Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської Міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді ? частини квартири [ADDRESS]. Інша частина ? вказаної квартири належить позивачу. На момент смерті [PERSON] майно належало їй на праві власності, яке вона отримала у спадщину після смерті чоловіка [PERSON]. Спадкоємцем спадщини [PERSON] за заповітом було вказано позивача який фактично прийняв спадщину, так як проживав зі спадкоємцем на час відкриття спадщини. Нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 155/2014 року. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини відсутні. Однак, нотаріусом було відмовлено у вдачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на майно. Представником відповідача Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві до суду було подано заперечення відповідно до яких позовні вимоги щодо зобов'язання зареєструвати право власності за позивачем є необґрунтованими, оскільки позивач не звертався з заявою про державну реєстрацію права власності до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та не отримував відмови. Крім того вказані позовні вимоги розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Позивач в судове засідання не з'явився надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Київської Міської ради , повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився про пичини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання повторно не з'явився. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Київської Міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті в м. Києві [NUMBER] від 10.02.2014 року. Позивач [PERSON] являється сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно заповіту від 02.02.2011 року [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все майно , що їй належало. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у виді ? частини квартири [ADDRESS]. Інша частина ? вказаної квартири належить позивачу, що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав № 30692014 від 20.07.2011 року. На момент смерті [PERSON] майно належало їй на праві власності, яке вона отримала у спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]. Однак право власності на ? частини квартири № 77 зареєстровано не було. Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1218 УК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частини квартири підлягає до задоволення , оскільки він є спадкоємцем за заповітом і має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України Щодо позовної вимоги про зобов'язання реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, зареєструвати за позивачем право власності на ? частину вказаної квартири, то вона задоволенню не підлягає, оскільки право позивача на реєстрацію права власності на даний час не порушено, так як Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, позивачу не було відмовлено у реєстрації вказаної частини квартири. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial