Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, зазначивши в позові, що [INFO] помер його батько, [PERSON]. Заповіт [PERSON] відсутній. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька. Позивач спадщину прийняв, оскільки з 1991р. і на момент смерті батька проживав з ним спільно за однією адресою: [ADDRESS], доглядав та поховав батька, був зареєстрований за зазначеною адресою. З заявою про відмову від спадщини після смерті батька позивач до нотаріальної контори не звертався. [PERSON] мешкав у власному будинку за адресою: [ADDRESS] з 1991р. до дня смерті, без реєстрації. Тому позивач просить визнати факт проживання батька з ним за однією адресою на час смерті батька, оскільки такий факт має юридичне значення для нього та від його встановлення залежить право позивача на спадкування. До складу спадщини входить спадковий будинок за адресою: [ADDRESS], який належав спадкодавцю на момент смерті на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 28.03.1958р. Оригінал правовстановлюючого документу не зберігся, тому оформити право на спадкування у позасудовому порядку він не може, просив визнати за ним право власності на зазначений будинок. Відповідач заперечень протии позову не має, надіслав суду письмову заяву про розгляд справи в відсутності їх представника. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Відповідно до п.п.14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно та він не може підтвердити факт проживання батька спільно з ним на час смерті, нотаріусом Другої державної нотаріальної контори видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно ст.392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.12.2010р. Факт родинних відносин позивача з померлим підтверджується свідоцтвом про народження його народження від 11.07.1984р. Заповіт батька [PERSON] відсутній. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька є позивач, який спадщину прийняв. До Другої Державної нотаріальної контори позивач заявою про відмову від спадщини після смерті батька не звертався. Судом встановлено, що з 1991р. до часу розгляду справи позивач був зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] також мешкав у належному йому на праві власності будинку літ. А за адресою: [ADDRESS] з 1991р. і до дня смерті, без реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються довідкою голови квартального комітету №67 від 07.03.2013р. та будинковою книгою, паспортом позивача. Таким чином, позивач, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Судом встановлено, що до складу спадкового майна увійшов будинок літ.А за адресою: [ADDRESS], який належав спадкодавцю на момент смерті на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п'яти від 28.03.1958р. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п'яти від 28.03.1958р. [PERSON] виділена земельна ділянка площею 700кв.м. за адресою: [ADDRESS] для будівництва глинобитного трикімнатного одноповерхового будинку площею 28,45кв.м., господарських споруд - сараю, розміром 4х5, парканом висотою 1,2 кв.м., висадки 5 дерев. На підставі зазначеного договору було здійснено будівництво спадкового будинку. Вищевказаний договір був, у встановленому на той час порядку, зареєстрований Радою депутатів В. Хортицької селищної ради, реєстровий номер 2-3377 16.02.1970р. відбулася реєстрація будинку за адресою: [ADDRESS] на праві особистої власності за [PERSON], про що свідчить висновок про реєстрацію домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів №333 від 30.07.1970р. про перейменування вулиць у [ADDRESS] перейменовано у [ADDRESS], таким чином адреса домоволодіння змінилася з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Крім того, зміна назви вулиці вбачається з будинкової книги. Постанова державного нотаріусу Другої Державної нотаріальної контори Вельможко Н.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2014р. свідчить про те, що позивач не має можливості у позасудовому порядку оформити спадщину. Таким чином, досліджені в суді факти були підтверджені відповідними поясненнями представника позивача та письмовими доказами, дають підстави суду задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved