Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області, в якому просять визнати за ними право власності в порядку набувальної давності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 5 [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла 04 травня 2001 року. Позивач посилається на те, що 04.05.2001 року померла [PERSON], якій на праві особистої власності належить 1/2 частина вищезазначеної квартири. Право власності на 1/2 частину цієї ж квартири зареєстровано за ним. Почиинаючи з 1996 року він та [PERSON] проживали разом в спірній квартирі як одна сімя, оскільки [PERSON] була дружиною його дідуся і яка після смерті чоловіка залишилася проживати разом позивачем. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її частку квартири, але спадкоємців у неї не має. Позивач постійно проживає в спірній квартирі, оплачує комунальні послуги, проводить ремонти, тобто з 2001 року відкрито, добросовісно і безперервно продовжує користуватися зазначеним нерухомим майном, а саме на протязі більше ніж десять років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, його інтереси в суді представляла за довіреністю [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, територіальної громади міста Лозова в особі Лозівської міської ради Харківської області, в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечують. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що спірна квартира за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 5 [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], позивачу по справі, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 19.04.1996 року, копією домової книги від 13.08.1996 року, довідкою Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області № 86 від 23.04.2015 року. [PERSON] померла 04 травня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 269989, виданого 06.05.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 292. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 5 [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на квартиру станом на 23.04.2015 року. Згідно звіту про незалежне оцінювання вартості від 06.05.2015 року ринкова вартість квартири, розташованої за вказаною адресою становить 121800,00 грн. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При житті [PERSON] заповіт на 1/2 частину квартири не складала. Спадкоємців майна померлої не має, оскільки її чоловік - [PERSON] помер 28.01.1992 року, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про його смерть. Із листа Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області від 03.07.2015 року за № 910/02-14 вбачається, що спадкова справа після смерті гр. [PERSON], померлої 04.05.2001 року, не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.07.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 5 ЦК України про дію законів у часі та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, відповідно до якого правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання судом права власності на нерухоме майно не може мати місце раніше 1 січня 2011 року. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України у разі смерті фізичної особи право власності припиняється. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Спадкоємців на спірне майно судом не встановлено. Як вбачається з матеріалів справи, позивач користувався більше ніж десять років не тільки своєю частиною квартиру, а і всією квартирою за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр.5 буд.14 кв. 47. Користувався відкрито, безперервно, добросовісно, сплачував комнальні послуги в повному обсзяі, проводив ремонти у всій квартирі. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідає положенням ст. 344 ЦК України та право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Outcome: approved