Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 38912,55 грн., що виникла за кредитним договором №300440033410001 укладеним 06.01.2012 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 06.01.2012 року між АТ «Астрабанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №300440033410001, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 69000,00 грн. з розрахунку 0,001% річних на купівлю автомобілю для споживчих потреб на строк до 27.10.2016 року. 02.12.2013 року між АТ «Астрабанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Астрабанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астрабанк» як кредитора (стає новим кредитором) у згаданих зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астрабанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит, що підтверджується меморіальним ордером №22689 від 06.01.2012 року. Позичальник умов кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим станом на 06.04.2015 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 38912,55 грн., з яких: тіло кредиту - 32210,67 грн.; відсотки - 705,78 грн.; комісія - 5996,10 грн. з них прострочена заборгованість по кредитному договору №300440033410001 станом на 06.04.2015 року: тіло кредиту - 12337,92 грн.; відсотки - 656,08 грн.; комісія - 5996,10 грн. Відповідач повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем, однак кошти позичальником повернуті не були, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судове засідання 08.10.2015 року представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав до суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, на підставі наявних документів у справі, у відповідності до ст.158 ЦПК України. Проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 33). Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 06.01.2012 року між АТ «Астрабанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №300440033410001, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 69000,00 грн. з розрахунку 0,001% річних на купівлю автомобілю для споживчих потреб на строк до 27.10.2016 року (а.с. 11-15). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит, що підтверджується меморіальним ордером №22689 від 06.01.2012 року (а.с. 11 - зворот). Уклавши з Банком зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості яка станом на 06.04.2015 року існує у розмірі 38912,55 грн., з яких: тіло кредиту - 32210,67 грн.; відсотки - 705,78 грн.; комісія - 5996,10 грн. з них прострочена заборгованість по кредитному договору №300440033410001 станом на 06.04.2015 року: тіло кредиту - 12337,92 грн.; відсотки - 656,08 грн.; комісія - 5996,10 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 02.12.2013 року між АТ «Астрабанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Астрабанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астрабанк» як кредитора (стає новим кредитором) у згаданих зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астрабанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 7-8). Таким чином відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №300440033410001 від 06.01.2012 року, що було укладено між АТ «Астрабанк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем [PERSON]. Отже, уклавши з банком зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, які слід задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.22 ч. 1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Як вбачається з поданих до суду документів до суду звернувся представник уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст.4 цього ж Закону, ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України. «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату в розмірі 1218,00 грн. Як вбачається з даного позову він є позовом майнового характеру, ціна позову становить 38912,55 грн., позов задоволений в повному обсязі, тобто судовий збір за подання позову до суду становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved