Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, покликаючись на те, що прокурором СВ прокуратури Львівської області [PERSON] 19.12.2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №42017140000000363 від 17.11.2017 року. Дану постанову 19.06.2018 року скасовано Галицьким районним судом м. Львова. Вважає, що такі дії прокурора свідчать про зловживання владою з метою отримання неправомірної вигоди, внаслідок яких йому завдано моральну шкоду у звязку з нервовим стресом, переживаннями, порушенням сну. Просить стягнути з відповідача на його користь 27000,00 грн. моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просить задоволити повністю. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов заперечує у повному обсязі, покликається на те, що бездіяльність чи дії прокурора СВ прокуратури Львівської області щодо позивача не визнано незаконними, а тому відсутні підстави для відшкодування шкоди. Крім того, позивачем не доведено наявність моральної шкоди та її зв'язок із діями слідчого. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи подав до суду пояснення щодо позову, у яких позов заперечив, покликається на те, що наявність шкоди, її характер та розмір не обгрунтовані та не доведені. Крім того, позивачем не доведений причинний зв'язок між незаконними діями або бездіяльністю інших осіб та настанням шкоди. Також, позивачем належно необгрунтовано у чому саме полягає моральна шкода. Просить у задоволенні позову відмовити. У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що прокурором СВ прокуратури Львівської області [PERSON] 19.12 2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №42017140000000363 від 17.11.2017 року. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова № 461/2036/18 від 19.06.2018 року дану постанову про закриття кримінального провадження №42017140000000363 від 17.11.2017 року скасовано. Згідно із\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У відповідності до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі \~№6-440цс16, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Внаслідок наведеного, суд критично оцінює покликання позивача на незаконність дій (бездіяльності) прокурора СУ прокуратури Львівської області [PERSON], внаслідок скасування постанови про закриття кримінального провадження №42016140000000363 від 17.11.2017 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова, оскільки наведені обставини не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що дії слідчого щодо прийняття такої постанови визнано незаконними. \~ \~ \~ \~Крім того, постанова про закриття кримінального провадження, розцінена позивачем [PERSON] як незаконна дія є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю осіб, уповноважених на здійснення функцій органу досудового розслідування. \~ \~ \~ \~ В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди в розумінні ст. 1176 ЦК України, оскільки не підтверджує порушення прав позивача. Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного суду, яка викладена в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17. Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 5\~постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розяснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Однак, позивачем не надано суду жодних належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів нервового стресу, переживань, порушення сну, а також не доведено причинно-наслідкового звязку між такими моральними стражданнями та постановленням прокурором СУ прокуратури Львівської області [PERSON] постанови закриття кримінального провадження від 19.12.2017 року. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed