Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення\~заборгованості по\~заробітній платі,\~компенсації середнього\~заробітку за\~час затримки\~заробітної плати\~при звільненні,\~та моральну\~шкоду посилаючись на те, що 10.11.2006 року він був прийнятий на роботу в КП «Аеропорт Черкаси» на посаду контролера контрольно-пропускного пункту № 2, відповідно до наказу № 90 о/с від 10.11.2006 року. Наказом № 47 о/с від 27.11.2013 року його переведено на посаду охоронника. 23.03.2015 року він звільнився за власним бажанням, відповідно до наказу № 9 о/с від 20.03.2015 року та внесено відповідний запис в трудову книжку. Розрахунок в день звільнення з ним проведено не було. Заборгованість по заробітній платі становить 23\~461,03 грн., яку просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку, тобто з 24.03.2015 року по 16.05.2018 року в сумі 48050 гривень 10 коп, виходячи із середньомісячного заробітку в сумі 1218 гривень. Крім того, в зв»язку з невиплатою йому заробітної плати, нанесена моральна шкода в сумі 2000 гривень, яку також просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позивачем позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, пояснив, що затримка в виплаті заробітної плати сталась в зв»язку з відсутністю коштів на підприємстві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.11.2006 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу в КП «Аеропорт Черкаси» на посаду контролера контрольно-пропускного пункту № 2, відповідно до наказу № 90 о/с від 10.11.2006 року. Наказом № 47 о/с від 27.11.2013 року позивача переведено на посаду охоронника. 23.03.2015 року позивач [PERSON] звільнився за власним бажанням, відповідно до наказу № 9 о/с від 20.03.2015 року та внесено відповідний запис в трудову книжку. В день звільнення та по сьогоднішній день розрахунок з позивачем проведений не був. Згідно довідки КП «Аеропорт Черкаси» від 12 березня 2018 року № 47-01, заборгованість по заробітній платі позивачу становить 23461,03 грн. Відповідно до довідки виданої 07.05.2018 року № 113-01, посадовий оклад [PERSON] становив 1218 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. За правилами ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1\~статті 117 КЗпП України\~обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. \~ \~ \~ \~Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Рішенням від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 Конституційного Суду України\~у справі № 1-5/2012 було визначено, що положення ч. 1ст. 233 Кодексу законів про працю України\~у взаємозв'язку з положеннями ст. ст.\~116,\~117,\~237-1 КЗпП України\~слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Таким чином Конституційним Судом України було визначено, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 27 березня 2013 року по справі № 6-15цс13. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. \~ \~ \~ \~Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Така правова позиція, яка відповідно до положень\~статті 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України, викладена в постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 р. у справі № 6-144цс1. \~ \~ \~ \~Розрахунок середнього заробітку за весь час затримки проводиться на підставі «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). З наданих суду документів вбачається, що позивачеві нараховано, але не виплачено заробітну плату, що складає 23461,03 грн, яка на підставі ст. 116 КЗпП України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Згідно листа Мінсоцполітики від 05.08.2016 року № 1 1535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», а також виходячи з середньоденної заробітної плати працівника та кількості робочих днів в цьому періоді: 197 днів за 2015 рік, 251 день за 2016 рік, 249 днів за 2017 рік та 92 дні ( по 16.05.2018 рік) 2018 рік, підлягає до стягненню з відповідача розмір середнього заробітку за місяці затримки в сумі 48050, 10 грн. ( середньоденний заробіток 60,90 грн х 197+251+249+92 дні). Підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 2000 гривень. При цьому суд враховує що не проведення з позивачем повного розрахунку по заробітній платі, невиплата заробітної плати з березня 2015 року є порушенням законних прав позивача, що привело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків та вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя та до вживання зусиль позивача пошуку додаткового джерела доходу. Всі ці підстави суд розцінює саме, як завдання позивачу з боку відповідача моральної шкоди, а тому вважає стягнути з відповідача 2000 гривень на корись позивача. Суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1762 грн, так як позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved