Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що 24 лютого 2012 року померла [PERSON], яка залишила заповіт на його імя. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права власності на земельну\~ ділянку площею 3,2206 га та, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач не може оформити\~ спадкові права\~ в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. За захистом своїх прав та\~ інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся\~ до суду. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідачі та третя особа позов визнали (а.с.4, 24,25,30). Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON]\~ померла 24 лютого 2012\~ року, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Довідкою виконавчого комітету Обухівської\~ сільської ради № 31 від 12 січня 2016 року (а.с. 11), технічною документацією з нормативно грошової оцінки земельної ділянки на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області виданої Державним підприємством Вінницьким науково-дослідницьким та проектним інститутом землеустрою Договір № 179 від 14.01.2016 року та ксерокопії архівного державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 487212 від 03 липня 2007 року стверджується, що [PERSON] належить право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0522884800:06:002:0059, площею 3,2206 га, яка знаходяться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського товариства (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб \~ спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із заповіту, вчиненого [PERSON] 23 вересня 2009 року та посвідченого секретарем Обухівської сільської ради, вбачається, що спадкодавець заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 3,2206 га . За даними Обухівської сільської ради заповіт від імені [PERSON] не змінено і не скасовано (а.с. 8). Заповітом, свідоцтвом про смерть, довідкою Обухівської сільської ради № 31 від 12.01.2016 року, доводиться, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після\~ смерті [PERSON], який має право на спадщину за заповітом і прийняв спадщину, оскільки проживав разом\~ із\~ спадкодавцем на\~ час\~ відкриття\~ спадщини (а.с.6-8,11). Як слідує із інформаційних довідок із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданих 12.07.2016 року державим нотаріусом Мурованокуриловецької держнотконтори, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 24.12.2012 року у нотаріальній конторі не зареєстрована (а.с. 28,29). Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 07 квітня 2016 року [PERSON] відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 16). Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Наданими суду документами позивач довів, що не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і\~ захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідачі визнали позовну вимогу і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON].

Outcome: approved