Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача /третя особа Бесарабська товарна біржа/про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він на протязі десяти років проживає у квартирі 35 житлового будинку 146 по вул. Вознесенська у м. Рені Одеської області. Власником зазначеної квартири є відповідач по справі [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 14 грудня 2001 року № 12301. У 2006 році відповідач продала зазначену квартиру позивачу, однак, на теперішній час у нього не має можливості належним чином переоформити спірну квартиру, оскільки [PERSON] ухиляється від цього, посилаючись на те, що не виготовлені всі необхідні документи. На сьогоднішній день [PERSON] продовжує проживати у вказаній квартирі, добросовісно, безперервно та відкрито нею користуватися, сплачувати комунальні послуги та робити капітальні і поточні ремонти. З 2006 року вказане майно у нього витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося. Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 20 березня 2017 року явку сторін по справі було визнано обовязковою, однак, до суду надійшла телеграма від відповідача про те, що її явка є неможливою, у звязку з тим, що [PERSON] на даний час перебуває у м. Солнечногірськ Московської області Російської Федерації, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла телеграма, відповідно до якої вона просить розглядати справу у її відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію Бесарабської товарної біржі було припинено, правонаступників не має. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на протязі десяти років проживає у квартирі 35 житлового будинку 146 по вул. Вознесенська у м. Рені Одеської області. Власником зазначеної квартири є відповідач по справі [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 14 грудня 2001 року № 12301. У 2006 році відповідач продала зазначену квартиру позивачу, однак, на теперішній час у нього не має можливості належним чином переоформити спірну квартиру, оскільки [PERSON] ухиляється від цього, посилаючись на те, що не виготовлені всі необхідні документи. На сьогоднішній день [PERSON] продовжує проживати у вказаній квартирі, добросовісно, безперервно та відкрито нею користуватися, сплачувати комунальні послуги та робити капітальні і поточні ремонти. З 2006 року вказане майно у нього витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе, а частина 3 цієї статті передбачає, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном. А на підставі ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірну квартиру за позивачем [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved