Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод в користуванні житлом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що вищевказана квартира належить йому на праві спільної сумісної власності, однак, відповідачі перешкоджають позивачу користуватись жилим приміщенням, шляхом заміни замків вхідних дверей. У зв'язку з чим, позивач змушений проживати у чужому житловому приміщенні. У судове засідання позивач не зявився проте, подав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явивилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.02.2006 року позивачу було виділено в користування житлову кімнату площею 8 кв.м. у квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу та відповідачам на праві спільної сумісної власності. При цьому в спільному користуванні залишено коридор, кухню, ванну, туалет та вхід в кімнату. Однак, незважаючи на вищевказані обставини, відповідачі перешкоджають позивачу користуватись виділеним житловим приміщенням, шляхом заміни замків вхідних дверей та не допуску позивача до квартири. Згідно довідки виданої Хмельницьким бюро технічної інвентаризації №47194, від 08.11.2006 року вищевказана квартира зареєстрована на підставі договору міни від 13.11.1999 року за р. №БТІ -4527 в рівних частинах кожному. Відповідно до довідки виданої відділом реєстрації місця проживання №1075 від 21.02.2017 року у квартирі [ADDRESS], зареєстрований лише позивач. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна, згідно ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, беручи до уваги, що квартира [ADDRESS] належить позивачу та відповідачам на праві спільної сумісної власності, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод в користуванні житлом, оскільки створення перешкод відповідачами [PERSON], як співвласнику є порушенням права власності, гарантованого чинним законодавством України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved