Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 грудня 2012 року між ним та ПП «Кредит24» в особі представника було укладено Договір № 112639. Відповідно до ст.1 договору предметом договору є надання компанією, яка діє від свого імені в інтересах і за рахунок клієнта, системи послуг, спрямованих на придбання клієнтом товару, зазначеного в додатку № 1 до цього договору. Даний договір було укладено з метою отримання грошової позики у сумі 30000грн. 00коп. 20.12.2013 року він одноразово сплатив внесок (фінансове забезпечення) на оформлення всіх необхідних документів за проведення заходів, пов'язаних з виконанням умов договору, проведенням видачі коштів, придбання товару клієнтом та оформлення відповідної документації у розмірі 1500грн. 00коп., що підтверджується відповідною квитанцією №2261.322.1 від 20.12.2013 року. Всього ним було сплачено платежів за вказаним договором на загальну суму 1500грн. задля отримання грошової позики в сумі 30000грн. Однак, представник відповідача розуміючи суть своїх дій та зловживаючи його довірою в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» завірив, що він отримає грошову позику протягом 24 годин після сплати фінансового забезпечення. Він здійснив платіж фінансового забезпечення, а дату отримання позики навіть приблизно представник відповідача йому не називав. Дана плата має безпосередньо розцінюватись як витрати, які відповідач покладає на учасників програми «Кридит24», тим самим не вкладаючи власних коштів, що робить її пірамідальною схемою та організацію власної діяльності за рахунок споживачів, що є несправедливою угодою відносно нього. Зазначає, що він хотів розірвати договір, однак, представник відповідача повідомив, що відповідач не збирається повертати сплачених позивачем коштів, оскільки відповідно до ст. 8 додатку № 2 до договору відповідач ні за яких умов не повертає кошти сплачені клієнтом в якості фінансового забезпечення, не повертає три чистих внески адміністративні витрати учасника. Вказані умови чітко вказують на явний дисбаланс прав і обов'язків сторін договору на користь відповідача. Йому повідомили, що договір являється інтелектуальною власністю підприємства і надання його для ознайомлення представникам відповідача суворо заборонено їх посадовою інструкцією, що також вказує на недобросовісну підприємницьку практику з боку відповідача. Крім того, в ст. 9 додатку № 2 до договору, яка має назву «Відповідальність сторін», перераховано цілий перелік можливих випадків, коли для клієнта за невиконання тих чи інших умов договору, настають негативні наслідки та застосовуються штрафні санкції. Однак, на противагу їм не вбачається жодного негативного наслідку для підприємства в разі невиконання умов договору з його боку. Таким чином з Договору вбачаються явно невигідні одній стороні - споживачу договірні умови, а протилежна сторона правочину - відповідач сформулював в односторонньому порядку, і тим самим створив істотний дисбаланс між правами і обов'язками сторін за Договором на свою користь, не врахував при цьому інтересів контрагента споживача. Згідно умов спірного договору, а також п.п. 3, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач виступає виконавцем певних послуг, зазначених у договорі, а позивач є їх споживачем. При цьому умови Договору порушують права його як споживача. Діяльність ПП «Кредит24» фактично є діяльністю з надання фінансових послуг, яка здійснюється відповідачем без відповідної ліцензії. Позивач вважає, що укладений договір суперечить законодавству України та порушує його права та у зв'язку з чим даний договір є нікчемним. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 1500грн. сплачених за договором № 112639 від 21.12.2013 року та сплачені судові витрати за юридичні послуги в розмірі 700грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з зазначених в позові підстав та зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Згідно з ст.224 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 21 грудня 2013 року між ПП «Кредит 24» та позивачем укладено договір про надання послуг за № 112639 (а.с.7). Дійсно, в ст.ст. 6, 7 договору зазначено, що сторони повністю розуміють значення та умови цього договору, його правові наслідки, те, що цей договір не носить характер фіктивного або удаваного правочину. Підписання договору та додатків до нього є свідченням того, що сторони дійшли повного порозуміння і визначили, що договірні умови є обов'язковими для виконання сторонами. Відповідно до умов договору предметом договору є надання компанією, яка діє від свого імені в інтересах і за рахунок клієнта, системи послуг, спрямованих на придбання клієнтом товару, зазначеного в додатку № 1 до цього договору і на умовах викладених в додатку № 2 до договору (а.с.8-10). Зокрема, відповідно до ст. 2 договору про надання послуг за № 112639 від 21.12.2013 року компанія зобов'язується виконувати адміністрування спілки клієнтів та вчиняти певні правочини, які сприяють виконання умов цього договору, та здійснювати наступні дії: сформувати спілку клієнтів; організовувати своєчасну оплату товару; організувати та проводити видачу коштів, що надає право на купівлю та отримання клієнтом товару; здійснити оплату товару для клієнта та передати його клієнту; інші послуги зазначені в умовах. Виконуючи прийняти за цим договором обов'язки, компанія також зобов'язується суворо дотримуватись умов договору, діяти виключно в інтересах клієнта і надавати послуги на більш вигідних для клієнта умовах, не розповсюджувати інформацію щодо наданих ій конфіденційних відомостей клієнту, крім випадків передбачених чинним законодавством України (а.с.7). З умов договору вбачається, що виконання послуг відповідачем полягає в тому, що учасник сплачує передбачені договором кошти, а ПП «Кредит24» формує спілку клієнтів, за рахунок внесків яких здійснюється розподіл коштів комісією, яка визначає клієнта, якому виділяються кошти. 20.12.2013 року позивач одноразово сплатив внесок (Фінансове забезпечення) на оформлення всіх необхідних документів за проведення заходів, пов'язаних з виконанням умов договору, проведенням видачі коштів, придбання товару клієнтом та оформлення відповідної документації у розмірі 1500грн. 00коп., що підтверджується відповідною квитанцією № 2261.322.1 від 20.12.2013 року. Всього ним було сплачено платежів за вказаним договором на загальну суму 1500грн. задля отримання грошової позики в сумі 30000грн. (а.с.11) Позивач здійснив платіж, а дата отримання позики позивачу невідома. Укладений між сторонами договір не містить строків та (або) термінів отримання клієнтом коштів, не передбачає будь-якої відповідальності ПП «Кредит24» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником коштів, не містить норм щодо можливості перевірки клієнтом умов договору, в тому числі дотримання процедури розподілу грошових коштів, що відповідало б вимогам закону з точки зору ведення чесної підприємницької діяльності. Вказані умови чітко вказують на явний дисбаланс прав і обов'язків сторін договору на користь відповідача. Цим відповідач порушує п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» надання можливості виконавцю не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від виконавця у зв'язку з розірванням або не виконанням ним договору. Разом з тим, при розірванні договору для самого відповідача будь-яких негативних наслідків взагалі не передбачено. В статті 9 додатку № 2 до договору, яка має назву «Відповідальність сторін», перераховано цілий перелік можливих випадків, коли для клієнта за невиконання тих чи інших умов договору, настають негативні наслідки та застосовуються штрафні санкції. Однак, на противагу їм не вбачається жодного негативного наслідку для підприємства в разі невиконання умов договору з його боку. У спірному договорі умова про надання коштів залежить від певних обставин, яка може взагалі не настати, а тому така умова є несправедливою відносно позивача та вказує, що правочин не направлений на реальне настання правових наслідків. Система щодо формування спілки клієнтів вводить в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою діяльності пірамідальної схеми, що в свою чергу здійснюється за кошти, внесені клієнтами, і відповідач без інвестування власних коштів надає кошти іншому клієнту. Умови оспорюваного договору є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, кошти видаються клієнтам виключно за рахунок внесків інших клієнтів, без залучення коштів підприємства, а тому є всі підстави вважати, що ПП «Кредит24» здійснює нечесну підприємницьку практику, з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. За положеннями п.2 ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, зазначений Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Укладений між сторонами договір здійснений з використанням відповідачем нечесної підприємницької діяльності, є нікчемним, оскільки його недійсність встановлена ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» і укладений між сторонами договір не відповідає вимогам закону та порушує права позивача. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Діяльність ПП «Кредит24» фактично є діяльністю з надання фінансових послуг, яка здійснюється відповідачем без відповідної ліцензії. Згідно з Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок ччи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Такими фінансовими послугами, як зазначено у пунктах 2,6,11 ч.1 ст.4 цього ж закону вважаються довірче управління фінансовими активами, надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту та адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Здійснення такої діяльності дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що укладений між Приватним підприємством «Кредит24» та [PERSON] договір про надання послуг за № 112639 від 21.12.2013 року суперечить законодавству України та порушує права позивача, у зв'язку з чим даний договір є нікчемним, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму в розмірі 1500грн. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 700грн. Згідно з Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій. Безпосередньо в суді представник позивача [PERSON], який є підприємцем у сфері права і з яким укладений договір про надання юридичних послуг приймав участь в одному судовому засіданні 14 хвилин, за участь в судовому засіданні розмір витрат становить 114 грн. Представником позивача [PERSON] були вчинені інші дії, необхідні для розгляду справи, а саме складання і подання позову з доказами до суду, і відповідно суд вважає, що є обгрунтованим розмір таких витрат - 300грн. Загальний розмір в відшкодування витрат на правову допомогу становить 414грн. Стягнути з Приватного підприємства «Кредит24» на користь держави 243 грн.60 коп. судового збору.

Outcome: approved