Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «РОДОВІД БАНК» суму заборгованості за кредитним договором №77.1/АК-00801.08.2 від 22.04.2008 року у розмірі 5 638,35 дол. США та 833 888,92 грн., яка включає основну суму боргу, заборгованість по нарахованих відсоткам, пеню за несвоєчасне погашення кредиту, 3%-річних, інфляційні втрати, а також судовий збір в сумі 3 654 грн. В судовому засіданні представник позивача Трофімець Ю.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки сплатив суму основної заборгованості за кредитом, нараховані відсотки за кредитом, плату за обслуговування кредиту, також в порядку ст. 551 ЦК України відповідач просив зменшити розмір пені, оскільки заявлений позивачем розмір є значно перевищеним за розмір збитків, крім того застосувати строк позовної давності в 1 рік, в порядку ст. 258 ЦК України. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до cт. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК») та [PERSON] був укладений кредитний договір №77.1/АК-00801.08.2 (а.с.10-16). За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 40 000 доларів США, строком по 22.04.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 7,70%-річних. У відповідності до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А ст.611 ЦК України зазначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Вказаний кредит за даним договором відповідач [PERSON] отримав від позивача 22.04.2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки №1691_27 (а.с.27). Згідно договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку погашення шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок банку, якщо інше не передбачено цими договорами. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань, станом на 12.08.2015 року, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №77.1/АК-00801.08.2 від 22.04.2008 року у розмірі 5 638,35 дол. США та 833 888,92 грн., яка складається з: сума простроченої заборгованості за кредитом - 5 225,95 дол. США; сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 412,40 дол. США; загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 787 423,33 грн.; загальна сума 3%-річних від суми простроченої заборгованості - 5 036,50 грн.; загальна сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості - 11 443,26 грн. Однак, як вбачається з довідки №13.1-11-б.б/180 від 15.01.2016 про стан заборгованості [PERSON], 09.09.2015 року відповідач сплатив нараховані проценти за кредитом, а 24.12.2015 року - основну заборгованість за кредитом та плату за обслуговування кредиту (а.с.88). Таким чином, станом на 15.01.2016 року розмір заборгованості [PERSON] по кредитному договору становить: пеня - 1 061 586,39 грн., загальна сума 3%-річних від суми простроченої заборгованості - 5 036,50 грн.; загальна сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості - 11 443,26 грн. У відповідності до п.1, ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначає ч.1, ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Поскільки відповідач [PERSON] отримав від позивача кредити, тобто позивач з свого боку виконав умови договорів, а сам відповідач у свою чергу не сплачував позивачу рівних часток сум кредиту кожного місяця, відсотків за користування кредитом, як то передбачає укладений договір, а тільки періодично та частково, тобто він неналежним чином виконував свої зобов'язання по вказаному договору, але після звернення позивача до суду з даним позов відповідач сплатив основну заборгованість за кредитом, нараховані проценти за кредитом та плату за обслуговування кредиту, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути загальну суму 3%-річних від суми простроченої заборгованості - 5 036,50 грн. та загальну суму інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості - 11 443,26 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Поскільки сума розрахованої пені в розмірі 1 061 586,39 грн. значно перевищує суму загальної заборгованості, крім того, щодо вимог про сплату неустойки, в порядку ст. 258 ЦК України, встановлюється спеціальна позовна давність 1 рік, тому суд вважає необхідним зменшити її до 5 000 грн., застосувавши положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 258 ЦК України, на яких наполягав відповідач, а в решті суми необхідно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 214,80 грн. судового збору, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial