Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, вказуючи на те, що 21.08.2011 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно із заповіту [PERSON] залишила все своє майно позивачу. Позивач подав до Другої маріупольської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В провадженні Другої маріупольської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу до майна померлої 21.08.2011 року [PERSON]. Після відкриття спадкової справи позивач звернувся до Другої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] на майно яке складається з житлового будинку № 13, що розташований по вул. Меліаративній в м. Маріуполі. При цьому позивач не надав правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно, оскільки спадкодавцем такий документ не був одержаний за життя. Позивач надав лише рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 01.09.1995 року яким було визнано дійсним угоду купівлі-продажу житлового будинку № 13, що розташований по вул. Меліаративній в м. Маріуполі, але рішення суду не було зареєстровано в реєстрі нерухомості, а отже цей документ не входить до переліку документів, які є правовстановлюючими документами, передбаченими законодавством. Просить визнати за неї право власності в порядку спадкування за законом на майно померлої 21.08.2011 року [PERSON], яке складається з житлового будинку № 13, що розташований по вул. Меліаративній в м. Маріуполі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської Ради до суду не зявився але про час розгляду справи був належним чином повідомлений, та від нього не поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Тому суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи на підставі матеріалів справи Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно, ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, якій постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підглядають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Проте, постановою державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 29.1.2013 р. за № 2034/02-31 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої 21.08.2011 року [PERSON], яке складається з житлового будинку № 13, що розташований по вул. Меліаративній в м. Маріуполі. Однак, позивач не має можливості оформити свої спадкові права на квартиру, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відсутнє.

Outcome: approved