Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO] з батьком - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, а їх доньку забрала до себе відповідачка, яка являється бабусею дівчинки. Він зовсім втратив зв'язок зі своєю рідною дитиною, оскільки на всі його спроби забрати доньку до себе, а також можливість бачитися з нею, відповідачка відповідає категоричною відмовою, чим порушує його законні права та обов'язки як батька дитини. Крім того, малолітня донька [PERSON] з дня свого народження проживала разом з ним та померлою [PERSON], але після смерті останньої, відповідачка самочинно відібрала у нього доньку, не маючи на те жодних прав. Він не згоден з тим, щоб його донька проживала разом із відповідачкою, а тому наполягає на визначенні її місця проживання разом з ним. Вважає, що в інтересах доньки більш доцільно проживати з ним - своїм рідним батьком, оскільки він мешкає разом зі своєю рідною сестрою, офіційно працює, має стабільний заробіток, може в повному обсязі забезпечити та створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонічний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, відповідно до її віку та запросити кваліфіковану няню, яка буде допомагати йому у вихованні доньки, коли він буде зайнятий на роботі, чого відповідачка забезпечити не може. Разом з тим, він не має наміру чинити перешкоди у спілкуванні відповідачки з онукою та усіма силами сприятиме тому, щоб дитина не була позбавлена піклування бабусі. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник у судовому на задоволенні позову наполягали та пояснили, що в ході судового розгляду бабуся повернула доньку позивачеві, вважають за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком. Позивач також пояснив, що він не має наміру перешкоджати відповідачці спілкуватися з дитиною. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали, після перерви вони до судового засідання не з»явилися, від представника відповідача надійшла заява, в якій він вказав, що позов про визначення місця проживання дитини визнає повністю і просить справу розглянути без його участі. Представник третьої особи - відділу усиновлення, опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Гончаренко Н.В. у судовому засіданні позовну заяву підтримала і пояснила, що орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилася донька - [PERSON], позивач є її батьком згідно свідоцтва про народження (а.с. 7). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 882, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 35). Після смерті матері [PERSON] дитина залишилася проживати з бабусею - відповідачкою по справі за адресою: [ADDRESS]. В частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до довідки ТОВ «Віраж» № 55 від 06.09.2016 року позивач працював у ТОВ «Віраж» на посаді водія автобуса Богдан А-092 по цивільно-правовому договору (а.с. 7 зв.). Згідно довідки виконкому Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області № 724 від 05.09.2016 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку/ осіб, до складу сім'ї позивача входить його сестра - [PERSON], [INFO], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але проживають в м. Одеса (а.с. 8). Судом встановлено, що позивач мешкає спільно зі своєю рідною сестрою [PERSON] у окремому будинку за адресою: [ADDRESS] З договору дарування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] від 15 липня 2011 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли у дарунок в рівних частках кожний вище зазначений житловий будинок та належить їм на праві приватної власності (а.с. 11). З висновку органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № Д-1267-6 від 14.11.2016 року вбачається, що позивач власного помешкання не має. Але на підставі нотаріально завіреної заяви від 19 жовтня 2016 року серії НВІ № 108307 зареєстрованої в реєстрі № 2170,2171 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] та [PERSON] надати свою згоду на проживання [PERSON] та його малолітній доньці [PERSON] у житловому будинку з надвірними спорудами, що належить на праві спільної часткової власності у рівних частках кожному та знаходяться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів категорії «Д» ТОВ «Віраж» з посадовим окладом 1510 грн. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 10 жовтня 2016 року [PERSON] мешкає у своєї рідної сестри, де має окрему кімнату, з всіма необхідними для проживання меблями (а.с. 90-91). Орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] за місцем проживання батька [PERSON], [INFO] (а.с. 90-91). Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно положень ст. 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи ту обставину, що позивач має постійне місце роботи, стабільний заробіток, позитивно характеризується за місцем роботи, а будь-яких доказів, які б свідчили про те, що визначення місця проживання дитини разом з позивачем може зашкодити інтересам дитини, в ході розгляду справи не здобуто, суд вважає, що є підстави для визначення місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання батька, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved