Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.07.2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем PORSCHE Cayenne, державний номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серія: АМ/№ 059198 від 08.05.2013 транспортний засіб MAZDA 6, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вина відповідача у скоєному ДТП підтверджується судовим рішенням. На виконання умов вищевказаного договору, на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування позивачем на вказаний страхувальником рахунок, перераховано суму відшкодування в розмірі 25880,70 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь кошти в порядку регресу в розмірі 25880,70 грн. страхового відшкодування, судовий збір в розмірі 1218,00 грн. Будучи належним чином повідомленими про розгляд справи особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з'явились. Представник Позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, вказаною у довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області. Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з позначкою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання». Отже, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач про розгляд справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2013 року між Позивачем та [PERSON], було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія: АМ/№ 059198, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника пов'язані з експлуатацією автомобіля марки MAZDA 6, державний номерний знак [NUMBER]. 19.07.2013 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки MAZDA 6, державний номерний знак [NUMBER], під управлінням водія [PERSON] та автомобіля марки PORSCHE Cayenne, державний номерний знак [NUMBER], під управлінням Відповідача. Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки MAZDA 6, державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження На підставі умов вказаного вище договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серія: АМ/№ 059198, Страхового акту № UA2013071900002/L01/01 від 13.08.2013 року, страхового акту № UA2013071900002/L01/03 від 19.09.2013 року та розрахунку суми страхового відшкодування, позивачем Страхувальнику перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 25880, 70 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 15147 від 14.08.2013 року та № 16192 від 20.09.2013 року. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована третьою особою за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0547498, що підтверджується витягом з ЄЦБД МТСБУ. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим, Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. В той же час, згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» оскільки відповідно до ст. 3 Закон № 1961-IV здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закон № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. 12.10.2015 року Відповідачем отримано письмовий запит Позивача від 22.09.2015 року щодо надання інформації про повідомлення ним протягом 3 робочих днів шляхом подання письмового повідомлення ТзДВ «СК «НАСТА» про настання ДТП від 19.07.2013 року. Разом з тим, на момент звернення до суду доказів виконання обов'язку щодо письмового повідомлення ТзДВ «СК «НАСТА» про настання ДТП від 19.07.2015 року протягом 3 робочих днів, Відповідач Позивачу не надав. Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні докази щодо належного виконання Відповідачем обов'язку письмового повідомлення свого Страховика протягом трьох робочих днів з моменту вчинення ДТП, то суд приходить до висновку, що шкода підлягає відшкодуванню безпосередньо Відповідачем по справі. Виходячи з вищенаведеного, позов в частині стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 25880,70 грн. підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved