Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який уточнював. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період\~з січня\~2010\~року по\~24\~квітня 2017\~року,\~[PERSON] та\~[PERSON],\~проживали однією\~сімєю без\~реєстрації шлюбу,\~вели спільний\~побут,\~мали спільні\~прав та\~обовязки. [PERSON] 24 квітня 2017 року помер. До закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини по його смерті, 18 липня 2017 року померла [PERSON]. Отже, як син [PERSON], позивач просить встановити факт проживання його матері та [PERSON], що йому необхідне для оформлення спадщини, яку мати прийняла шляхом спільного проживання з [PERSON], але за життя на своє імя оформити не встигла. Питання про визнання права власності на спадкове майно позивач не порушує, оскільки вважає, що є всі підстави для отримання свідоцтва в нотаріальній конторі. Позивач, як син [PERSON] спадщину не прийняв, родинних стосунків з батьком не підтримував, його похованням не займався. Позивач у судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечив. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 квітня 1983 року народився позивач [PERSON], матірю якого вказана [PERSON]. 24 квітня 2017 року помер [PERSON]. 18 липня 2017 року померла [PERSON]. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. Спільне проживання [PERSON] та [PERSON], підтверджується Актом про спільне проживання від 03 квітня 2018 року. Спільний побут, підтверджується тим же Актом, з якого вбачається, ведення спільного домашнього господарства, спільного бюджету, спільне святкування родинних свят у колі друзів. Спільне проведення святкових та вихідних днів, відпочинку. Взаємні права та обов'язки підтверджуються документами на поховання та проведення поминальних обідів. Окрім того до матеріалів справи долучені копії документів оформлені на імя [PERSON], які після смерті [PERSON], зберігаються у позивача, а саме: Свідоцтво про право власності від 20 вересня 2007 року, витяг про реєстрацію права власності від 26 листопада 2007 року та технічний паспорт БТІ від 10 липня 2007 року, військовий квиток, свідоцтво про народження, профспілковий квиток, трудова книжка, атестат, посвідчення ветерана праці, посвідчення слюсара-сантехніка. Відповідно до правила частини другої статті 3 СК України слідує, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки За вище наведеного, суд доходить висновку, що у період з січня 2010 року по 24 квітня 2017 року, [PERSON] та [PERSON], проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Згідно ч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. По смерті [PERSON] її сином (позивачем) заведена спадкова справи №94/2017. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). За наведеного, суд доходить висновку, що мати позивача [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання з [PERSON] та є спадкоємцем четвертої черги, оскільки вони проживали однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, до складу спадщини по смерті [PERSON] ввійшло спадкове майно [PERSON], яке вона прийняла, але оформити на своє імя не встигла, у звязку зі смертю до спливу 6-и місячного строку, встановленого на прийняття спадщини. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що в свою чергу дає право позивачу на звернення до суду з даним позовом, після смерті [PERSON]. За наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є законними, обґрунтованим і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved