Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів посилаючись на наступне. Відповідачі є батьками двох неповнолітніх дітей, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно наказу № 685 від 05.04.2014 року служби у справах дітей Герцаївської РДА діти перебували на обліку служби як діти, які потрапили у складні життєві обставини. Відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та розвитку дітей, створили умови, які шкодять дітям та залишили їх в небезпечних умовах проживання, здоров`я та морального виховання, а саме не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей. Їх навчання, підготовку їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляють інтерес до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ними освіти. По місцю проживання дітей неодноразово виявлялися незадовільні умови для їх проживання. Діти часто не відвідують школу, в школу приходять неохайні, брудні, та не роблять домашнє завдання. Діти мають фізичні вади та захворювання, що свідчить про те, що батьки не займаються здоров`ям дітей. Батьків неодноразово попереджали в усній та письмовій формі про відповідальність та можливі наслідки їхнього ухилення від виконання батьківських обов`язків, надано можливість усвідомити та змінити своє ставлення до виконання покладених законом на них обов`язків. Просив суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судове засіданні відповідачі не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд не повідомили про причини неявки, відзив на позовну заяву не подали. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважити дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. За бороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ч.ч.1, 4 ст.155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод проголошує «1. Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб». Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим згідно з п.2 статті 8, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У відповідності до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п.18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Судом встановлено, що відповідачі: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно наказу № 685 від 11.11.2014 року служби у справах дітей Герцаївської РДА діти перебувають на обліку служби у справах дітей Герцаївської РДА, як діти. Які потрапили у складні життєві обставини з 11.11.2014 року. Відповідно до актів обстеження умов проживання дітей в даній сімї від 27.01.2016 року, 01.02.2016 року, 12.04.2017 року, 21.09.2018 року, 21.11.2018 року, 04.02.2019 року виявлено незадовільні умови проживання дітей, зокрема: в кімнатах не прибрано, повсюди розкидані речі, відчувався неприємний запах, відсутнє місце для сну, діти спали на пошкодженому матраці, який був розстелений на підлозі, відсутні будь-які продукти харчування, в кімнатах холодно, для розвитку та виховання дітей відсутні належні умови. За місцем проживання відповідачі характеризуються з негативної сторони, тобто не завжди знаходять спільну мову з жителями села, влаштовують скандали, зловживають спиртними напоями. Дана сімя перебуває на обліку центра соціальних служб для сімї, дітей та молоді з 2016 року. Питання щодо стану виконання батьками батьківських обов`язків та становище перебування дітей в даній сім`ї неодноразово заслуховувалося на сесії Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, на засіданні виконкому Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Герцаївській РДА, внаслідок яких батькам було надано можливість змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, покращити умови утримання та участь у вихованні своїх дітей, однак вони цим не скористалася та ситуація в сімї не покращилася. Факт ухилення від виконання батьківських обов`язків підтверджується інформацією Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 04.11.2014 року № 6346, ь13.04.2017 року № 48/6346 та 15.03.2016 року № 48/1276, де зазначено, що сім`я відвідувалась неодноразово по місцю проживання, внаслідок чого виявилися незадовільні умови проживання дітей. Відповідач [PERSON] Герцаївським районним судом Чернівецької області від 03.03.2018 року був засуджений за ст.120 ч.3 КК України за доведення до самогубства дитини [PERSON] . Від Герцаївської ЦРЛ надійшло повідомлення, що у дітей недостатнє харчування, хвороба короста, функціональний систолічний шум у [PERSON] , далекозорість високого ступеня обох очей, аскаридоз у [PERSON] . Відносно батьків було складено 05.04.2021 року протокол про адміністративне правопорушення за ст..184 КУпАП та скеровано до суду. При відвідуванні даної сім`ї соціальними службами батьки поводили себе агресивно, відмовлялися від спілкування із членами комісій, від обох батьків відчувався запах алкоголю, емоційний стан неконтрольований та агресивний, батьки не працюють та не здатні до самообслуговування, застосовують фізичні покарання до дітей. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 09.04.2021 року № 551 доцільно відібрати дітей у батьків з позбавленням батьківських прав. Отже, судом встановлено, що відповідачі не здатні належно турбуватися про здоров`я дітей та вести господарство. Таким чином суд вважає очевидним умисне ухилення відповідачами від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Крім того, на неодноразові прохання змінити своє таке відношення до дітей, відповідачі жодним чином не реагували, і надалі вперто умисно ухилялися від участі у їх вихованні. Також, питання про позбавлення відповідачів батьківських прав ретельно вивчалось органом опіки та піклування Герцаївської РДА Чернівецького району Чернівецької області, про що наданий відповідний висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , та [PERSON] відносно її сина [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення [PERSON] ,т [INFO] , мешканку с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області та [PERSON] , [INFO] , мешканця с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , мешканця с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області та [PERSON] , [INFO] , мешканця с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області та [PERSON] , [INFO] , мешканку с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , мешканця с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області, оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавляться матеріальним, моральним, та духовним життям дітей, не цікавляться їх розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дітей та може їм зашкодити. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських прав. Тому, ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачів, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей не позбавлені права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved