Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського строкового вкладу (депозиту). Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 січня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №60 Філії «Центральне РУ» та [PERSON] шляхом підписання Договору - заяви №300937/1239/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші», був укладений депозитний договір про строковий вклад, відповідно до умов якого позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 150 000 грн. 00 коп. на строк з 06 січня 2015 року по 06 квітня 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі та Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», з нарахуванням і виплатою процентів за ставкою 25,00% річних. Позивач свої зобов'язання по внесенню грошової суми на рахунок банку виконав у повному обсязі, а відповідач в порушення умов договору не виконує своїх зобов'язань по поверненню вкладу після 06 квітня 2015 року, в зв»язку з чим позивач і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором банківського строкового вкладу (депозиту) в розмірі 150 000 грн. 00 коп. та 443 грн. 83 коп. трьох процентів річних від простроченої суми, розрахованих позивачем до 13 травня 2015 року, дату подання позову до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно позовної заяви просить суд розглядати справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно пунктів 1, 2 Договору - заяви №300937/1239/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші», 06 січня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №60 Філії «Центральне РУ» та [PERSON] був укладений депозитний договір про строковий вклад, відповідно до умов якого позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 150 000 грн. 00 коп. на строк з 06 січня 2015 року по 06 квітня 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі та Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», з нарахуванням і виплатою процентів за ставкою 25,00% річних (а.с.5). У відповідності до п.6 вищезгаданого Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов (а.с.5). Цей Договір - заява набуває чинності після його підписання вкладником та банком з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань за договором банківського вкладу (п.10 Договору). На підставі п.6 договору та згідно п.5.2 Основних умов, [PERSON] 06 квітня 2015 року звернувся до відповідача із заявою про повернення йому вкладу та процентів у повному обсязі (а.с.6). Проте, відповідач взяті на себе зобов»язання не виконав, у передбачений договором строк кошти та проценти [PERSON] за Договором банківського строкового вкладу (депозит) «Нові гроші» №300937/1239/3-15 від 06 січня 2015 року на день ухвалення рішення не повернув (а.с.7). Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1058 ЦПК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. У відповідності до ст.1059 ЦПК, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.1060 ЦПК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Статтею 1061 ЦПК України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. При цьому, згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов»язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. При цьому, згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, три проценти річних у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України нараховуються на суму основного боргу без урахування процентів за користування грошовими коштами, що згідно договору банківського вкладу (депозиту), становить 150 000 грн. 00 коп. Оскільки, прострочена сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 150 000 грн., то три проценти річних за період з 07 квітня 2015 року до 13 травня 2015 року включно становить 443 грн. 83 коп. (150 000 грн. х3х36 днів):365:100=443 грн. 83 коп. Отже, за змістом наведених норм права зобов»язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором. Не повернення банком грошових коштів з поточного рахунку позивача суперечить вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач належним чином умов договору банківського строкового вкладу (депозиту) не виконав, вклад внесений позивачем у встановлений договором строк після 06 квітня 2015 року не повернув, а тому 150 443 грн. 83 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивачу кошти не повернуто, це порушує його право власності та суперечить вимогам законодавства. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі в розмірі 1504 грн. 44 коп. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved