Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу та процентів за договором позики, вказуючи, що ним була позичена відповідачці сума грошей у розмірі 267 000 (двісті шістдесят сім тисяч) гривень в строк до 01 листопада 2013 року, однак при неодноразовому зверненні про повернення суми боргу, відповідачка відмовлялась від виконання зобов'язання, що змусило позивача звернутися до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, згідно заяви просила справу розглянути за її відсутністю, підтримавши позовні вимоги [PERSON] Відповідачка в судове засідання та судове засідання на розгляд справи не з'явилася, про час і місце засідання була повідомлена належним чином, що випискою з реєстру судових повідомлень, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що в період з 15.07.2013 року по 25.08.2013 року відповідачка взяла в борг у позивача 267 000 (двісті шістдесят сім тисяч) гривень в строк до 01 листопада 2013 року, про що відповідачка власноручно написала розписку (а.с.5). За спливом строку повернення грошей позивач звернувся до відповідачки з вимогою повернення суми позики та процентів, однак відповідачка відмовилась повертати гроші з вимогою продовжити строк повернення, на що позивач надав згоду. Через деякий час позивач знов звернувся до відповідачки з проханням повернення грошей, на яке отримав відмову. Таким чином, відповідачкою не виконане зобов'язання по поверненню позивачу суми боргу в розмірі 267 000 (двісті шістдесят сім тисяч) гривень. У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, однобічне відмовлення від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути суму боргу та проценти за користування наданими у борг грошовими коштами. Однак, відповідно до власноруч написаної відповідачкою розписки вона зобов'язалась повернути лише суму боргу, тобто зобов'язання щодо сплати нею процентів - відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Оскільки позивач являється інвалідом другої групи, судовий збір при звернені до суду ним не сплачувався, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави суму судового збору у розмірі 267,00 грн. Враховуючи вищевикладене, то, що відповідачкою були надані зобов'язання, які не були виконані у певний строк та у повному обсязі, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню частково, стягнувши з [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS], ідентифікаційний код [NUMBER] на користь [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], суму боргу у розмірі 267 000 (двісті шістдесят сім тисяч) гривень, а також у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягнути на користь держави суму судового збору у розмірі 267,00 гривень, в іншій частині позовних вимог відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: partial