Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. 25 грудня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2002060258, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 18000,0 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2015 року. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язався перед Банком повернути суми Кредиту, плату за його користування, сплату комісій та штрафних санкцій. 08 листопада 2013 року між ПАТ «ОПТ Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу, відповідно до якого до позивача переходять усі права за кредитним договором. Позичальник належним чином свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 14.01.2014 року має заборгованість у розмірі: - 18000,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 7053,28 гривень - заборгованість за відсотками; До теперішнього часу зазначена заборгованість не погашена, тому позивач просить її стягнути з відповідача. Також, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 250,53 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення № 8600601108530 та № 8600601129694 з відміткою на конвертах «повернено за закінченням терміну зберігання», відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду невідомі. В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у відповідності до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свої обов'язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом, у відповідності до ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконання в цей строк (дату). З матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2002060258, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 18000,0 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2015 року. Згідно п. 1.5.1 Договору погашення відповідної частини кредиту та процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок (а.с.5). 08 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу, набуло право вимоги за кредитним договором № 2002060258 від 25.12.2012 року (а. с. 16-17). В судовому засіданні встановлено, що Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в сумі 18000,0 гривень, що підтверджується заяву3 про видачу готівки № 11 від 25 грудня 2012 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 13.01.2014 року має заборгованість за кредитним договором, яка складається з: - 18000,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 7053,28 гривень - заборгованість за відсотками; Розрахунок заборгованості перевірений судом та визнані правильним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 72, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved