Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укртранснафта», де третя особа, що не заявляє самостійних вимог філія Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. В своїх позовних вимогах просить суд визнати незаконним наказ №67-к від 18.12.2017 року Ремонтно-будівельного управління філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафти» «По особового складу»; поновити його на роботі на посаді інженера з автоматизованих систем керування виробництвом ПАТ «Укртранснафта»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 22.12.2017 року по дату поновлення на роботі. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що з 17 березня 2015 року він працював на посаді інженера з автоматизованих систем керування виробництвом Ремонтно-будівельне управління філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта». 22 грудня 2017 року його звільнено із займаної посади у звязку із скороченням штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним, оскільки 23 жовтня 2017 року його ознайомлено з попередженням про наступне звільнення та 27 жовтня 2017 року запропоновано для ознайомлення перелік вакансій. Проте, в переліку не було жодної вакансії, яка стосувалась ІТ-технологій, хоча йому достовірно відомо про наявність вакансії начальника відділу автоматизованих систем керування виробництвом, обовязки якого виконував заступник начальника. В тому ж переліку не було вказано жодної вакансії в апараті управління ПАТ «Укртранснафта» м.Києва. 27 листопада 2017 року його ознайомлено з новим переліком вакансій, в якому також відсутня вакансія начальника відділу автоматизованих систем керування виробництвом та вакансії в апараті управління ПАТ «Укртранснафта» в м.Києві. Проте зявилася нова вакансія інженера з механізації та автоматизації виробничих процесів у відділі метрології ЦБВО Кременчук, на яку він дав згоду, але наступного дня йому було відмовлено в зайнятті даної посади через відсутність спеціальної освіти. 29 листопада 2017 року відбулося засідання президії профкому Профспілкової організації філії Придніпровські магістральні ПАТ «Укртранснафта», на яке його також запросили, де не було враховано, що в запропонованих переліках посад не всі наявні посади були вказані. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю. Представник відповідача, в порядку ст.178 ЦПК України, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Обгрунтовує це тим, що рішенням загальних зборів акціонерів відповідача від 09.08.2017 року №117 вирішено ліквідувати Ремонтно-будівельне управління Філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта». 11.10.2017 року визначено перелік заходів по припиненню функціонування відокремленого структурного підрозділу РБУ філії «ПДМН» ПАТ «Укртранснафта» шляхом його ліквідації і 17.10.2017 року забезпечено персональне попередження працівників про скорочення їх посад та наступне звільнення. Так, [PERSON] попереджено про майбутнє звільнення 23 жовтня 2017 року, 29 листопада того ж року профспілкова організація надала згоду на його звільнення, і 18 грудня 2017 року був виданий наказ про його звільнення з 22 грудня 2017 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку із скороченням штату працівників. Вакансія начальника відділу автоматизованих систем керування виробництвом у переліку посад, наданих для ознайомлення [PERSON] 23.10.2017 року відсутня, оскільки посада підлягала скороченню у звязку з ліквідацією РБУ. На сьогоднішній день Ремонтно-будівельне управління філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта» ліквідовано. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, підтвердивши свої заперечення викладені у відзиві. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, оскільки на час розгляду справи Ремонтно-будівельне управління філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта» ліквідовано. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючих висновків. З 17 березня 2015 року до 22 грудня 2017 року [PERSON], [INFO] працював на посаді інженера з автоматизованих систем керування виробництвом Ремонтно-будівельного управління філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта». Звільнений у звязку зі скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. 18 грудня 2017 року виданий наказ Ремонтно-будівельного управління філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта» №67-к «По особовому складу», згідно якого [PERSON] звільнено з вищевказаної посади. Встановлено, що відповідно до Статуту ПАТ «Укртранснафта» засновником та єдиним акціонером Тоавриства є ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», яка відповідно до ст.49 Закону України «Про акціонерні товариства» та п.10.16 Статуту Товариства одноосібно здійснює повноваження Загальних зборів акціонерів Товариства. Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Укртранснафта» від 21.11.2001 року створено Ремонтно-будівельного управління філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта», без права юридичної особи. 10.06.2011 року найменування «Відкрите акціонерне товариство «Укртранснафта» змінено на «Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта». Рішенням загальних зборів акціонерів Товариства від 09.08.2017 року №117 вирішено ліквідувати Ремонтно-будівельне управління філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта» та наказом ПАТ «Укртранснафта» від 11.10.2017 року №285 визначено перелік заходів по припиненню функціонування даного відокремленого структурного підрозділу, шляхом його ліквідації. 23 жовтня 2017 року [PERSON] попереджено про майбутнє звільнення, у звязку зі скороченням посади, яку він обіймав. 29 листопада 2017 року профспілкова організація надала згоду на звільнення [PERSON], а 18 грудня 2017 року був виданий наказ про його звільнення з 22 грудня 2017 року. Від запропонованого переліку вакансій 27 жовтня 2017 року [PERSON] відмовився, вакансія начальника відділу автоматизованих систем керування виробництвом у згаданому переліку відсутня. 27 листопада 2017 року [PERSON] знову ознайомили з переліком вакантних посад Товариства, він виявив бажання обійняти посаду інженера з механізації та автоматизації виробничих процесів відділу автоматизації і метрології Центральної бази виробничого обслуговування «Кременчук», проте наступного дня отримав відмову, оскільки його спеціальність і кваліфікація не відповідають даній посаді. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач мав право самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і затверджувати штатний розпис. Рішення відповідача щодо ліквідації Ремонтно-будівельного управління філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта» є правомірним, а вся процедура звільнення працівників даного структурного підрозділу відповідала вимогам ст.ст.40, 43, 49-2 КЗпП України, тому наказ №67-к від 18.12.2017 року РБУ філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта» «По особовому складу» є повністю законним. Товариство пропонувало своєму працівникові [PERSON] іншу роботу, проте із запропонованим переліком посад він не погоджувався, оскільки бажав лише перебувати на посаді начальника відділу автоматизованих систем керування виробництвом, яка була відсутня у переліку, а посада інженера з механізації та автоматизації виробничих процесів відділу автоматизації і метрології Центральної бази виробничого обслуговування «Кременчук», на яку він погодився, не відповідала його спеціальності і кваліфікації. Позивач просить поновити його на роботі на посаді інженера з автоматизованих систем керування виробництвом РБУ філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта», але оскільки РБУ філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ «Укртранснафта» ліквідовано, то поновити на посаді неіснуючого підрозділу неможливо, тому дана вимога не підлягає задоволенню. Відповідно, не можливо вирішити питання і про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, оскільки трудові права [PERSON] відповідачем не порушені. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд з урахуванням ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено повністю, приходить до висновку про необхідність віднести їх за рахунок держави.

Outcome: dismissed