Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Промекономбанк» в особі Київської філії про стягнення грошових коштів в розмірі 14400 гривень та нарахованих відсотків, нарахованих відповідно до п.3.1.3 Договору банківського вкладу № 142-2013 КФ4 від 28.05.2013 р. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 16000 гривень та нарахованих відсотків за Договором банківського вкладу № 226-2013 КФ4 від 19.07.2013 р. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, розірвання Договору банківського вкладу № 2962013 КФ4 від 23.09.2013 р., стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2013 р. між ним та ПАТ «КБ «Промекономбанк» був укладений Договір банківського вкладу № 142-2013 КФ4, відповідно до умов якого він вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 14400 гривень на строк 370 днів по 02.06.2014 р. включно. 19.07.2013 р. був укладений Договір банківського вкладу № 226-2013 КФ4, відповідно до умов якого позивач вніс на банківський рахунок грошові кошти в розмірі 16000 гривень на строк 370 днів на строк до 24.07. 2014 р. включно. 23.09.2013 р. між сторонами у спорі був укладений Договір банківського вкладу № 296-2013 КФ4, згідно з яким позивачем були внесені на депозитний рахунок кошти в розмірі 6000 гривень на строк 370 днів до 29.09.2014 р. За укладеними Договорами відповідач зобов»язався по закінчення терміну дії Договору виплатити суму внеску та нараховані відсотки. Однак, Банк належним чином не виконав умови Договорів та по закінчення їх дії не повернув внесені на рахунки кошти і не виплатив нараховані відсотки. Позивач посилається на те, що на неодноразові звернення до Банку щодо виконання умов укладених між сторонами Договорів банківського вкладу № 142-2013 КФ4, № 226-2013 КФ4, № 296-2013 КФ4 відповідач не реагує і внесені за Договорами кошти не повертає. Зазначену бездіяльністю Банку позивач вважає неправомірною і такою, що порушує його права. Також в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що невиконання з боку Банку умов укладених між сторонами договорів завдало йому моральної шкоду, яку він оцінює в 10000 гривень. Крім того, позивач на підставі положень ст625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні збитки в зв»язку з неналежним виконанням грошового зобов»язання. В ході судового розгляду позивач підтримав свої позовні вимоги та обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач порушив умови Договорів банківського вкладу, укладених між сторонами. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи або розгляд справи у відсутність представника відповідача не звертався. Представник 3-ої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що ПАТ «КБ «Промекономбанк» не є належним відповідачем у даному спорі, оскільки відповідно до Договору про передачу активів і зобов»язань неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Промекономбанк» всі зобов»язання зазначеного банку були передані ПАТ «Фідобанк» у тому числі щодо повернення грошових коштів, залучених за договорами банківського рахункувкладу. Зазначена інформація була доведена до відома вкладників ПАТ «КБ «Промекономбанк» шляхом публікації на офіційному сайті Фонду. В зв»язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду, за згодою позивача, суд, на підставі положень ст..ст.224-226 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.05.2013 р. між [PERSON] та ПАТ «КБ «Промекономбанк» був укладений Договір банківського вкладу № 142-2013 КФ4, відповідно до умов Вкладник вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 14400 гривень на строк 370 днів по 02.06.2014 р. включно. Відповідно до п.3.1.1 зазначеного Договору Банк зобов»язався видати банківський вклад по закінченню строку зберігання та нараховані по банківському вкладу проценти в розмірі 22 %. 19.07.2013 р. між сторонами був укладений Договір банківського вкладу № 226-2013 КФ4, відповідно до умов якого позивач вніс на банківський рахунок грошові кошти в розмірі 16000 гривень на строк 370 днів на строк до 24.07. 2014 р. включно. Банк, в свою чергу, зобов»язався видати банківський вклад по закінченню строку зберігання та нараховані по банківському вкладу проценти в розмірі 22 %. 23.09.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений Договір банківського вкладу № 296-2013 КФ4, згідно з яким позивачем були внесені на депозитний рахунок кошти в розмірі 6000 гривень на строк 370 днів до 29.09.2014 р. Згідно з п.3.1.1 та п. 3.1.3 Договору Банк зобов»язався видати банківський вклад по закінченню строку зберігання, зазначеному в Договорі та нараховані по банківському вкладу проценти в розмірі 19,9 % річних. Відповідно до Додаткової угоди від 24.09.2013 р. до Договору банківського вкладу «Класичний» № 296-2013 КФ4 сторони внесли зміни до п.3.1.3 Договору та виклали його в новій редакції, згідно з якою Банк зобов»язався щомісячно сплачувати Вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, в розмірі 23% річних. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов»язання за Договорами банківського вкладу, укладених між сторонами, не повернув внесені позивачем кошти, та не сплачував нараховані відсотки. Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 21.05.2014 р. № 296 ПАТ «КБ «Промекономбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Відповідно до ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. В силу положень ч.5 ст.36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється:1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Відповідно до п.3 ч.2 ст.39 Закону, одним із способів виведення неплатоспроможного банку з ринку є відлучення всіх або частини активів і зобов»язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією. Відповідно до ст.40 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд зобов»язаний повідомити боржників і кредиторів про передачу активів і зобов»язань приймаючому банку шляхом розміщення узагальненої інформації на офіційних сайтах Фонду, неплатоспроможного банку, приймаючого банку. 22.08.2014 р. між ПАТ «КБ «Промекономбанк» та ПАТ «Фідобанк» було укладено Договір про передачу активів і зобов»язань неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Промекономбанк», у тому числі щодо повернення грошових коштів, залучених ПАТ «Промекономбанк» за договорами банківського рахункувкладу. Зазначена інформація була доведена до відома вкладників шляхом її публікації 26.08.2014 р. на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також до відома вкладників була доведена інформація про те, що вони можуть з 27.08.2014 р. звертатись до установ ПАТ «Фідобанк» з метою отримання грошових вкладів та нарахованих відсотків. З огляду на викладені обставини, з моменту укладення Договору між ПАТ «КБ «Промекономбанк» та ПАТ «Фідобанк» про передачу активів і зобов»язань неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Промекономбанк» останній не є належним відповідачем у даному спорі. Позивачу було роз»яснено його право щодо заміни неналежного відповідача, однак зазначеним правом позивач не скористався, заперечував щодо залучення до участі у справі ПАТ «Фідобанк» в якості відповідача та наполягав на своїх вимогах до ПАТ «КБ «Промекономбанк». Відповідно до положень ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власник розсуд. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вони заявлені не до належного відповідача.

Outcome: dismissed