Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в якому, з урахуванням подальших уточнень, просить визнати дії відповідача протиправними, що проявились у не доставці оплачених листів, не штемпелюванні простої кореспонденції, не реагуванні на факти хамства і корупції серед поштових працівників та вимаганні плати за подання заяв, у підсумку, це призводить до численних порушень прав споживачів і суперечить приписам ст..ст. 3,22,24,64 Конституції України, ст.ст. 17,18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.21 Закону України «Про звернення громадян», ч.1,2 ст.632, ст.. 652 ЦК України та п.114 ст. 149 «Поштових правил»; визнати нелегітимними п 3.1.6.2 Наказу УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006 року «Про не штемпеювання поштової кореспонденції» та Наказ «Укрпошти» від 31.03.2015 року про встановлення неоднакового часу виїмки листів з поштових скриньок в с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області; зобовязати відповідача поновити штемпелювання вхідної поштової кореспонденції, вжити заходів по усуненню проявів хамства і корупції серед поштових працівників, внести зміни до поштових правил, які передбачають відповідальність за корупційні дії та неетичну поведінку поштарів, заборонити вимагати кошти за подання заяв і повернення поштових листів, стягнути з відповідача на користь державного бюджету мито за судовий розгляд справи, а також 121, 50 грн. за несвоєчасну доставку рекомендованих листів та їх безпідставне невручення і повернення без поважних причин. Від частини раніше поданих позовних вимог відмовився. Вважає дії відповідача протиправними, у звязку з чим звернувся до суду з вказаними позовними вимогами. В судовому засідання позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольни, посилаючись на те що він змушений звернутися до суду, оскільки свавілля та хабарництво поштарів, їх хамство та протизаконні дії порушують його права, як споживача. Представник відповідача - Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог позивача та просила суд в задоволенні позову відмовити внаслідок його безпідставності та недоведеності позивачем фактів, на які він посилається. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В ході розгляду справи судом встановлено, що предявляючи свої вимоги, позивач не надав жодного допустимого доказу, які б вказували на неправомірні дії з боку вдповідача, що потягли порушення його прав, як споживача. Позивач вимагає скасувати виробничій наказ УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2016 року, як незаконний, однак у чому полягає його незаконність та чим даний наказ порушує права громадян та особисто права позивача, він в судовому засіданні не довів. Доводи позивача, викладені в позові та озвучені в судовому засіданні, вказують на те, що вони грунтуються виключно на його особистій неприязні до листоноші [PERSON] Факт неприязних стосунків з листоношею [PERSON] позивач не заперечував в суді і вимагав від представника відповідача замінити її на іншого працівника. Заяви позивача щодо нецензурних висловлювань та хамської поведінки листоноші по відношенню до нього, а також інші обставини, на які він посилався, такі як, збирання працівниками поштового відділення врожаю черешні в робочий час, зняття телефонної слухавки у відділенні для імітації перебування на робочому місці, доставка йому розпечатаної кореспонденції, в судовому засіданні не були доведені доказами. Як зазначив представник відповідача, обставини, які виклав [PERSON] у позові, неодноразово були предметом розгляду Укрпошти, однак, проведеними перевірками не було підтверджено неправомірність дій працівників Укрпошти щодо [PERSON], а навпаки було встановлено, що неправомірні дії до працівника поштового підприємства [PERSON] вживав саме позивач. Судом встановлено, що 05.11.2015 року за заявою листоноші [PERSON] на позивача [PERSON] був складений адміністративний протокол за ст. 173 КупАП, за фактом нецензурної лайки [PERSON] на адресу [PERSON], що відбулася 24.10.2015 року о 13-00 год. біля будинку № 73 по вул. Радянській в с. Терпіння Мелітопольського району. За результатом розгляду вказаного протоколу 17.12.2015 року Мелітопольський міськрайонний суд виніс постанову про закриття провадження за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. З зазначеної постанови суду вбачається, що судом встановлено, що викладена подія мала місце у подвірї позивача, а не в громадському місці, а тому не мав умислу на порушення громадського порядку і спокою громадян. Таким чином, із постанови суду від 17.12.2015 року, яка не була оскаржена позивачем [PERSON] та набрала законної сили, вбачається, що подія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, мала місце, але складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КупАП, суд не вбачає, оскільки [PERSON] не мав умислу на порушення громадського порядку та спокою громадян, так як подія відбувалося у дворі [PERSON], що не є громадським місцем. Також судом встановлено, що виймання письмової кореспонденції з поштової скриньки, яка розташована за адресою: вул.. Сізова, 62 у с. Терпіння, згідно розкладу здійснюється о 15:00 годині, пять днів на тиждень крім неділі та понеділка. Вся інформація про розклад виїмки зазначена на поштовій скриньці. Начальником ВПЗ Терпіння [PERSON] надавалися розяснення позивачу щодо порядку відправлення пошти та виймання кореспонденції із поштових скриньок. Виїмка листів листоношею здійснюється за встановленим розкладом о 15:00 годині за встановленим графіком. За повідомленням представника відповідача, під час проведення перевірок щодо обставин скарг [PERSON], були представлені характеристики на листоношу [PERSON], надані начальником ВПЗ Терпіння та Терпіннівською сільською радою, згідно яких [PERSON] характеризується позитивно, скарг щодо неналежного виконання нею своїх службових обовязків від інших мешканців с. Терпіння ніколи не надходило. Суд вважає, що вимоги позивача щодо зміни часу доставки пошти на його адресу є безпідставними, оскільки листоноша діє на виконання своїх посадових обовязків відповідно графіку доставки пошти по доставній дільниці. До того ж, в разі не зручності для позивача отримувати кореспонденцію в обідній час, він має право відмовитись від доставки йому рекомендованих листів за його адресою проживання та отримувати у зручний для нього час у відділенні поштового звязку. Крім того, як вбачається з відповіді на скаргу позивача, йому було розяснено, що на підставі його заяви листоноша може залишати рекомендовані листи у його поштовій скриньці. За результатами службової перевірки, проведеної Запорізькою дирекцією УДППЗ «Укрпошта» за скаргою позивача за тими ж обставинами, що викладені в позові, не було встановлено вини працівників поштового звязку Запорізької дирекції . В судовому засіданні також не знайшло свого підтвердження законність вимог позивача щодо стягнення з відповідача 121,50 грн. за несвоєчасну доставку рекомендованих листів та їх безпідставне невручення і повернення без поважних причин. Відповідно до ст. 18 Закону України «про поштовий зв'язок» обумовлено вичерпний перелік підстав для покладення матеріальної відповідальності на оператора поштового звязку, вказаною нормою встановлено, що за несвоєчасну доставку усіх видів реєстрованих поштових відправлень на оператора поштового звязку накладається штраф у розмірі 25 % вартості послуг поштового звязку. Позивачем не надано суду доказів щодо наявності підстав стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну доставку поштових відправлень, а саме, не надано перелік та реєстрові номери листів, які позивач вважає невчасно доставленим, в наслідок чого суду не було надано жодною зі сторін доказів їх несвоєчасної або своєчасної доставки. Стосовно посилань позивача щодо неправомірності вимагання з нього відповідачем плати за подання заяви про не доставку йому листів від Боргової Агенції «Пристав», судом встановлено наступне. Згідно п. 123 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, адресат має право за додаткову плату подати заяву: про продовження строку зберігання в обєкті поштового звязку місця призначення адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу до двох місяців з дня надходження; пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень, поштових переказів на іншу адресу; розшук відправленого йому реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу. Оскільки позивачем було подано заяву до відповідача про пересилання адресованих йому поштових відправлень, на адресу БА «Пристав», його було проінформовано, що ця додаткова послуга є сплатною та відповідно до тарифів УДППЗ «Укрпошта» коштує 12 гривень щомісячно. Вказані грошові кошти сплачуються адресатами не за подачу заяви, а за проведення поштовим підприємством додаткової роботи з пересилання адресованих позивачу поштових відправлень, на іншу адресу. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] не обґрунтованими та безпідставними, а тому вони не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed