Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 30 листопада 2016 року звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві з заявою про зняття арешту з майна, та з метою з'ясування обставин, що перешкоджали у 2010 році зняттю арешту, проте отримав відповідь, що строк зберігання виконавчого провадження, за яким накладено арешт, закінчився, матеріали виконавчого провадження знищені, тому рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладеного позивач просить скасувати арешт на його майно, накладений відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №1780/16 від 21.08.2007 року, на майно, належне позивачу на праві власності. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнав в повному обсязі та зазначив, що матеріальних претензій до позивача не має. Представник відповідача Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, матеріалів виконавчого провадження не надав з посиланням на його знищення за закінченням встановлених строків зберігання. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 березня 2007 року поділено спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON], зокрема, визнано за [PERSON] право власності на депозитні вклади в розмірі 75285,23 грн. та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію по депозитним вкладам в розмірі 27271,75 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Шевченко Ю.Г. №1780/16 від 31.05.2007 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсаціії по депозитним вкладам в розмірі 27271,75 грн. Згідно постанови державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Шевченко Ю.Г. №1780/16 від 21.08.2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, при примусовому виконання виконавчого листа №2-132, виданого 14.05.2007 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації по депозитним вкладам в розмірі 27271,75 грн., постановлено накласти арешт на все майно, належне [PERSON] та заборонити здійснювати відчуження будь-якого його майна. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №69927851 від 06.10.2016 року вбачається, що Станично-Луганською державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві №1780/16 від 21.08.2007 року накладено арешт на все майно позивача. З відповіді Оболонського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві від 19.09.2017 року вбачається, що виконавче провадження щодо позивача завершено 27.06.2012 року, строк зберігання виконавчого провадження закінчився, у зв'язку з чим виконавче провадження знищено. З заяви відповідача [PERSON], наявної в матеріалах справи, вбачається, що заборгованість позивача перед відповідачем повністю погашена, рішення суду виконано, що також підтверджується розпискою відповідача та копіями квитанцій. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження по позивачу знищене, оскільки було завершене, та строк його зберігання сплив, проте в порушення вимог закону при закінченні виконавчого провадження накладений арешт знято не було, суд дійшов висновку про те, що арешт, накладений на майно позивача, підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved