Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що 22 лютого 2014 року він з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем та між ними досягнуто угоди про утримання дитини. Спільне життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносин, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У зв`язку із різними поглядами у них часто виникали сварки . З вини обох сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Вони спільно не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливо і суперечить їх інтересам та їх дитини, просить суд даний шлюб розірвати. Ухвалою суду від 27.03.2019 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду. Від представника позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 лютого 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоолександрівського районного управління юстиції у Херсонській області, про що зроблено актовий запис №03 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть, у зв`язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння між ними. Як вказував позивач, що не оспорював відповідач, донька проживає з [PERSON] , між ними досягнуто угоди про утримання дитини, спір про визначення її місця проживання відсутній. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. З огляду на викладене та обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд вважає, згідно заяви останньої, за доцільне залишити без змін. З огляду на відсутність вимог позивача про компенсацію понесених ним судових витрат,

Outcome: approved