Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 24.07.2014 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої його автомобіль «Рено», д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом №АС/3945151 у ПрАТ «Страхова компанія «Україна». Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №2014-07-24/005 від 07.08.2014 року відповідач визнав збиток у розмірі 11 226,71 грн. та страхове відшкодування у розмірі 10 226,71 грн.. Водночас, в зазначеному розрахунку відповідач при визначенні розміру страхового відшкодування безпідставно врахував франшизу у розмірі 1 000 грн., оскільки згідно пункту 5 поліса №АС/3945151 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.10.2013 року розмір франшизи становить 0 грн. Крім того, на момент подачі позову, [PERSON] не отримав від відповідача страхового відшкодування, саме з вказаних підстав позивач був змушений звернутися до суду з відповідними вимогами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином (а.с.27-28). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач [PERSON] є власником автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER], білого кольору (а.с.5). У відповідності до ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як зазначає ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. У відповідності до ч.4, ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 24.07.2014 року сталася дорожно-транспортна пригода. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року встановлено, що 24.07.2014 року о 18 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Дайхатцу Теріос», д.н.з. [NUMBER], по вул. Кільцева дорога в м. Києві, не дотримався вимоги безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с.6). Автомобіль, яким керував правопорушник [PERSON], застрахований у ПрАТ «СК «Україна» за договором страхування №АС/3945151 (а.с.8), строк дії котрого з 18.10.2013 по 17.10.2014 року, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 100 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн. розмір франшизи складає 0 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як передбачає ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно п.33.1.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено у судовому засіданні, 07.08.2014 року відповідачем було складено розрахунок страхового відшкодування до страхового акту №2014-07-24/005, в якому він визнав збиток у розмірі 11 226,71 грн. та страхове відшкодування у розмірі 10 226,71 грн., врахувавши при цьому франшизу у розмірі 1 000 грн. (а.с.9). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов'язаний був протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, яке повинно було бути виплачено позивачу, але в будь-якому випадку не пізніше 90 днів з дня отримання відповідної заяви, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Проте, як зазначає, позивач цих коштів він та і не отримав. Згідно п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За приписами ст. 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Судом достовірно встановлено, що єдиним доказом розміру страхового відшкодування є розрахунок страхового відшкодування до страхового акту №2014-7-24/005 від 07.08.2014 року. Даний розрахунок складений працівниками відповідача, підписаний його посадовою особою та скріплений печаткою ПрАТ «СК «Україна» (а.с.9). З цим фактом погодився і позивач. Однак, враховуючи положення вищевказаної статті, а також зміст полісу №АС/3945151, який був укладений між [PERSON] та відповідачем, вказані підписанти дійшли згоди, що розмір франшизи дорівнює нулю. Зміст вказаної обставини спростовує дані розрахунку відповідача, що безумовна франшиза становить 1 000 грн., що є помилково записаним у вказаному документі. Таким чином, розмір загального матеріального збитку, який дорівнює розміру страхового відшкодування становить 11 223,71 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача повністю, тому з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути суму судового збору в розмірі 243,60 грн., сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved