Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Чернігівської області, ГУ НП в Чернігівській області, в якому просить: стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на відшкодування моральної шкоди в сумі 124800 грн., перерахувати кошти на рахунок позивача. Свої вимоги мотивує тим, що 27.12.2013 року старшим слідчим СУ УМВС України в Чернігівській області Мельником В.М. внесені відомості до ЄРДР за ч. 4 ст. 368 КК України та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12013260020000374. Під час досудового розслідування позивачу 5 разів оголошувались підозри за ч. 4 ст. 368 КК України, при чому кожен раз добавлявся один епізод, в тому числі у складі організованої злочинної групи. 29.05.2014 року з 17:00 до 18:45 год. проведений обшук в службовому кабінеті № 319 КЛПЗ «Чернігівська ЦРЛ», під час якого вилучені особисті гроші в сумі 1800 грн., мобільний телефон, конверт з записами, 8 журналів обліку роботи лікаря та листки обліку його роботи. В КЛПЗ «Чернігівська ЦРЛ» проводились тимчасові доступи до документів та вилучалась медична документація на [PERSON] і [PERSON] 09-10.01.2014 року відносно нього незаконно проводився комплекс оперативно-розшукових заходів, хоча після внесення відомостей до ЄРДР, могли проводитись лише негласні слідчо-розшукові дії тільки за дорученням слідчого або прокурора. Відповідно до протоколу оперативно-розшукових заходів зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж телефону [PERSON] від 10.01.2014 року, 26.11.2013 року по 27.12.2013 року почала зніматися інформація і продовжувалась до 25.06.2014 року. Строки досудового розслідування неодноразово продовжувались, в тому числі останній раз 29.09.2014 року до 5-ти місяців. 04.07.2014 року ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова на все майно позивача накладено арешт та обрана застава в розмірі 25 тис.грн. 21.10.2014 року за підписами слідчого СУ УМВС України в Чернігівській області Мельника В.В. та начальника відділу прокуратури Чернігівської області [PERSON] складений обвинувальний акт. Зазначає, що незаконними діями та рішеннями слідчих і прокурорів під час досудового розслідування йому завдана значна моральна (немайнова) шкода внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, накладення арешту на майно, проведення обшуку та комплексу оперативно-розшукових дій та НСРД. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.11.2015 року позивача і [PERSON] визнано невинуватими у пред»явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення ними кримінальних правопорушень. Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Чернігівської області від 02.06.2016 року та ухвалою колегії суддів ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.02.2017 року вирок першої інстанції залишено в силі. Вказує, що до порушення кримінальної справи він мав авторитет у сім»ї, на виробництві та в суспільстві в цілому. Незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин, зганьбило честь і гідність та завдало непоправної шкоди престижу та ділової репутації позивача. Від нього пішла дружина, з якою уклали шлюб 15.01.2001 року та розірвали шлюб 17.04.2015 року. В даний час він не має постійного місця проживання. Період за який піддавався моральній шкоді тривав з 26.11.2013 року до 22.02.2017 року (а.с.1-7). У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові . Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що стосовно позивача винесено виправдовувальний вирок , тому він має право на відшкодування шкоди в розмірах та порядку передбаченому у Законі Україні від 01.12.1994 року . З 26.11.2013 року стосовно позивача проводився комплекс процесуальних дій, тому з цієї дати йому і заподіювалась шкода. І тільки 22.02.2017 року ухвалою ВССУ винесено остаточне рішення у справі. Дані обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах даної справи, в тому числі і реєстром матеріалів досудового розслідування. Позивачу завдана значна моральна шкода, оскільки він обвинувачувався у вчиненні особливо тяжкого злочину. Представник відповідача, Державної казначейської служби України, в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не надав доказів щодо неправомірності дій органів досудового слідства і прокуратури Чернігівської області, а тому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені в запереченні (а.с.76-77). Представник відповідач, прокуратури Чернігівської області, в у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини , викладені в письмовому запереченні (а.с.78-81). Додатково пояснила, що позивач не надав доказів вини прокуратури у заподіянні йому моральної шкоди. Щодо відповідальності держави , то позивач не доводить доказами період, за який просить відшкодувати шкоду. Крім того , розрахунок необхідно здійснювати виходячи з прожиткового мінімуму, а не з мінімальної заробітної плати . Представник відповідача, Головного управління національної поліції в Чернігівській області, в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином . Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, суд прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що оперативно розшукові заходи стосовно [PERSON] проводилися із 26.11.2013 року до 27.12.2013 року , що зазначено у вироку Деснянського районного суду м. Чернігова. 27.12.2013 року старшим слідчим СУ УМВС України в Чернігівській області, [PERSON] внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 368 КК України та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12013260020000374 за фактом вимагання та отримання посадовими особами неправомірної вигоди. 29.05.2014 року проводився обшук у кабінеті позивача та організації, де він працював. 21.06.2014 року позивачу було повідомлено про підозру. 04.07.2014 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова відносно [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді застави в сумі 25000 грн. Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.07.2017 року накладено арешт на майно [PERSON], а саме легковий автомобіль [NUMBER], 2006 року, червоного кольору (а.с.61, 62). 21.10.2014 року слідчим СУ УМВС України в Чернігівській області Мельником В.В. складений обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно [PERSON] та [PERSON], внесеному в ЄРДР за № 12013260020000374 від 27.12.2013 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України, та затверджений начальником відділу прокуратури Чернігівської області [PERSON] (а.с.11-15). Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.11.2015 року [PERSON] визнано невинуватим у пред»явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України та по суду виправданим за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується (а.с.23-39). Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справа апеляційного суду Чернігівської області від 02.06.2016 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.11.2015 року залишено без змін (а.с.40-55). Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України від 22.02.2017 року касаційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 02.06.2016 року залишено без змін (а.с.56-58). Відповідно до ч. 4 ст. 62 Конституції України, у разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням. За вимогами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а також чч. 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України, шкода в порядку, передбаченому цими нормами, може бути відшкодована лише внаслідок обставин, визначених ст. 1 цього Закону, а право на її відшкодування виникає у випадках, зазначених у ст. 2 Закону. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Положеннями ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 2 ч. 2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, який її завдав, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Частинами 2-3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено , що [PERSON] завдана моральна шкода , що полягає у незаконному притягненні як обвинуваченого, незаконного проведення в ході розслідування кримінальної справи обшуку, із-за чого йому прийшлось переживати ; незаконного накладення арешту на майно, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків позивача; обрання запобіжного заходу, що змусило його переживати; за період досудового розслідування та судового розгляду у нього розпалась сімя, що призвело до душевних страждань; Всі ці події вплинули на його авторитет у сімї, в суспільстві в цілому. Незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин завдало непоправної шкоди престижу та діловій репутації позивача. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, які є у справі, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості та з урахуванням розрахунку розміру відшкодування, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial