Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] . Перед смертю [PERSON] своє майно нікому не заповідав і його фактично успадкували в рівних частках по 1/3 частині мати [PERSON] , позивач та його сестра [PERSON] , оскільки вони були зареєстровані та постійно проживали разом з померлим, але право власності на житловий будинок не оформлювали.Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась.Тобто позивачі фактично як спадкоємці за законом прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] .Після смерті [PERSON] належне їй майно у вигляді 1/3 частини вищевказаного житлового будинку у спадщину за законом фактично прийняв позивач та його сестра [PERSON] , оскільки разом проживали за однією адресою в [ADDRESS] . Від спадщини вони не відмовлялись і прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Таким чином позивачу та його сестрі [PERSON] стало належати по 1/2 частині вищевказаного житлового будинку кожному.Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] належне їй майно у вигляді 3/6 частини вищевказаного житлового будинку у спадщину за законом фактично прийняв, оскільки він разом проживав з нею за однією адресою в [ADDRESS] . Від спадщини позивач не відмовлявся і прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Таким чином йому в цілому став належати вищевказаний житловий будинок (1/ 3 частина після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , 1/6 частина після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та 3/6 частини після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] ).Але належним чином оформити право власності на спадкове майно позивач не має можливості, оскільки не має правовстановлюючих документів на житловий будинок і йому рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.Жодного спору у позивача з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Інших спадкоємців першої черги не має. Представником позивача було надано заяву, за якою він просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської областінадав відзив, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 70, [PERSON] , помер [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 657, [PERSON] , померла [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 166, [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, запис акта про народження № 36 - [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Кілійським рай бюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 348 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . З довідки Відділу запису актів громадянського стану Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 5.4/5 від 21.04.1998 р. вбачається, що 13.11.1956 р. в Кілійському райвідділі реєстрації актів громадянського стану зареєстроване одруження [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище « [PERSON] ». Рішенням Кілійського районного суду № 502/726/17 від 09.06.2017 р. встановлено факт родинних відносин, в яких [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до виписки з рішення № 401 від 27.12.1995 року [PERSON] була передана для обслуговування житлового будинку земельна ділянка площею 970 кв. метрів, розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі свідоцтва на право особистої власності від 12.07.1972 року [PERSON] належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, розташований [ADDRESS] складається: літ. А - житловий будинок ( загальна площа 49,4 кв. метра, житлова площа 44,1 кв. метра), літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - убиральня, №1-5 - надвірні споруди. З заповіту посвідченого Богачовою Н.М., державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори 19.10.2000 р. вбачається, що [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно, яке їй буде належати на день смерті, де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося. Як вбачається з інформаційного листа від 12.09.2019 р. № 490/01-16, приватний нотаріус Юрченко М.Є. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 58559372 від 02.12.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 58559359 від 02.12.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 58559346 від 02.12.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 2331183, дата посвідчення 19.10.2000 р., місце посвідчення - Кілійська районна державна нотаріальна контора. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 58559337 від 02.12.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно [PERSON] відсутня. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved