Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2971017870. 26 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, відповідно до п. 1.2 якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило належне йому право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржником. Право вимоги від відповідача грошових коштів за кредитним договором №2971017870 від 20 січня 2016 року також перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників - додатку №1 до Договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року, право вимоги за договором та боржників за основними договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 23 083 гривні 94 копійки. У зв`язку з укладанням зазначеного договору факторингу ТОВ «ФК «ЦФР» відповідно до п. 6.6 договору, відповідачу було направлено лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачкою кредитному договору. Відповідно до п. 6.4 договору факторингу, в разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами після відступлення права грошової вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР»» перераховує ці кошти ТОВ «ФК «ЄАПБ» протягом п`яти банківських днів з дати їх отримання. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26 червня 2019 року, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним було здійснено погашення заборгованості на суму 2 000 гривень 00 копійок за кредитним договором, тому заборгованість складається з заборгованості за основною сумою боргу - 8 420 гривень 33 копійки, заборгованості за щомісячними відсотками - 6 464 гривні 63 копійки, заборгованості по пені - 6 198 гривень 98 копійок, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Згідно вимог позовної заяви просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с. 3 зворот, 42). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання (а.с. 38,45), в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року постановлено здійснення розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 січня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР», як позикодавцем та відповідачем, як позичальником був укладений кредитний договір № 2971017870, відповідно до якого відповідачка виявила бажання отримати кредит в розмірі 12 400 гривень 00 копійок терміном на 24 місяців (а.с. 7), зі сплатою початкового проценту від суми кредиту в розмірі 150 гривень 00 копійок, щомісячних процентів в розмірі 3,99 від суми кредиту та річних процентів в розмірі 0,01 від суми боргу за договором, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. На виконання умов договору ТОВ «ФК «ЦФР», як позикодавцем на підставі Заяви відповідачки про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 20 січня 2016 року (а.с.6), згідно Заяви № 2971017870 на отримання кредиту (а.с.7) відповідачка надала доручення на списання на користь «Аваль-Експрес» до запитання на її користь 10 000 гривень, а також доручення на списання на користь ПАТ «СК «Арсенал Страхування» - 450 гривень, та на користь ПАТ «СК «Арсенал Лайф» - 1 800 гривень, а всього надала доручення на списання на суму 12 250 гривень 00 копійок. Згідно інформації щодо переказів по Додатку № 1 згідно Договору про надання послуг по виплаті грошових коштів через систему грошових переказів «Аваль-Експрес» від 21 березня 2011 року, відповідачка отримала 10 000 гривень (а.с.9). Таким чином, з урахуванням сплати початкового проценту від суми кредиту в розмірі 150 гривень 00 копійок, відповідачка отримала повну суму кредиту. Відповідно п. 4 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню в розмірі 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення (а.с. 14 зворот). 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 20190626 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило та ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ЦФР» (а. с. 19-21). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ЦФР» від 16 липня 2019 року (а.с.14) та Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року (а.с.22), переданих фактору клієнтом за Договором, з`ясовано, що за Кредитним договором розмір заборгованості складає 23 083 гривень 94 копійки, а право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». У зв`язку з укладенням зазначеного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЦФР» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 20 січня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем спірному Кредитному договору із зазначенням розміру заборгованості за даним договором (а.с. 17,18). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за спірним Кредитним договором № 2971017870 від 20 січня 2016 року, заборгованість складає 23 083 гривні 94 копійки (а.с.16), з яких заборгованість за основною сумою боргу - 8 420 гривень 33 копійки, прострочена заборгованість за відсотками - 00 гривень 37 копійок, заборгованість по пені - 6 198 гривень 98 копійок, прострочена сума заборгованості за щомісячними процентами - 8 464 гривні 26 копійок. Згідно посилань позивача, відповідачка 09 серпня 2019 року та 16 серпня 2019 року здійснила часткове погашення заборгованості на суму 2 000 гривень, а тому загальний розмір заборгованості був зменшений на вказану суму та станом на 26 червня 2019 року (на дату укладання Договору факторингу) становить 21 083 гривні 94 копійки. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки за Кредитним договором № 2971017870 від 20 січня 2016 року заборгованості у загальній сумі 21 083 гривні 94 копійки є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду.

Outcome: approved