Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини, у позовній заяві зазначив, що він спільно проживав та вів спільно господарство з [PERSON]. Під час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження [PERSON], у відомостях про батька вказаний рідним батьком [PERSON], а донька записана, як [PERSON]. В дійсності батьком дитини є позивач. За життя він визнавав себе батьком дитини, утримував співмешканку - [PERSON] з дитиною та наполягав на внесенні себе у Свідоцтво про народження в якості батька. 14 вересня 2018 року померла [PERSON], що унеможливлює внесення змін до актового запису у позасудовому порядку. На підставі викладеного, просить суд, визнати його - батьком дитини [PERSON] [INFO] та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник, відповідача у судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в актовому записі про народження № 499 складеному 21.05.2009 року складеним на [PERSON], [INFO], батьком дитини вказаний [PERSON], державна реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Відповідно до п. 3 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що [PERSON] спільно проживав з [PERSON], яка 14 вересня 2018 року померла, що підтверджується свідоцтво про смерть від 15 вересня 2018 року Серія 1-ЖС №430937. Під час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], по відношенню до якої [PERSON] є біологічним батьком. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, утримував дитину та приймав участь у її вихованні та розвитку. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] - батьком дитини [PERSON], та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини № 499, складеного 21 травня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Outcome: approved