Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.08.2012 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н та [PERSON] Відповідачу надано кредит у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмір 5 000 грн. 00 коп. Сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. У зв'язку із невиконанням зобов'язань просив суд стягнути з відповідача заборгованість перед банком, що становить 11 977 грн. 47 коп. та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те що позовну заяву підтримує, про заочний розгляд справи не заперечує та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог оскільки остання виконала свої зобов'язання перед позивачем та у неї відсутня заборгованість перед ПАТ «КБ «ПриватБанк». Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволеннючастково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, у судовому засіданні встановлено, що 28.12.2012 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н та [PERSON], який складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Так, згідно умов Договору та на підставі заяви відповідача позивач видав останньому кредитну картку, відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України, а також встановив ліміт кредитування в розмірі 5 000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг Договір діє протягом дванадцяти місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про зупинення дії Договору він автоматично пролонгується на такий же термін. Також, згідно п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених даним Договором. При цьому, при підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з тарифами банку які були надані відповідачу у письмовому вигляді. Своїм підписом він підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в Приватбанку та його місцем. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Оскільки [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання тому станом на 26.04.2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 11 977,47 грн. Заборгованість складається із : тіло кредиту - 5 155, 56 грн., нараховані відсотки за користування кредитом - 1 295,26 грн., нарахованої пені - 3 841,26 грн., нарахованого штраф - 950,00 грн., штрафу (фіксована складова) - 500,00 грн., нарахованого штрафу (процентна складова) - 546,55 грн., з них 311,16 - внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 (дата зміни облікових правил банка). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В якості обгрунтування своїх доводів відповідачем [PERSON] було надано до суду довідку, що станом на 19.04.2017 не має заборгованості перед ПАТ «КБ «ПрвиатБанк». За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 11 977,47 грн. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. До судових витрат відповідно до ст. 79 ЦПК України, відносяться, зокрема, судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати на правову допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із вказаним позовом 03.08.2016 року та ним було сплачено судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Враховуючи ту обставину, що на день звернення до суду за відповідачем була наявна заборгованість перед ПАТ «КБ «Приватбанк», яка в подальшому [PERSON] була погашена, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати для звернення до суду в розмірі 1 378,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: partial