Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому вказав, що 30.10.2012 року між кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 83-12. За цим договором позивач надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн., в строк до 30.04.2013 року під 72% річних. Видача кредиту підтверджується касовим ордером № 366 від 30.10.2012 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 14.05.2014 року утворилася заборгованість: за тілом кредиту - 3310 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 1200,09 грн., проценти, згідно з п. 6.3 договору кредиту у розмірі 3705,24 грн., а разом 8215,33 грн. В забезпечення вимог договору кредиту 30.10.2012 року позивачем був укладений договір поруки з [PERSON] Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні наполягає на вимогах позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що дійсно брав кредит і не повернув його. Але це через те, що у нього не вистачало грошей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повність. Просить стягнути борг з [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 30.10.2012 року між кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 83-12. За цим договором позивач надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн., в строк до 30.04.2013 року під 72% річних, а відповідач зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати кредитору проценти за користування кредитом та повернути основну суму кредиту. Видача кредиту підтверджується касовим ордером № 366 від 30.10.2012 року. Відповідно до п. 6.3 договору за прострочення строків сплати процентів позичальник сплачує кредитодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 120% річних від простроченої суми. В забезпечення вимог КІС «Хортиця» 30.10.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язується відповідати перед КС «Хортиця» по зобов'язанням члена КС [PERSON] за повернення грошового кредиту. Розмір заборгованості підтверджується наданими до позову розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved