Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, уточнивши його, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 35 039,54 гривень, витрат понесених за проведення експертного атотоварознавчого дослідження в сумі 1006,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 15 000,00 гривень. Позов мотивує тим, що 13.09.2014 року о 16:00 год. по вул. Городоцька, 155 у м. Львові гр. [PERSON] керуючи автомобілем «Toyota Prado» д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Ford Fusion» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], при цьому [PERSON] залишив місце ДТП. Відтак, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав технічні пошкодження на загальну суму 85 039,54 гривень, однак зазначена сума йому в повній мірі не відшкодована, зокрема відповідач МТСБУ відшкодував матеріальну шкоду в розмірі 50 000,00 гривень, а тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] в судовому порядку суму не відшкодованої матеріальної шкоди в розмірі 35 039,54 гривень, витрат понесених за проведення експертного атотоварознавчого дослідження в сумі 1006,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 15 000,00 гривень. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, однак останній подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що постановами Франківського районного суду м. Львова від 20.04.2015 року та 28.04.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП у тому, що 13.09.2014 року о 16:00 год. по вул. Городоцька, 155 у м. Львові гр. [PERSON] керуючи автомобілем «Toyota Prado» д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Ford Fusion» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], при цьому [PERSON] залишив місце ДТП, чим порушив п.п.12.1, 13.1, 2.10а правил дорожнього руху України. Вартість матеріального збитку автомобіля марки «Ford Fusion» д.н.з. [NUMBER] становить 85 039,54 гривень, що стверджується висновком №147 від 01.03.2015 року експертного авто товарознавчого дослідження. Разом з тим, відповідачем МТСБУ виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 50 000,00 гривень. Згідно п.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені у адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд також вважає, що позивачам було заподіяно і моральну шкоду, оскільки наслідки дій відповідача позначились на звичному способі життя позивача та обмежили його життєві зв'язки, для поновлення яких необхідно докласти значних зусиль.

Outcome: partial