Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання укладеного між ними 27.11.2014 року договору оренди нежитлового приміщення площею 185.2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Красний, 1, та про виселення, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором. В судовому засіданні представник позивача просив проводити судове засідання без фіксації судового процесу. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому порядку (згідно\~ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представила. Заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надавала, про поважність причин неявки суду не повідомила. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у її відсутність, згідно ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 27 листопада 2014 року між [PERSON], який діяв є від свого імені та від імені Баттлей [PERSON], як орендодавцем та ФОП [PERSON] як орендарем був укладений договір оренди приміщення, за умовами якого орендодавець передав орендарю в користування нежитлового приміщення площею 185.2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Красний, 1, на строк користування по 27.10.2017 року. Нежитлове приміщення площею 185.2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Красний, 1 належить позивачам на праві приватної часткової власності. Згідно п. 6. цього договору, розмір щомісячної орендної плати становить 1\~500 дол. США, які орендар зобов'язаний вносити готівкою не пізніше одинадцятого числа кожного поточного місяця, за який провадиться оплата. Відповідно до п. 6.3. договору оренди відшкодування витрат на подачу електроенергії, газу, води, кабельного телебачення, одного номеру телефону сплачуються на підставі наданих рахунків, не пізніше пяти днів від дати отримання рахунків Орендатором. В порушення вищевказаного пункту договору оренди, відповідач не сплачувала витрати на електропостачання, у наслідок чого склалася заборгованість у розмірі 384\~727,36 гривень. Даний факт підтверджується попередженням про припинення постачання електроенергії Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна Компанія Одеасаобленерго» від 07 вересня 2016 року № 110/03-975. Відповідно до п. 11.1 Договору оренди, орендатор несе відповідальність за даним договором у випадку прострочення по оплаті комунальних платежів. Згідно ч.1\~ст. 810 ЦК України, за договором найма (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 3 ст.\~815\~та ч. 3 ст.\~820 ЦК України\~наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Приписами частини 2 ст. 651 ЦК України вставлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 825 ЦК України, у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази, договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця Відповідно до\~ст. 826 ЦК України, у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживають у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Відповідно до пп. 5.3 договору оренди від 27.11.2014 року дія цього договору може бути припинена у разі порушення вимог або умов цього договору. Пунктом 12.2. Договору оренди встановлено, що у випадку, коли одна із сторін систематично порушує умови договору і свої зобовязання, договір може бути розірваний за ініціативою однією із сторін з обовязковим повідомленням про це другої сторони не менш ніж за один місяць. Позивачем була направлена на адресу відповідача вимога про зупинення дії договору оренди. Позивач є власником нежитлового приміщення площею 185.2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Красний, 1, а тому має право вимотати розірвання договору оренди, у разі його невиконання та виселення відповідача з займаного приміщення. Відповідно до ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3\~ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved