overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №SAMDN03000003098252 від 13.07.2005 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по поверненню кредитних коштів, станом на 02.09.2013року у нього виникла заборгованість в сумі 5889,91доларів США. Позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 5889,91доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.09.2013року складає 47060,38грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 470,60грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №SAMDN03000003098252 від 13.07.2005 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості за кредитним договором та сплата відсотків за користування кредитними коштами повинно здійснюватися відповідно до графіку. Однак відповідачем не виконуються взяті зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту та сплати відсотків у нього станом на 02.09.2013року виникла заборгованість за кредитом в сумі 5889,91доларів США, що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі. Окрім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 470,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він відповідно до рішення суду сплачує аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. Крім цього він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], розмір аліментів на її користь складає 1/4 частини заробітку, але не менш як 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Разом розмір аліментів складає 1/2 частину заробітку, що становить його у скрутне матеріальне становище, враховуючи загальний розмір аліментів та розмір його заробітної плати, а тому просить аліменти на користь відповідача зменшити до 1/6 частини заробітної плати щомісячно, але не менш як 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Сторони у судовому засіданні присутніми не були. Звернулися з заявою про розгляд справи за їх відсутності під час підготовчого судового засідання, враховуючи, що [PERSON] з позовними вимогами згодна, а тому суд дійшов висновку про можливість прийняття рішення під час підготовчого судового засідання за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні з матеріалі справи встановлено, що [PERSON] сплачує аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у сумі 14 частини заробітку щомісячно (а.с.5). Крім цього згідно з рішенням Рубіжанського міського суду від 22 жовтня 2013 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], розмір аліментів на її користь дитини складає 14 частини заробітку, але не менш як 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.6-7). Стаття 192 Сімейного Кодексу України передбачає зміну розміру аліментів, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що матеріальний стан платника аліментів, тобто позивача. змінився так як він став платити аліменти ще на одну дитину, враховуючи вимоги ст.. 182 Сімейного Кодексу України, суд, враховуючи згоду відповідача на зменшення аліментів, дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що він є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування № ВАК №687351 від 24 червня 2003 р. Будинок в якому розташована дана квартира, має центральне опалення. У зв'язку з тим, що послуги, які надає КП «Первомайськтеплокомуненерго» були неналежної якості, він неодноразово звертався до адміністрації КП «Первомайськтеплокомуненерго» та прокуратури м. Первомайська Луганської області, з вимогою усунути недоліки. Як наслідок, було проведено перерахунки вартості послуг в сторону зменшення. Після декілька років отримання послуг неналежної якості, позивач вирішив відмовитись від централізованого опалення квартири, маючи на меті встановити в своїй квартирі автономну систему опалення. У серпні 2008 р., він звернувся до міжвідомчої комісії, з розгляду питань відключення від систем центрального опалення, але згідно витягу з протоколу № 2 від 23 вересня 2008 р. йому було відмовлено. Після отриманої відмови, позивач вирішив дочекатись закінчення дії договору про надання послуг населенню з теплопостачання №1126 від 22 червня 2006 р. Відповідно до умов договору №1126 від 22 червня 2006 р., дія якого закінчувалась у червні 2011 р., позивач звернувся 09 березня 2011р., з письмовою заявою про припинення дії договору, а також надання дозволу на відключення від мереж центрального опалення. Але у листі № 579 від 5 квітня 2011 р., йому було повідомлено у припиненні дії договору, а також зазначено що відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до яких, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, необхідно звернутись з заявою до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної рішенням органу місцевого самоврядування чи місцевим органом виконавчої влади, з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. 7 лютого 2012 р. та 11 червня 2012 р. позивач звертався з відповідними заявами про відключення від мереж центрального опалення, до міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від систем центрального опалення, але йому кожного разу було відмовлено. Дану відмову у наданні дозволу на відключення від мереж центрального опалення позивач вважає незаконною та безпідставною з наступних підстав. Відповідно до частин 1-5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.Більше того, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні ч. 1 ст. 321 ЦК України. Крім того,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2017 року Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 101. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2018 року. Просить шлюб розірвати. У підготовче\~засідання позивач\~не зявився,\~надав заяву\~про розгляд\~справи без\~його \~участі,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач \~у підготовче\~засідання не\~з'явилася,\~надала заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі,\~позовні вимоги\~визнає у\~повному обсязі.\~Зазначила,\~що спільне\~господарство з\~позивачем не\~ведуть,\~шлюбно-сімейні\~відносини припинені\~з 19.02.2018 року, майновий спір відсутній. Судом ухвалено про розгляд справи без участі відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2017 року Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 101 (а.с. 5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2018 року, спільне господарство не ведуть. Відсутність взаєморозуміння призвела до розпаду сімї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін. Позивач та відповідач спільне господарство не ведуть, суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У звязку з тим, що позивач просить покласти на нього судові витрати по справі, останні відносяться на його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що в листопаді 2012 року відповідач отримав під розписку від позивача гроші у розмірі 3500 доларів США. Відповідач зобов»язувався повернути гроші до 01 лютого 2013 року. До теперішнього часу відповідач борг не повернув. Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача вказану заборгованість в гривневому еквіваленті, що складає 27975,30 гривень та судові витрати. В судове засідання позивач не з»явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами в 2012 році був укладений договір позики грошей в сумі 3500 доларів США. Відповідно до розписки від 17 січня 2013 року відповідач зобов»язувався, повернути гроші в строк до 1 лютого 2013 року( арк.с.7). Відповідач не повернув позивачу суму позики. У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Заборгованість відповідача на момент звернення до суду становить 3500 доларів США, що за курсом НБУ на момент звернення до суду складає 27975,30 грн. Факт укладення між сторонами договору позики підтверджується копією розписки та висновком за фактом звернення [PERSON] до Сумського МВ УМВС України в Сумській області( арк.с.4). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 279,75 гривень судового збору, які підлягають стягнення з відповідача. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що вона з 11.07.1992р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 07.02.2003р. Новокаховським відділом РАЦС було розірвано. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO] Як зазначає позивач, їхня донька навчається в Херсонському державному університеті на 1 курсі денної форми навчання, за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа», факультету технологій та сфери обслуговування. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на навчання дитини не надає, донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на її користь, на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними матеріалами в справі. З пояснень позивача та досліджених матеріалів справи вбачається, що сторони з 11.07.1992р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07.02.2003р. було розірвано Новокаховським відділом РАЦС . Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпрянською с/радою Н. Каховської м/ради Херсонської області. Як вбачається з довідки № 113 від 12.02.2014р., [PERSON] дійсно навчається на першому курсі денної форми навчання, бюджетної форми фінансування Херсонського державного університету. Термін навчання з 01.09.2013р. по 30.05.2017р. Згідно довідки № 1282 від 01.04.2014р., виданої ТОВ «Україна», [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч. 2 ст. 199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що [PERSON] перебуває на утриманні позивача, а також обов'язок відповідача утримувати доньку, яка продовжує навчання, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що вона з 17.09.1994р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 08.11.2007р. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] Як зазначає позивач, після припинення шлюбних відносин син залишився проживати з нею та на теперішній час є студентом першого курсу денної форми навчання професійно-морського ліцею ХДМА. Також син професійно займається футболом, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат, що пов'язані з виїздами на змагання в інші міста та на лікування, внаслідок виниклих травм. Оскільки позивач має батьків - пенсіонерів, які за віком та станом здоров'я потребують матеріальної допомоги, сплачує частину вартості комунальних послуг та сама потребує тривалого лікування у зв'язку з наявними захворюваннями, просить суд стягнути з [PERSON], [INFO]., уродженця м. Макіївка Донецької області, на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, від дня пред'явлення позову і до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що він постійно хворіє, у зв'язку з чим потребує значних коштів на лікування. З пояснень позивача та досліджених матеріалів справи вбачається, що сторони з 17.09.1994р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08.11.2007р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Комсомольським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Суворовським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис за № 578. Як вбачається з довідки № 505 від 01.11.2014р., виданої ПП «Жилсервіс», [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] Згідно довідки № 01-24/20 від 22.01.2015р., [PERSON] дійсно є учнем денної форми навчання на неповному державному утриманні Професійно-морського ліцею Херсонської державної морської академії та отримує стипендію в розмірі 275грн. на місяць. Строк навчання 1 рік 3 місяці. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частина 2 ст. 199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що [PERSON] перебуває на утриманні позивача, а також обов'язок відповідача утримувати сина, який продовжує навчання та наявність у нього такої фінансової можливості, що підтверджується довідкою про доходи, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 1975 року по 30.07.2015 рік. За час спільного проживання нею та відповідачем було набуте майно- житловий будинок за адресою с. Могриця, вул. Садова,4, Сумського району, Сумської області. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30.07.2015 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Сумського районного суду від 19.10.2015 року право спільної власності [PERSON] на будинок припинено, визнано право власності на будинок за [PERSON] Рішення Сумського районного суду Сумської області від 19.10.2015 року набрало законної сили. Відповідач з жовтня 2015 року у даному будинку не проживає, хоча залишається зареєстрованим. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається. Посилаючись на ці обставини, позивач просив постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування приміщенням. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку за адресою с. Могриця, вул. Садова,4, Сумського району, Сумської області, що підтверджується рішенням Сумського районного суду Сумської області та не оспорюється сторонами (арк.с.10-11). З довідки Могрицької сільської ради Сумського району від 15 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON], зареєстрований за адресою [INFO] , але з вересня 2015 року за даною адресою не проживає (арк.с. 13). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.( ст.ст. 317, 321ЦК України). Отже, оскільки позивач іншим чином захистити свої права власника не може, позовні вимоги підлягають задоволенню. За таких обставин порушені права позивача підлягають судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved