Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Уланівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.01.2008 р. померла його мати [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 2.53 га, яка знаходиться на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за спадкодавцем. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, у вирішенні справи поклався на суд. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 03.01.2008 року померла [PERSON], яка проживала у [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 128978 виданим Троїцькою сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с. 6). Згідно листа відділу у Хмільницькому районі головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.25-360/119-17 від 05.10.2017 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2.53 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Уланівської сільської ради відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН. За життя, а саме 10.04.1998 р. [PERSON] було складено заповіт, відповідно до змісту якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, вона заповіла [PERSON]. (а.с. 4). Втім позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельну ділянку не припинилося, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved