Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 вересня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-07531-300910, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 8 000,00 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач станом на 30.04.2015 року не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 42 786,26 грн., яка складається з тіло кредиту 17 622,06 грн., прострочене тіло кредиту 8 238,69 грн., заборгованість за відсотками - 16 925,51 грн. В судове засідання представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні, зазначив, що 30.09.2010 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір № 001-07531- [PERSON] з п. 1.1. [PERSON] вікриває Відповідчаеві картковий рахунок № 26254903895328 в національній валюті України гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН- код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Новий партнерський ХL, що міститься в Додатку №1 до [PERSON] та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. [PERSON] п. 1.5 [PERSON] кредитування Рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Відповідно до п. 3.6 [PERSON] Держатель Картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого визначаються у тарифах. Обовязковими складовими обовязкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості Овердрафт та прострочення заборгованості попередніх періодів. Оскільки договір укладено 30.09.2010 року зі строком кредитної лінії 364 дні тобто до 30.09.2011 року та право предявити вимогу до суду про виконання кредитного зобовязання виникло у кредитора за кредитним договором з дати закінчення кредитної ліній. У звязку з вищезазначеним, просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволені позову. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це не заперечується сторонами, що 30 вересня 2001 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, який складається з договору № 001-07531-300910 (далі - Договір) на відкриття поточного рахунку з використання платіжної карти та обслуговування платіжної карти, [PERSON] на обслуговування платіжної картки тарифний пакет «Новий Партнерський ХL» (а.с. 3,4). За умовами [PERSON], відповідно до наданого Клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами законодавства та Банку, відкриває Клієнту поточний рахунок з використання платіжної карти 26254903895328 в національній валюті України - гривні, випускає та надає в користування Клієнту платіжну карту, здійснює обслуговування Клієнта згідно переліку послуг на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Новий Партнерський ХL», що міститься в додатку №1 до [PERSON] (далі - [PERSON]) та згідно з Умовами надання картки та Правил (п.1.2 ). Банк надає Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладення [PERSON] встановлює ліміт на рахунку в сумі 8 000 грн., ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно (п.1.3). Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої та не потребує підписання додаткової угоди до цього [PERSON] (п.1.5). Кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються Клієнтом у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед Банком за цим [PERSON], та вчинення інших операцій (п.1.6). Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією та Овердрафтом за ставками, які зазначені в [PERSON] (п.2.3). Клієнт зобов'язаний здійснювати оплату послуг, які надаються Банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірах та порядку, визначених Тарифами і Правилами (п.3.3). Клієнт зобов'язаний щомісяця в строк, визначений Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазнаються у [PERSON] (п.3.6). [PERSON] Умов надання кредитної картки та [PERSON], частка щомісячного погашення - 5% від суми використаних коштів. [PERSON], обов'язковий мінімальний платіж складається з: частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів по п.1.4 [PERSON], плати за обслуговування кредитного залишку по п. 1.5 [PERSON], плата за обслуговування кредитного рахунку по п. 1.6 [PERSON]. Пунктом 1.4 [PERSON] встановлені процентні ставки за користування кредитом на рівні 14,99% річних, 3% процент за позитивний залишок, 48% річних за недозволений овердрафт. Пунктом 1.5 [PERSON] встановлено плату на рівні 1,99% щомісяця за обслуговування кредитного залишку, що включає в себе надання послуг інформування Держателя про стан кредитного залишку у вигляді телефонних дзвінків та надсилання щомісячних виписок по рахунку. Відповідно до п. 5.2 договору, він набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобовязань за цим договором. Відповідачем вказаний договір підписано, тобто він погодився з усіма умовами договору. В суді також встановлено, що відповідач не виконав умови вказаного вище договору щодо своєчасного повернення кредиту. Так, станом на 30.04.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 42 786,26 грн., яка складається: прострочене тіло кредиту 49878,07 грн., заборгованість за відсотками 34082,26 грн. В п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.12.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Посилання представника відповідача щодо застосування до вимог Банку про стягнення заборгованості наслідків пропуску строку позовної давності не знайшли свого підтвердження, оскільки вимоги Банком заявлені в межах загального трирічного строку позовної давності. Так, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). У цій справі невиконання договірних відносин розпочалось у вересні 2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, виписками по рахунку, позов заявлено у червні 2015 року, тобто в межах загального строку позовної давності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню з [PERSON] сума простроченої заборгованості по кредиту в розмірі - 42 786,26 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного: Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі за проведення судових експертиз. На час звернення до суду (10.06.2015 року) [PERSON] був звільнений від сплати судового збору за позовом про стягнення кредитної заборгованості на підставі п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved