Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів Публічного акціонерного товариства «ОТП «Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання припиненою поруки за кредитним договором № ML-N00/027/2008 від 01 липня 2008 року, укладеним між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Позов обґрунтовано тим, що 1 липня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого став ПАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір\~ № ML-N00/027/2008, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 152 250 доларів США з кінцевим терміном повернення 01.07.2023 року. Позивач є поручителем за даним договором згідно договору поруки №SR-N00/027/2008 від 01.07.2008 року. Позивач у позовній заяві посилається на ч.4 ст. 559 ЦК України як на підставу припинення поруки, так як позивач, у звязку з порушенням позичальником виконання зобовязання за кредитним договором, звертався 13.06.2012 року з позовом до позичальника та поручителя до Деснянського районного суду м. Чернігова про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-N00/027/2008 від 01.07.2008 року, проте позовна заява ухвалою суду від 17.05.2013 року була залишена без розгляду через повторну неявку в судове засідання представника позивача. Таким чином, банк використав своє право дострокової вимоги стягнення з позичальника та поручителя боргу за кредитним договором, змінивши таким чином строк виконання основного зобовязання, вимоги до поручителя в межах шести місяців подано не було, а тому поруку слід визнати припиненою. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючи на подане раніше заперечення. Заперечення відповідача обґрунтоване тим, що умовами кредитного договору №ML-N00/027/2008 від 01.07.2008 року передбачено, що датою остаточного повернення кредиту є 01.07.2023 року, тобто кредитним договором визначено конкретну дату виконання зобовязання у повному обсязі, а отже й строк предявлення вимоги до поручителя встановлено також до цього строку. Посилання позивача на те, що строк виконання основного зобовязання слід обчислювати з моменту прострочення боржником чергового платежу спростовується п.2 кредитного договору, ч.4 ст. 559 ЦК України, а також п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №2506/4803/2012, провадження №2/750/25/13, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що що 1 липня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого став ПАТ «ОТП Банк», а в подальшому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений Кредитний договір\~ №ML-00/027/2008, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 152 250 доларів США з кінцевим терміном повернення 01.07.2023 року Позивач є поручителем за даним договором згідно договору поруки №SR-N00/027/2008 від 01.07.2008 року (а.с.4-12) При дослідженні матеріалів цивільної справи № 2506/4803/2012 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-00/027/2008 та договором поруки вбачається, що у звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 13.06.2012 року зверталося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до боржника та поручителя про дострокове повернення кредиту згідно ст. 1050 ч.2 ЦПК України та стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.05.2013 року позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, тобто у звязку з повторною неявкою представника позивача. Вказана ухвала сторонами не оскаржувалася. Відповідно до вимог частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно з положеннями частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, у даній справі договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором. У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, подавши до суду позов 13 червня 2012 року (письмові вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів були надіслані позичальнику та поручителю 13.02.2012 року) (Справа №2506/4803/2012, а.с. 33, 34). Отже, пред'явивши 13.02.2012 року вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, а в подальшому, предявивши 13.06.2012 року позов, кредитор відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~змінив строк виконання основного зобов'язання. Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України\~строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою\~статті 559 цього Кодексу шестимісячний\~строк обчислюється від цієї дати. Враховуючи, що позовну заяву позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.05.2013 року було залишено без розгляду, повторно вимогу поручителю було направлено лише 07.04.2015 року, тобто після закінчення шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України, який має обчислюватися після предявлення першої вимоги про дострокове повернення кредиту та стягнення заборгованості, а тому порука є припиненою. Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд України у своїй постанові від 09.09.2015 року у справі №6-933цс 15 та постанові від 11.11.2015 року у справі №6-2056цс 15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для застосування. За таких обставин, вимога позивача про визнання припиненою поруки за договором №SR-N00/027/2008 від 01.07.2008 року, укладеним між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого став ПАТ «ОТП Банк», а в подальшому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з підстави, передбаченої ч.4 ст. 559 ЦК України, підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved