Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 5508/13-Ф2 від 25.06.2013 року, укладеним між філіалом №2 Кредитної спілки «Азовська Кредитна Компанія» та [PERSON] та судового збору в загальній сумі 2801,99 гривень з тих підстав, що відповідач не виконує свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, а також розірвати кредитний договір укладений з відповідачкою. Представник позивача надав суду уточнення до позовної заяви, просив стягнути з [PERSON] на користь КС «Азовська Кредитна Компанія» судовий збір та заборгованість станом на 13.02.2015 року в сумі 1674,54 гривень, розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, заперечувала проти стягнення з неї на користь позивача судового збору у зв'язку із тим, що вона не припиняла сплачувати заборгованість за кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст.1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], будучи членом КС «Азовська Кредитна Компанія» одержала від позивача кредит у сумі 5500 гривень строком користування 18 місяців, уклавши кредитний договір, відповідно до якого зобов'язалась погашати кредит та щомісяця виплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що підтверджується кредитним договором № 5508/13-Ф2 від 25.06.2013 року. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав, за час користування кредитом не в повному обсязі вносив щомісячні платежі на рахунок позивача в рахунок погашення кредиту та відсотків за користування ним. Загальна сума заборгованості станом на 13.02.2015 року становить 1430 гривень 94 копійок, яка складається із залишку по кредиту у сумі 1400 гривень та відсотків за користування кредитом в сумі 30,94 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд не бере до уваги посилання позивача на той факт, що вона продовжила сплачувати заборгованість за кредитом, у зв'язку із чим, просила не стягувати з неї на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору, оскільки, згідно діючого законодавства у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Тобто позивач мав право на звернення до суду за захистом свого порушеного права, та суд вирішує питання про розподіл судових витрат, відповідно до вимог процесуального законодавства. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач визнала позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved