Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 серпня 2013 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 83#00017704554, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 52\~600,00 гривень на строк до 02 грудня 2018 року. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотки у розмірі 33,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, встановлених договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 16 грудня 2015 року за ним виникла заборгованість у розмірі 162\~842,98 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 33\~874,94 гривень, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 55\~839,55 гривень, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 22\~325,19 гривень. В звязку з наведеним, зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 83#00017704554, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 52\~600,00 гривень на строк до 02 грудня 2018 року. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотки у розмірі 33,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, встановлених договором /а.с. 11-15/. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, станом на 16 грудня 2015 року сума заборгованості за кредитом становить 162\~842,98 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 33\~874,94 гривень, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 55\~839,55 гривень, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 22\~325,19 гривень, що підтверджується розрахунком банку /а.с. 9/. Відповідно до ст. 259 ЦК України Договором встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки пені, за Договором тривалістю в три роки (п. 11.6. Умов кредитного договору) /а.с. 13/. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума заборгованості у розмірі 162\~842,98 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданого платіжного доручення позивач поніс судові витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 гривень /а.с. 4/ та витрати в сумі 500,00 гривень, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (платіжне доручення від 23 лютого 2016 року), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved