Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.08.2016 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8535,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим станом на 13.01.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 11157,70 гривень, з яких: 4200,49 грн. заборгованість за кредитом; 1687,92 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 00,00 грн. - заборгованість за комісією; 4236,27 грн. заборгованість за пенею; 1033,02 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29.08.2016 року у сумі 11157,70 гривень, разом із судовими витратами у сумі розміром 2102,00 гривень. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів по даній справі. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] обов`язків по кредитному договору №SAMDN52000074901649 від 24.01.2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8535,76 грн. на строк до 31.08.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11). Суд ознайомився з Генеральною угодою та зазначає, що в даній угоді чітко викладені умови надання кредиту із зазначенням процентної ставки та строків повернення кредитних коштів. Генеральна угода особисто підписана відповідачем [PERSON] , що дає підставу вважати, що він є повністю проінформованим по всім аспектам надання банківських послуг за конкретною Генеральною угодою. Відповідач належним чином не виконував умови Генеральної угоди, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим, за наданим позивачем розрахунком, з яким погоджується суд, станом на 13.01.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 11157,70 гривень, з яких: 4200,49 грн. заборгованість за кредитом; 1687,92 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 00,00 грн. - заборгованість за комісією; 4236,27 грн. заборгованість за пенею; 1033,02 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Дана правова позиція викладена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.10.2015 року №6-2003цс15, яка відповідно до ст. 263 ЦПК України враховується судом. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафів відповідно до п.2.2 Генеральної угоди у розмірі 1033,02 грн. відмовити. В силу ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки згідно з наданим розрахунком сума заборгованості за пенею 4236,27 гривень, що перевищує суму основного боргу, тому суд вважає зменшити її розмір та стягнути з відповідача 4200,49 гривень пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що до теперішнього часу відповідач заборгованість у повному обсязі не сплатив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому суд вважає стягнути із [PERSON] , [INFO] , ІПН3376609576, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29.08.2016 року у сумі 10088,90 грн., що складає 4200,49 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1687,92 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4200,49 грн. заборгованість за пенею, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1900,65 грн., а всього 11989 (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 55 копійок.

Outcome: partial