Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. В позовній заяві зазначив, що 12 червня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача. Винним в ДТП згідно вироку Київського районного суду м.Полтави є відповідач [PERSON] На час вказаної дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ6241396, що укладений з [PERSON], за яким ПАТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю транспортного засобу «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За наведеним договором сума страхового відшкодування склала 5621,00 грн., які в повному обсязі виплачені потерпілій особі. Але відповідач самовільно залишив місце ДТП. Тому позивач просив стягнути на його користь з відповідача вказану суму в порядку регресу. Судові витрати також просив покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В наведеній заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2014 року, близько 23 год. 40 хв.., [PERSON], керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], рухався по вул. Жовтневій в м. Полтаві, із сторони вул. Сінної у напрямку вул. Зінківської. Рухаючись у даному напрямку по вул. Жовтневій в м. Полтаві, в районі будинку №58, [PERSON], в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху, під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожнім знаком 5.35.1 Пішохідний перехід, на якому перебував пішохід [PERSON], що переходив вул. Жовтневу з ліва направо по ходу руху автомобіля, не вжив заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, не надав перевагу у русі вказаному пішоходу та продовживши рух створив небезпеку для пішохода, у результаті чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON] на пішохідному переході. У результаті даних порушень вимог Правил дорожнього руху, наслідком яких стала дорожньо-транспортна пригода, пішохід [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи №652-а від 11.07.2014 року отримав тілесні ушкодження … що безпосередньо спричинили смерть останнього. Вказані обставини встановлені вироком Київського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2014 року, який набрав законної сили 03 березня 2015 року. Зі змісту даного вироку також вбачається, що [PERSON] самовільно залишив місце ДТП одразу після його скоєння (а.с.12-13). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 ст.61 ЦПК України також передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому не підлягає доказуванню той факт, що 12 червня 2014 року ДТП по вул. Жовтневій, навпроти будинку №58 в м. Полтаві сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] та з його вини, а також той факт, що місце ДТП відповідач залишив самовільно безпосередньо після його скоєння. На час даної дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується полісом №АІ6241396 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 березня 2014 року (а.с.10). Оскільки внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] помер, страховою компанією страхове відшкодування в розмірі 5621 грн. виплачено потерпілій [PERSON] (а.с.27). Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту в) ст.38.1.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Оскільки винний в ДТП водій [PERSON] самовільно залишив місце пригоди, страховик ПрАТ «СК «АХА Страхування» має право на стягнення з відповідача сплаченого ним страхового відшкодування в порядку регресу. Тому позов підлягає до задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5621 грн. в порядку регресу та 1378 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6999 грн. 00 коп.

Outcome: approved