overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 05.02.2009 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що підставою припинення відносин між ними стала втрата між ними взаєморозуміння з питань ведення домашнього господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року та на даний момент вони проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Вважає, що їх шлюб вичерпав себе і збереженню не підлягає. Позивач та відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення вважає неможливим. Відповідачка на розгляд справи надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, примирення вважає неможливим, погоджується на розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу дитина проживатиме з нею. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного життя мають малолітнього доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно позовної заяви, підставою припинення сімейних відносин між сторонами стала втрата взаєморозуміння з питань ведення домашнього господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року та на даний момент сторони проживають окремо. Відповідачка надала заяву, де вказала, що згодна на розірвання шлюбу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач, а також відповідачка просять заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони з серпня 2014 року припинили шлюбні стосунки. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 05 грудня 1987 року зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, так як у них вже близько року через різність характерів помітно погіршились стосунки, постійно виникають сварки, конфлікти, непорозуміння. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим і це суперечить їх інтересам. Позивач просить не надавати строк на примирення. Подача їх спільної заяви до органів РАЦСу не можлива, просить їх шлюб розірвати в судовому порядку. Позивач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд позову у його відсутність, де вказано, що на позовних вимогах наполягає, майнового спору не мають. Відповідачка також подала заяву про розгляд справи у її відсутність, де зазначила, що погоджується на розірвання шлюбу, спору про поділ майна немає; проживають з позивачем за однією адресою, але спільного господарства не ведуть. Суд ухвалив, провести розгляд справи у відсутність сторін та постановити рішення на підставі наявних матеріалів справи. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна не мають. Згідно позовної заяви, у сторін спільне життя не складається, так як у них вже близько року погіршились стосунки, в сім'ї постійно виникають конфлікти, сварки, непорозуміння. Відповідач не надала до суду письмових заперечень в спростування цих фактів. Позивач примирення вважає не можливим. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 12.05.2006 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. З січня 2014 року подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Виявилось, що в них немає спільних інтересів, вони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятись проблемами іншого, перестали піклуватись про сімейні відносини між ними, не мають почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Крім того, позивач зазначив, що у нього постійно виникають конфлікти із сином [PERSON], у зв'язку з чим в сім'ї були постійно напружені відносини. Подальше спільне проживання та примирення вважає неможливим. Оскільки вони з відповідачкою не змогли дійти згоди щодо дати розірвання шлюбу згідно ст. 106 СК України в органах РАЦС, то він вимушений звернутись до суду. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач та його представник надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, де вказали, що позов підтримують на примирення позивач не погоджується. Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, на розірвання шлюбу згодна, на примирення також не згодна. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Оскільки, вони не змогли дійти згоди щодо розірвання шлюбу в органах РАЦС, то позивач звернувся з даним позовом до суду. Сторони спільне життя припинили з січня 2014 року, так як них немає спільних інтересів, кожен жив своїм життям і не намагався перейнятись проблемами іншого, перестали піклуватись про сімейні відносини між ними, не мають почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Проживають окремо. Відповідач подала заяву, що згодна на розірвання шлюбу, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони подальше спільне проживання та примирення вважають неможливим. Спору щодо поділу майна не мають, спільне господарство не ведуть. Сторони примирення вважають не можливим. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, проживають окремо з січня 2014 року. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 14.07.2006 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені через зникнення почуття любові та відсутності взаємопорозуміння. На даний момент ведення спільного господарства припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заява про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Згідно позовної заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через зникнення почуття любові та відсутності взаємопорозуміння. Спору щодо поділу майна немає. Суд не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 14.08.2012 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачкою поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач та відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідачка також подала заяву, де вказала, що позов визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, строк на примирення не потребує. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Згідно позовної заяви, підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що між ними поступово погіршувалися їх сімейні відносини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сімейне життя фактично між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть. Відповідачка подала заяву, де вказала, що позов визнає, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 16.04.2010 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені через різні типи характерів, постійні сварки і образи, та зникнення почуття любові та поваги один до одного. На даний момент ведення спільного господарства припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заява про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Згідно позовної заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через різні погляди на життя. Спору щодо поділу майна немає. Суд не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 16.06.2012 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені через неприязні стосунки та різні погляди на життя. На даний момент ведення спільного господарства припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заява про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Згідно позовної заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через різні погляди на життя. Спору щодо поділу майна немає. Суд не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 17.06.2005 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Вважає, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, в результаті чого сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, так як у них через різність характерів постійно виникають сварки, конфлікти та непорозуміння, а тому стосунки між ними погіршились. Останнім часом відповідачка зловживає спиртними напоями, що також є причиною їх сварок та непорозумінь. Десь з січня 2014 року вони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу та примирення вважає неможливим. Позивач на розгляд справи подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначив, що позовні вимоги підтримує, з відповідачкою не проживають з 04.04.2014 року та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка на розгляд справи не явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], питання щодо місця проживання дитини між ними узгоджено в добровільному порядку. Сторони сімейне життя припинили з 04 квітня 2014 року, оскільки у них через різність характерів постійно виникають сварки, конфлікти та непорозуміння, а тому стосунки між ними погіршились, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач примирення вважає не можливим, оскільки вони намагались помиритись, але примирення не досягли. Спору про поділ майна немає. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що при даних обставинах, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 17.11.2013 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя дітей не мають, але відповідачка відмовляється вирішувати даний спір в позасудовому порядку. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені через втрату почуття поваги та любові один до одного, взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На даний момент ведення спільного господарства припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надав заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від спільного життя дітей не мають. Згідно позовної заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння. Спору щодо поділу майна немає. Суд не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 18.08.2009 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя не склалося, відносини між ними постійно напружені, що призводить до конфліктів та непорозумінь з питань укладу сімї, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з березня 2015 року. Вони проживають окремо, у них немає спільних інтересів, крім їх сина. Все це призвело до того, що у нього зникло почуття любові та поваги до відповідачки, а тому спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Спільного господарства не ведуть. Спору щодо поділу спільного майна не мають. Між ними досягнуто згоди щодо утримання дитини. Подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та унеможливлює примирення з відповідачкою. Позивач та відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги визнає повністю. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Про місце проживання дитини та її матеріальне утримання сторони визначились самі. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2015 року, так як спільне життя у них не склалося по причині психологічної несумісності та різних життєвих поглядів; за час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Спору щодо поділу майна немає. Відповідачка подала заяву, де вказала, що на розірвання шлюбу погоджується. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач просить не надати їм строк на примирення, вказавши, що вони не проживають разом з березня 2015 року. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved