Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Киянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], мотивуючи тим, що він помер [INFO] року, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно заповіту позивач є спадкоємцем вказаного житлового будинку, який належав померлому батьку. Після смерті [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2015 року. Відповідно до заповіту від 06.05.2004 року [PERSON] заповів свій житловий будинок з надвірними будівлями своїм дітям: [PERSON] та [PERSON]. Згідно заяви від 31.08.2015 року [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадковому майні як за законом так і за заповітом після смерті батька [PERSON] на користь спадкоємця за заповітом і за законом - сина померлого (її брата) [PERSON] З довідки Киянської сільської ради №416 від 03.11.2015 року слідує, що за [PERSON] згідно погосподарської книги за №3, особовий рахунок [NUMBER], на праві власності рахувався житловий будинок [ADDRESS] Згідно ст.1235 ч.1 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями слід задовольнити, визнавши [PERSON] в порядку спадкування за заповітом власником житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved