Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобов′язання вчинити певні дії, свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартир № 38 та № 39 в будинку № 7 по вулиці Марата в м. Краматорську Донецької області. Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 15 липня 2015 року № 409 було узгоджено переобладнання квартир в зв′язку з встановленням інженерного обладнання та переносу нагріваючих приборів відповідно до проекту з технічними умовами. Він звернувся до відповідача з заявою про узгодження робочих проектів на встановлення узлів комерційного обліку теплової енергії, однак листом від 14 червня 2016 року № 17/937 йому було відмовлено в задоволені заяви. Вважає дану відмову незаконною. Просить суд визнати неправомірною відмову ТОВ «Краматорськтеплоенерго» узгодити робочі проекти на встановлення узлів комерційного обліку теплової енергії в належних йому квартирах № 38 та № 39 в будинку № 7 по вулиці Марата в м. Краматорську Донецької області. Визнати робочі проекти відповідними до технічних вимог та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551,21 грн. В судове засідання позивач не з′вився надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволені заявлених вимог. Представник відповідача в судове засідання не з′явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просив відмовити в задоволені позову, з підстав викладених в запереченнях. З заперечень вбачається, що позивачем дійсно отримано дозвіл на переобладнання квартири у звязку з встановленням інженерного обладнання (вузла комерційного обліку витрат тепла в системі опалення) та перенесення нагрівальних приладів згідно проекту та технічним умовам, але відповідно до Правил користування тепловою енергією технічні умови на встановлення та монтаж приладів обліку теплової енергії видаються на окремі будинки, будівлі (споруди). Крім того, існуючи внутрішньоквартирні системи опалення через відсутність окремого теплового вводу не мають технічної можливості без їх капітальної реконструкції встановити в окремій квартирі лічильник теплової енергії. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Державна політика у сфері теплопостачання базується на принципі оптимального поєднання систем централізованого та автономного теплопостачання відповідно до затверджених місцевими органами виконавчої влади схем теплопостачання з періодом перегляду п'ять років. (ст.6 ЗУ «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005р. зі змінами та доповненнями). Приписами ст.13 ЗУ «Про теплопостачання» встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить погодження на розміщення в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці нових або реконструкцію діючих об'єктів теплопостачання та сприяння розвитку систем теплопостачання на відповідній території. Статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено право споживача на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами, а також на отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду. Згідно ст.1 вказаного Закону прилад комерційного обліку теплової енергії це засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії. У 2015 року [PERSON] виявив бажання переобладнати належні йому квартири № 38 та № 39 в будинку № 7 по вулиці Марата в м. Краматорську Донецької області та встановити в них прибори обліку, у звязку з чим звернувся до Краматорської міської ради з відповідною заявою. Рішенням Краматорської міської ради від 15 липня 2015 року № 409 було узгоджено переобладнання квартир в зв′язку з встановленням інженерного обладнання та переносу нагріваючих приборів відповідно до проекту з технічними умовами. Відповідно до п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 (із змінами та доповненнями), споживач має право: зокрема на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Згідно п.9 вказаних Правил, у квартирі роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004р. (зі змінами та доповненнями) КВП «Краматорська тепломережа» є суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Пунктом 8 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007р. №1198 визначено, що для приєднання споживача до системи теплопостачання, реконструкції або розширення системи теплоспоживання чи збільшення обсягів споживання теплової енергії на діючих об'єктах споживач повинен подати заявку теплопостачальній організації про видачу технічних умов. Судом встановлено, що 25.05.2016 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявкою про видачу технічних умов на встановлення приладу обліку теплової енергії в квартирі, але 14.06.2016. отримав відмову (лист КВП «Краматорська тепломережа» № 17/937) Крім того, для реалізації передбаченого законодавством права на встановлення квартирних засобів обліку теплової енергії, [PERSON] були видані розроблені та затверджені управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міськради Технічні умови від 31.03.2016 року на установку комерційного вузла обліку споживання теплової енергії за адресою: У відповідності з вказаними Технічними умовами, Тимчасовими правила обліку відпускання та споживання теплової енергії, технічними вимогами, діючими нормами та правилами, спеціалізованою інженерно-проектною організацією ПМП «Енергоконтроль», ліцензія АВ №588193 від 30.08.2011р., був розроблений робочий проект на встановлення приладу обліку споживання теплової енергії в приміщенні квартир № 38 та № 39 в будинку № 7 по вулиці Марата в м. Краматорську Донецької області. Однак теплопостачальне підприємство КВП «Краматорська тепломережа», яке обслуговує багатоквартирний будинок позивача, відмовило у погодженні розробленого проекту, оскільки вважає, що квартирні прилади обліку не є комерційними приборами та розрахунок за спожиту теплову енергію слід проводити за даними будинкового лічильника. Такі відмови відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать діючому законодавству, а саме Закону України «Про теплопостачання», Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правилам користування тепловою енергією . Також, відповідно до п.7.2.31 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Мінпаливенерго України №71 від 14.02.2007 року передбачені виклик споживачем представника енергопостачальної організації та територіального органу центрального органу виконавчої влади у сфері метрології для оформлення допуску вузла обліку до експлуатації, складання акту та прийняття рішення про допуск до експлуатації. При допуску до експлуатації вузла обліку у споживача після одержання акту представник енергопостачальної організації пломбує ЗВТ вузла обліку теплової енергії і теплоносія. Позивач має всі необхідні технічні документи для допуску до технічної експлуатації в її квартирі комерційних вузлів обліку теплової енергії, та вчинила дії для оформлення допуску у передбачений законом (п.7.2.31 Правил технічної експлуатації) строк. Відмови же відповідача не ґрунтуються на наведених положенням Правил технічної експлуатації. Віднесення квартирних приладів обліку тепла до некомерційних суперечать вищенаведеним ст.1 Закону України «Про теплопостачання», п.3 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Мінпаливенерго України №71 від 14.02.2007 року, положенням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Доводи відповідача стосовно відсутності технічної можливості у наявному житловому фонді встановлювати в окремих квартирах теплолічнильники суперечать розробленим та виданим конкретно в квартирах № 38 та № 39 в будинку № 7 по вулиці Марата в м. Краматорську Донецької області Технічним умовам та Проекту. На підставі наведеного суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з чим слід зобовязати КВП «Краматорська тепломережа» видати технічні умови та прийняти в експлуатацію тепловий лічильник у квартирах № 38 та № 39 в будинку № 7 по вулиці Марата в м. Краматорську Донецької області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. з огляду на що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню в рахунок відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved