Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 18.09.2016 року, він уклав шлюб з відповідачкою по справі. Шлюб реєструвався виконавчим комітетом Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №25. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду родини стали ті обставини, що спочатку спільне життя складалося добре, протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршилися. Тепер між ними взагалі відсутні порозуміння та повага. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки відсутні погляди на спільне проживання, ведення господарства та спільний побут. Також вказує, що подальше з відповідачкою життя як подружжя не можливе, строк для примирення не потрібен. Шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом тривалий час, що стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовом повністю згодна, в заяві не зазначає яке прізвище їй залишити після розірвання шлюбу, суд визнає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони по справі зареєстрували шлюб 18.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-ГЮ №119095 про шлюб, що є наявним у справі, з якого вбачається, що шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №25, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стали ті обставини, що між ними відсутні порозуміння та повага. Відсутні погляди на спільне проживання, ведення господарства та спільний побут. [PERSON] того тривалий час не мешкають разом. Таким чином, судом встановлено, що сторони не мешкають однією родиною вже тривалий час, мір до поновлення шлюбних відносин не прийняли, що свідчить про те, що шлюб розпався остаточно, що дає підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя не можливе, а збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved