Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту та зняття заборони на його відчуження, в якому просить зняти арешт з 1/7 частини квартири №12, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Київська, 5, що належала на праві власності [PERSON], який помер 19.05.2016 року, накладений на підставі постанови Франківського ВДВС ЛМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.09.2015 року у межах виконавчого провадження ВП №48692890 та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис щодо реєстрації обтяжень №11300911, зобовязавши Франківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції зняти арешт, накладений на майно [PERSON], на підставі постанови Франківського ВДВС ЛМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.09.2015 року у межах виконавчого провадження ВП №48692890, в т.ч. зняти арешт з 1/7 частини квартири №12, що знаходиться за адреосю: м.Львів, вул.Київська, 5, що належала на праві власності [PERSON], який помер 19.05.2016р., накладений на підставі постанови Франківського ВДВС ЛМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.09.2015 року у межах виконавчого провадження ВП №48692890 та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис щодо реєстрації обтяжень №11300911. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.05.2016 року помер рідний брат позивачки [PERSON]. З метою прийняття спадщини після смерті брата, зокрема, й на квартиру №12, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Київська,5 накладено арешт та оголошено заборону на відчуження всього майна [PERSON] У відповідь на адвокатський запит №1С-114 від 28.12.2016 р. та повторний адвокатський запит №1С-115 від 30.01.2017 р. щодо отримання інформації про відкриті та незакінчені провадження, що знаходяться у Франківському ВДВС ЛМУЮ, боржником по яких являється [PERSON] а також інформації щодо чинних арештів та інших обтяжень на майно [PERSON], які накладалися Франківським ВДВС ЛМУЮ, 02.02.2017 року Франківським ВДВС ЛМУЮ направлено копії постанов по виконавчому провадженню ВП №48692890 (постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна). Позивачка зазначає, що являється спадкоємцем після смерті свого брата [PERSON] та оскільки не може належним чином прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно змушена звернутися за захистом своїх прав з позовом до суду. На підставі наведеного просить позов задоволити. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. На підставі ст.169, 224 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється\~\~на\~\~всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно із\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] помер 19.05.2016 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №432153, виданого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Згідно свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Постановою старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції [PERSON] від 10.09.2015 року у межах виконавчого провадження ВП №48692890 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/465/537/15, виданого 14.08.2015 року Франківським районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» 47369 грн. Крім того, постановою старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції [PERSON] від 21.09.2015 року у межах виконавчого провадження ВП №48692890 накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми стягнення 47369,00 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON]. Відповідно до листа Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06.03.2017 року №В-5/2843 щодо ВП №48692890 повідомлено, що 17.02.2016 року державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2015 року, виданого франківським ВДВС ЛМУЮ накладено арешт на все майно [PERSON]. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на це слід зазначити, що подальший арешт за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право позивача на вільне використання, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права, обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною\~1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено ,що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У звязку з вищевикладеним, враховуючи, що виконавче провадження ВП №48692890, 17.02.2016 року постановою державного виконавця на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто стягувачеві, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зняття арешту та зняття заборони відчуження з його нерухомого майна, є такими, що засновані на законі та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved