Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO] на утримання доньки [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття та аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Від шлюбу з [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], на утримання якої за рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26.12.2007 року стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно. Від шлюбу з [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якою за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.08.2014 року стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно. Жовтневим районним судом м. Маріуполя від 22.09.2014 року ухвалено рішення №2/263/235/2014 про стягнення з [PERSON] аліментів на непрацездатну дружину [PERSON] у розмірі 500 гривень до досягнення донькою [PERSON] [INFO] трирічного віку. На даний час стягнення з заробітної платні здійснюються за трьома виконавчими листами та складають 1/2 частину заробітної плати на утримання двох дітей, окрім того 500 гривень на утримання непрацездатної дружини [PERSON], на життя залишається 1085 гривень, що нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», який з 01.07.2014 року складає 1250 гривень та з 01.10.2014 року складає 1301 грн. У зв'язку з тим, що з позивача стягуються аліменти за трьома виконавчими листами з заробітної плати, які загалом перевищують 50% заробітної плати, посилаючись на ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», просить зменшити розмір аліментів. Позивач у судовому засіданні надав аналогічні пояснення, викладені у позовній заяві, наполягав на задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Також просила задовольнити позов за підставами викладеними у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач проживає разом з відповідачем [PERSON] однією сім'єю, тобто аліменти за двома виконавчими листами залишаються у їх спільній сім'ї. Довідку про заробітну платню надану позивачем вважає недійсною, оскільки вона застаріла. У запереченнях на позовну заяву зазначила, що отримує малий дохід, оскільки з 13.03.2014 року знаходиться на обліку у міському центрі зайнятості, зменшення аліментів призведе до того, що самостійно не зможе утримувати дитину. Неодноразово зверталася до позивача з вимогою про додаткове утримання доньки, оскільки остання відвідує репетитора з англійської мови та гурток танців, під час хворобу дитини, але жодної допомоги від позивача не отримала. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], у судовому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач проживає разом з відповідачем [PERSON] однією сім'єю, аліменти стягнуто та дитину та дружину лише для того, щоб зменшити розмір аліментів на доньку [PERSON], тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Зазначила, що з позивачем проживає окремо, тому зверталася до суду про стягнення аліментів на себе та дитину, шлюб з позивачем ще не розірвали, оскільки є маленька дитина, якій немає року, але розірвання шлюбу планує. Вислухавши доводи сторін, дослідив матеріали справи суд прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, встановлений за рішенням суду може бути в подальшому зменшений за рішенням суду за позовом платника в разі зміни матеріального чи сімейного стану. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2007 року, з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2007 року і до повноліття дитини. Рішення набуло законної сили 07.01.2008 року. Відповідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.08.2014 року, з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 24.07.2014 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду набрало законної сили 08.09.2014 року. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.09.2014 року (провадження №2/2633235/2014), з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 03.09.2014 року по [INFO] року. Рішення набрало законної сили 03.10.2014 року. Тобто стягнення аліментів з позивача проводиться за трьома рішеннями суду. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Факт проживання позивача з відповідачем [PERSON] в одному приміщенні та однією сім'єю, останніми заперечувався. Відповідачем [PERSON] не надано належних доказів щодо проживання позивача та відповідача [PERSON] однією сім'єю. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Виходячи з вище наведених рішень про стягнення аліментів, матеріальне становище позивача змінилося, з часу винесення рішення суду від 26.12.2007 року про стягнення аліментів на користь [PERSON], [INFO] на утримання доньки [PERSON], [INFO], оскільки 28.08.2014 року та 22.09.2014 року ухвалені рішення суду про стягнення аліментів на дитину та дружину від другого шлюбу. Відповідно довідки №1/105733 виданої ПАТ «ММК ім. Ілліча» 17.12.2014 року, [PERSON] за вересень-грудень 2014 року, тобто у період коли матеріальне становище останнього змінилося, аліментів у відповідний період відраховано 6029,7 гривень, заробітна платня з урахуванням сплачених податків склала 10096,36 гривень, тобто відрахування за кількома виконавчими листами значно перевищує п'ятдесят відсотків заробітної плати позивача. Суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON] на отримання останньої малої заробітної платні, відвідування донькою [PERSON] репетитора з англійської мови та гуртку танців, оскільки це не спростовує зміни матеріального становища позивача, який просить зменшити розмір аліментів посилаючись на ст. 192 СК України. Враховуючи, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до її повноліття, зміну на теперішній час матеріального та сімейного стану позивача, після ухвалення рішення про стягнення аліментів на доньку [PERSON], [INFO], те, що на утриманні у позивача знаходиться тепер 3 особи, в тому числі стягуються аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно та дружину [PERSON], позивач добросовісно виконує зобов'язання за рішеннями суду та зменшення розміру аліментів на дітей з 1/4 до 1/6 частини є доцільним. Законом передбачено зменшення розміру виплат з урахуванням вищезазначених обставин, то розмір аліментів на дітей підлягає зміні. На підставі викладеного,

Outcome: approved