорічної відпустки (основної, додаткової); кількість календарних днів, як були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року; кількість календарних днів невикористаної додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до довідки бухгалтерії Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова позивачу за червень 2016 року було нараховано 8231,40 грн., а за липень 2016 року - 5747,39 грн. Отже, розраховуючи середній заробіток позивач виходив з суми 358,43 грн. Представник позивача просив повернути зайво сплачений судовий збір посилаючись на п.1 ч. 1 ст. 5, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до змісту позовних вимог та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення відповідно до змісту позовних вимог, відмовився від вимог щодо покладення судових витрат на відповідача, позов просив задовольнити. Представники відповідача в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду 27.01.2017 р. подала клопотання, в якому зазначила, що відповідачем з метою формулювання належних заперечень у справі подано запити до Управління охорони здоров*я ХОДА щодо перевірки обґрунтованості видачі та правильності заповнення листка непрацездатності серії АГЦ № 548575 виданого КЗОЗ «Харківська міська лікарня №3» та щодо інформації про час звернення [PERSON] до лікарні КЗОЗ «Харківська міська лікарня № 3» Вказані докази необхідні для належного обґрунтування письмових заперечень, мають юридичне значення для вирішення справи і стосуються предмета доказування. У цьому клопотанні просила не розглядати справу за відсутністю представника Держпродспоживслужби в Харківській області та заперечень, що ґрунтуються на доказах вказаних раніше. Відкласти розгляд справи до дня отримання відповідей за вказаними запитами. Враховуючи строки розгляду справи, неодноразову неявку представника позивача в судове засідання, майже кожного разу з подачею в день судового засідання клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, суд розцінює неявку представника відповідача як спосіб затягнути розгляд справи та вважає за можливе розглядати справу за її відсутністю на підставі наявних у справі доказах. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що позивач згідно наказу від 22.05.15 р. № 38-к працював начальником Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова. Відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 22.07.2016 р. № 157 «Про результати перевірки виконання ветеринарного законодавства державною службою ветеринарної медицини Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова»: 1. Роботу Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова з питань профілактики та недопущення АЧС, проведення ідентифікації та реєстрації тварин та організації та проведення державної ветеринарно- санітарної експертизи ДЛВСЕ на ринках м. Харкова визнано недостатньою. 2. Начальника Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова ([PERSON].) попереджено про недопустимість в подальшій роботі порушень виявлених в ході проведеної перевірки. 3. В.о. начальнику Управління Держпродспоживслужби в м. Харкові ([PERSON].) та начальнику Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова ([PERSON].) забезпечити доведення нормативно- правових актів та службових документів щодо заходів з профілактики африканської чуми свиней до Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова та її структурних підрозділів. 4.Начальнику Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова ([PERSON].): 4.1. Розглянути матеріали перевірки на розширеній нараді фахівців ветеринарної медицини Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова у строк отримання наказу; 4.2. Усунути виявлені в ході перевірки недоліки в місячний термін з дня отримання наказу; 4.3.. Розглянути питання щодо відповідності перебування на займаній посаді заступника начальника Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова [PERSON] 4.4. Вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності: лікаря ветеринарної медицини ДЛВСЕ на ринку № 4 - [PERSON]; лікаря ветеринарної медицини ДЛВСЕ на ринку №10 - [PERSON]; лікарів ветеринарної медицини ДЛВСЕ на ринку №11 - [PERSON] та [PERSON]; завідувача ДЛВСЕ на ринку №3 - [PERSON], а також лікарів ветеринарної медицини ДЛВСЕ на ринку №3 - [PERSON] та [PERSON] - копію відповідного наказу надати до Головного управління Держпродспожшіслужби в Харківській області в місячний термін з дня отримання наказу; 4.5. Провести семінар з питань заходів по недопущенню занесення збудника АЧС зі спеціалістами ветеринарної медицини лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи на ринках м. Харкова. Термін - до 01.08.2016 року; 4.6. Обладнати в Міській державній лікарні ветеринарної медицини м. Харків інформаційний стенд щодо АЧС. Термін - до 15.07.2016; 4.7. Сформувати в Міській державній лікарні ветеринарної медицини м. Харків комплект («укладку») необхідних матеріалів для здійснення оперативного виїзду та відбору проб від загиблих свиней; 4.8. Забезпечити постійне проведення просвітньої роботи серед населення щодо небезпеки АЧС, в тому числі через засоби масової інформації; 4.9. Організувати роботу з ідентифікації та реєстрації наявного поголів'я, яке підлягає ідентифікації і реєстрації в особистих підсобних господарствах населення та громадському секторі, відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про ветеринарну медицину» та пункту 4 Положення «Про міську державну лікарню ветеринарної медицини»; 4.10. Укласти Агентську угоду (Угоду про співпрацю) з ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин»; 4.11. Внести зміни до наказу по міській державній лікарні ветеринарної медицини м. Харкова від 09.12.2011 № 67 «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» відповідно до змін у Законі України «Про ветеринарну медицину» та Законі України « Про ідентифікацію та реєстрацію тварин»; 4.12. Забезпечити лабораторним обладнанням, реактивами та матеріалами необхідними для здійснення ветеринарно-санітарної експертизи в ДЛВСЕ на ринках м. Харкова, а також відповідного проведення таких ветеринарно-санітарних експертиз під час реалізації на агропродовольчих ринках м. Харкова продуктів тваринного та рослинного походження; 4.13. Забезпечити проведення акредитації ДЛВСЕ на ринках м. Харкова Національним органом України з акредитації та/або іноземним органом, який є повним членом ІLАС - Міжнародної організації із співробітництва в галузі акредитації, відповідно до стандартів ІSO/ІЕС 17025, ДСТУ ІSO 17025 або інших стандартів, якими їх замінено: 4.14.Спільно з Харківським філіалом ДНДІЛДВСЕ розробити графіки проведення міжлабораторних порівнянь результатів вимірювань у 2016 році продукції тваринного та рослинного походження на агропродоволвяих ринках м. Харкова. 4.15 Перевірити стан виконання завідувачами ДЛВСЕ на ринках м. Харкова правильність винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення відповідно до вимог КУпАП. 5. Інформацію про виконання наказу надати до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області у місячний термін з дня отримання наказу. З протоколу наради від 29.07.2016 р. вбачається, що вирішено: [PERSON] опрацювати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області «Про результати перевірки виконання ветеринарного законодавства державною службою ветеринарної медицини Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова» та надати заперечення щодо виявлених в ході перевірок недоліків в роботі. Термін до 12-00 01.08.2016 р. Позивачем надано заперечення на наказ від 22.07.2016 р. № 157 «Про результати перевірки виконання ветеринарного законодавства державною службою ветеринарної медицини Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова». Заперечення датовані 01.08.2016 р. Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26.08.2016 р. № 116-к звільнено [PERSON] з посади начальника Міської державної лікарні ветеринарної медицини. Харкова на підставі п.1 ст. 41 Кодексу Законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником державної установи, яке виявилось у невиконанні п. 5 Наказу № 157 від 22.07.2016 р. З листка непрацездатності серії АГЦ № 548575 вбачається, що позивач перебував у стаціонарі з 26.08.2016 р. по 06.09.2016 р., діагноз : гіпертонічна хвороба. Відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п.5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Аналогічні правила застосовуються і до випадків звільнення працівника з підстав, передбачених ст.41 КЗпП України (ч.3 цієї норми). У п.17 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6.11.92 №9 містяться роз'яснення про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП), які стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України випадків, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п.4 ст.36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст. ст.40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміна «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена в ст. ст.40, 41 КЗпП України або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Отже, позов в частині визнання незаконним, скасування наказу від 26.08.2016 р. № 116-к та поновлення позивача на роботі на посаді начальника Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова, підлягає задоволенню. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (далі-Порядок). Згідно з пунктом 1 вищезазначений Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу. Відповідно до п. 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником позивача в останній заяві про збільшення позовних вимог зазначено, що ним вживаються заходи для отримання з бухгалтерії Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова довідки про виплати за останні два календарні місяці роботи. Оскільки позивачем та його представником не надано доказів отримання заробітної плата за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, суд відмовляє у задоволенню вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Суд відмовляє у задоволені вимог щодо повернення зайво сплаченого судового збору у розмірі 1653,63 грн., оскільки нормами ЦПК України не передбачено під час ухвалення рішення вирішення питання про повернення судового збору. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях - ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Також, суд відмовляє у задоволенні вимог щодо покладення судових витрат на відповідача, оскільки представник позивача в судовому засіданні відмовився від цих позовних вимог, а позивач його підтримав. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення . На підставі викладеного,

Outcome: partial