Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . Згідно заповіту позивач є єдиним спадкоємцем відносно померлої [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після смерті матерія, вступив в управління спадковим майном, здійснює догляд за дворогосподарством, поводить поточні ремонти та користується земельною ділянкою для його обслуговування, виготовив технічний паспорт на будинок після смерті спадкодавця. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову та прийняття рішення не заперечив, в тому числі й на стадії підготовчого розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області26 листопада 2003 року. Також встановлено, що згідно довідки Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області№271 виданої [PERSON] від 09 липня 2019 року, [PERSON] , яка померла [INFO] була головою дворогосподарства в [ADDRESS] . [PERSON] , син померлої [PERSON] , вступив в управління спадковим майном, здійснює догляд за вищевказаним дворогосподарством, проводить поточні ремонти та користується земельною ділянкою для його обслуговування, виготовив технічний паспорт на будинок після смерті спадкодавця. Зі складеного померлою [PERSON] заповіту від 14 серпня 1992 року, посвідченого секретарем Костринської сільської ради, вбачається, що така належний їй будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , заповіла своєму сину - [PERSON] , 1949 року народження. Разом з цим встановлено, що [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Гончар Т.М. №154/02-14 від 29 липня 2019 року, позивачу було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved