Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість в сумі 100900грн. разом із судовими витратами. В подальшому позивач уточнив вимоги позову і остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 97900грн. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що 15.04.2008р. між ВАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» та [PERSON] укладений договір позики № 1958, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати [PERSON] як своєму працівнику позику в сумі 179888грн. для придбання квартири терміном на 15 років. Також сторони погодилися, що позика повертається шляхом щомісячного утримання позикодавцем із заробітної плати позивальника в день виплати заробітної плати по 999грн. щомісяця з 01.05.2008р. по 01.05.2023р. На виконання відповідачем зобов'язань за договором позики між сторонами укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку надано квартиру [ADDRESS], вартість предмету іпотеки визначено у 192888грн. Позивач повністю виконав умови договору і надав відповідачу грошові кошти в сумі 179888грн. Наказом від 29.11.2013р. відповідача звільнено в порядку переведення в ТОВ «ВЕРК-2013». Свої зобов'язання відповідач повністю не виконала, тому станом на 01.03.2015р. заборгованість перед позивачем становить 97900грн., що позивач і просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, підтримання вимог позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки до суду не надав, тому суд розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 15.04.2008р. між ВАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» та [PERSON] укладений договір позики № 1958, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати [PERSON] як своєму працівнику позику в сумі 179888грн. для придбання квартири терміном на 15 років. Відповідно до умов договору позика повертається шляхом щомісячного утримання позикодавцем із заробітної плати позивальника в день виплати заробітної плати по 999грн. щомісяця з 01.05.2008р. по 01.05.2023р. У випадку розірвання трудового договору з ПАТ «Світло шахтаря», незалежно від підстав його припинення, завод вправі утримати неповернуту суму позики із сум, належних позичальнику до плати при розрахунку. В разі недостатності коштів, належних до виплати при проведенні кінцевого розрахунку для погашення позики, залишок суми позики позичальник зобов'язується внести до каси позикодавця або шляхом переказування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця в трьохденний термін з дати звільнення або отримання розрахунку. На виконання відповідачем зобов'язань за договором позики між сторонами укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку надано квартиру [ADDRESS], вартість предмету іпотеки визначено у 192888грн. Позивач повністю виконав умови договору і надав відповідачу грошові кошти в сумі 179888грн. Такі обставини підтверджено копіями договору позики № 1958 від 15.04.2008р. (а.с.7), договору іпотеки від 21.04.2008р. (а.с.10-13), договору купівлі-продажу від 21.04.2008р. (а.с.8,9). Відповідно до правил ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої самої якості, що були передані у строк та в порядку, що встановлені договором. Далі, наказом від 29.11.2013р. відповідача звільнено в порядку переведення в ТОВ «ВЕРК-2013». Разом з цим, свої зобов'язання відповідач повністю не виконала, тому станом на 01.03.2015р. заборгованість перед позивачем становить 97900грн. Такі обставини вбачаються із копії наказів від 29.11.2013р. (а.с.14,15), наказів від 03.12.2013р., 02.12.2013р., 06.01.2014р. (а.с.16-18), довідками про заборгованість (а.с.5,6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. В на а.с. 19-26 містяться вимоги позивача до відповідача про добровільне погашення заборгованості, які останньою проігноровані і борг не повернуто. Таким чином, суд на підставі вищевикладеного прийшов до висновку, що вимоги позову обґрунтовані, належним чином доведені і тому у суду є правові підстави для його задоволення.

Outcome: approved