overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, ліжко-місцем, в гуртожитку ВАТ «Турбоатом» за адресою: [ADDRESS]; усунути перешкоди позивачу в користуванні власністю у гуртожитку та зняти відповідача з реєстраційного обліку у зазначеному гуртожитку за вказаною адресою. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначив, що ВАТ «Турбоатом» на праві колективної власності належить гуртожиток що розташований в [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у гуртожитку з 20.11.1992р., та з 14.12.1992р. не проживає та не з'являється по зазначеній адреси, протягом тривалого часу комунальні послуги не сплачує, тобто не мешкає у гуртожитку понад 6 місяців. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що вимоги позову підтримає у повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки не надав, у зв'язку з чим, суд розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, про слухання справи за відсутністю представника. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що ВАТ «Турбоатом» на праві колективної власності належить гуртожиток, що розташований в м. Харкові, вул.. маршала Батицького, 20, що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4 ). Як вбачається із довідки форми А [PERSON] зареєстрований 20.11.1992р. у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Із довідки ВАТ «Турбоатом» та акту від 27.12.2013р., складеного комісією житлово-комунального відділу ВАТ «Турбоатом» вбачається, що [PERSON] у гуртожитку з 14.12.1992р. не проживає (а.с.5,6). Таким чином, судом встановлено, що відповідач більш ніж 6 місяців без поважних причин не мешкає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де зареєстрований, ніяких повідомлень про місце фактичного проживання не надає. Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, ліжко-місцем, в гуртожитку ВАТ «Турбоатом» за адресою: [ADDRESS]; усунути перешкоди позивачу в користуванні власністю у гуртожитку та зняти відповідача з реєстраційного обліку у зазначеному гуртожитку за вказаною адресою. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначив, що ВАТ «Турбоатом» на праві колективної власності належить гуртожиток що розташований в [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у гуртожитку з 31.10.1997р., та з 13.09.2010р. не проживає та не з'являється по зазначеній адреси, протягом тривалого часу комунальні послуги не сплачує, тобто не мешкає у гуртожитку понад 6 місяців. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що вимоги позову підтримає у повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки не надав, у зв'язку з чим, суд розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, про слухання справи за відсутністю представника. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що ВАТ «Турбоатом» на праві колективної власності належить гуртожиток, що розташований в [ADDRESS], що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5 ). Як вбачається із довідки форми А [PERSON] зареєстрований 31.10.1997р. у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Із довідки ВАТ «Турбоатом» та акту від 27.12.2013р., складеного комісією житлово-комунального відділу ВАТ «Турбоатом» вбачається, що [PERSON] у гуртожитку з 13.09.2010р. не проживає (а.с.6,7). Таким чином, судом встановлено, що відповідач більш ніж 6 місяців без поважних причин не мешкає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де зареєстрований, ніяких повідомлень про місце фактичного проживання не надає. Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В підтвердження своїх доводів зазначає, що є власником вказаної квартири. ЇЇ син [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем і зареєстрував останню у квартирі. 19.10.2004 шлюб між сином позивача та відповідачем розірваний та остання із дитиною добровільно виїхала за іншим місцем проживання, забрала речі, участі в утриманні квартири не приймає, житлом не цікавиться. Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутністю до суду не надав, тому суд зі згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 281 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 8,9 ). У спірній квартирі зареєстрована [PERSON] з 2001, що вбачається із довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 37 та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківської області (а.с.10,11,30). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до правил ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений термін. Із акту о не проживанні особи за місцем реєстрації,а саме, у квартирі [ADDRESS] від 21.09.2017, що міститься на а.с. 12, вбачається, що [PERSON] не проживає з 2013. Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи вище встановлені обставини, встановлено, що відповідач тривалий час у спірній кватирі не проживає, комунальні та інші обовязкові платежі не сплачує, долею житлового приміщення не цікавиться тощо, тому реєстрація у вказаному житловому приміщенні відповідача, порушує права позивача, як власника вказаної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В підтвердження своїх доводів зазначає, що згідно договору дарування від 30.12.1997 є власником вищевказаної квартири. У вказаній квартирі зареєстровані позивач та їх донька [PERSON], яка з 2011 у квартирі не проживає, зібрав свої особисті речі і до сьогоднішнього часу не зявлялась, місце її перебування невідомо. Відповідач комунальні та інші обовязкові виплати не сплачує, тому позивач, сплачуючи усі послуги самостійно. Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за їх відсутністю до суду не надали, тому суд зі згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що власником квартири № 81 по вул. Блюхера (Валентинівська), 58-«б» в м. Харкові є [PERSON]. Такий факт підтверджено копією договору дарування квартири від 30.12.1997, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6,7 ). У спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що вбачається із довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 32 та відомостей відділу адресно-довідкового роботи ГУДМС України в Харківської області (а.с.4). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до правил ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений термін. Із акту о не проживанні особи за конкретною адресою від 21.11.2016, що міститься на а.с. 5, вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2011. Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи вище встановлені обставини, встановлено, що відповідач тривалий час у спірній кватирі не проживає, комунальні та інші обовязкові платежі не сплачує, долею житлового приміщення не цікавиться тощо, тому реєстрація у вказаному житловому приміщенні відповідача, порушує права позивача, як власника вказаної квартири. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 202 по вул. Бучми ([PERSON]),14 в м. Харкові. В підтвердження своїх доводів зазначає, що згідно договору купівлі-продажу від 02.02.2017, укладеного між позивачем та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], придбала квартиру по вищевказаної адреси. Умовами договору передбачено, що усі особи, що зареєстровані у вказаній квартирі, мають добровільно знятися з реєстраційного обліку у строк не пізніше 10.02.2017. Між тим, відповідач у визначений договором термін з реєстраційного обліку не знялася. Реєстрація відповідача позбавляє, порушує права та інтереси позивача щодо реалізації права власності. Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутністю до суду не надав, тому суд зі згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що власником квартири № 202 по вул. Бучми ([PERSON]), 14 в м. Харкові є [PERSON]. Такий факт підтверджено копією договору купівлі-продажу від 18.03.2015р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6,7,11 ). У спірній квартирі зареєстрована [PERSON], що вбачається із відомостей відділу адресно-довідкового роботи ГУДМС України в Харківської області, довідки КП «Жилкомсервіс» від 31.01.2017 (а.с.7,15). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи вище встановлені обставини, реєстрація у вказаному житловому приміщенні відповідача, порушує права позивача, як власника вказаної квартири. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS],знявши із реєстраційного обліку за вказаною адресою. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначив, що є власником вищевказаної квартири, в якої зареєстровані позивач, її син та колишній чоловік - відповідач по справі. Однак, що до розірвання шлюбу 2011 році, відповідач у червні 2010р., забравши усі свої речі, залишив квартиру та з цього часу проживає за іншою адресою. Квартирою не користується, участі у сплаті комунальних виплат не приймає. Перешкод у користуванні спірною квартирою відповідачу не чиниться. Позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування його квартирою. Позивач в судовому засіданні підтримала викладені у позові обставини та вимоги позову, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки не надав, у звязку з чим, суд розглядає справу у відсутності відповідача, на підставі наданих доказів. Суд, вивчивши доводи позову, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] У вказаній квартирі зареєстровані позивач, [PERSON] та [PERSON] Такі обставини підтверджено копіями договору дарування від 30.06.2009р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідки КП «Жилкомсервіс» від 05.05.2015р. (а.с.5-7). Далі, встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.07.1995р., який розірваний рішенням суду від 20.10.2011р. Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про шлюб, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.10.2011р. (а.с.10,12). Встановлено, що відповідач з червня 2010р. у спірній квартирі не проживає, його речі відсутні, квартирою не користуються, участі в утриманні житла, сплати комунальних послуг не приймає. Такий факт підтверджено актом про не проживання від 06.05.2015р. (а.с.8). Факт не проживання відповідача у спірній квартирі з червня 2010р. по теперішній час підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що відповідач більш ніж 6 місяців без поважних причин не мешкає у квартирі [ADDRESS], де зареєстрований, ніяких повідомлень про місце фактичного проживання не надає. Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, належним чином доведені та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири №№ 81, 81-«а» по вул. Гарібальді, 4 в м. Харкові, знявши із реєстраційного обліку за вказаною адресою. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначає, що є власником вищевказаної квартири. У квартирі зареєстровані позивач і відповідач, у шлюбі з яким перебували з 06.06.2012р. по 26.06.2014р. Ще до розірвання шлюбу, відповідач покинув квартиру та став проживати у тому ж будинку у квартирі № 79 і з цього часу спірною квартирою не цікавиться, нею не користується, участі в її утриманні не приймає, особистих речей не залишив. Позивач з свого боку перешкод щодо користування житловим приміщення не чинила, відповідач пішов добровільно, тому вважає що останній втратив право на користування квартирою. Позивач в судовому засіданні підтримала викладені у позові обставини та вимоги позову, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки не надав, у звязку з чим, суд зі згодою позивачів розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №№ 81, 81-«а» по вул.. Гарібальді, 4 в м. Харкові. У вказаній квартири зареєстровані позивач та [PERSON] Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.05.2012р., який розірвано 26.06.2014р.зі зміною приз віща позивача як «Кондратенко». Такі обставини підтверджено копіями договору дарування від 03.11.2012р., витягу про державну реєстрацію прав, довідки ДП «Промжитлосервіс-2» від 05.05.2015р., рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2014р. (а.с.5-11). Встановлено, що відповідач з березня 2014р. у спірній квартирі не проживає, його речі відсутні, квартирою не користуються, участі в утриманні житла, сплати комунальних послуг не приймає. Такий факт підтверджено актами про не проживання від 01.09.2014р., 18.09.2014р., 15.12.2014р. (а.с.14-17). Також факт не проживання відповідача у спірній квартирі з березня 2014р. по теперішній час підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімя без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач понад одного року не мешкає у квартирі №№ 81, 81-«а» по вул. Гарібальді, 4 в м. Харкові, де зареєстрований. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, належним чином доведені та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Харкові. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначає, що є основним наймачем спірної квартири, в якої зареєстрований та також є зареєстрованими брат відповідач по справі [PERSON] та син [PERSON] Відповідач тривалий час у квартирі не проживає, житловим приміщенням не цікавиться, участі в обслуговуванні житла, сплати комунальних послуг не приймає. Позивач та інші члени родини ніколи не перешкоджали відповідачу у праві користування квартирою. Наявність реєстрації за адресою квартири, завдає позивачу та іншим зареєстрованим особам проблеми щодо сплати комунальних послуг. Позивач надала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки або слухання справи за його відсутністю не надав, у звязку з чим, суд зі згоди позивача, розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на [PERSON] є наймачем квартири № 7 по вул. Бучми ([PERSON]), 44 в м. Харкові. Квартира не приватизована та у неї зареєстровані такі особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Такі обставини підтверджено копіями довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, паспортів, витягу із протоколу засідання громадської комісії по житловим питанням при виконкомі Московської районної ради народних депутатів № 46 від 27.11.1987 (а.с.4,5, 7, 9). Із нотаріально посвідченої заяви від 29.03.2017 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] підвередили факт того, що [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO] ([PERSON]), 44, кв. 7 з 02.11.1993 по теперішній час. Таким чином, відповідач більш ніж 6 місяців без поважних причин не мешкає у спірній квартирі, де зареєстрований, комунальні послуги не сплачує, ніяких повідомлень про місце фактичного проживання не надає. Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved