Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Експериментальне проектно-конструкторське технологічне бюро «Будпластик» про зобов»язання відповідача надати розрахунок заборгованості по заробітній платі за липень-серпень 2011 р., враховуючи те, що позивач виконував обов»язки Голови Правління по 05.08.2011 р., зобов»язання скласти та надати розрахунок компенсації за невикористані відпустки за останні роки роботи, стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з 01.07.2011 р. по 08.08.2011 р. в розмірі 2533 гривні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.08.2011 р. по 01.09.2015 р. в розмірі 99755 гривень, стягнення на користь позивача вихідної допомоги при припиненні трудового договору з підстав, зазначених в п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, зобов»язання підготувати, підписати та зареєструвати в книзі реєстрації наказів Відділу кадрів наказ про звільнення з записом наступної редакції: «Припинити повноваження Голови Правління ПрАТ « ЕПКТБ «Будпластик» відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України з ….07.2015 р.» та зробити відповідний запис в трудовій книжці. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він працював в Експериментальному проектно-конструкторському технологічному бюро «Будпластик» з 1975 р. до 05.08.2011 р. і обіймав посаду Голови Правління. 20.07.2011 р. йому повідомили про те, що рішенням Наглядової ради підприємства від 13.07.2015 р. його повноваження, як Голови Правління, ЗАТ «ЕПКТБ «Будпластик», припинено. 21.07.2011 р. він отримав від державного реєстратора витяг з Державного реєстру юридичних осіб, де було зазначено, що виконуючим обов»язки Голови Правління зареєстрований [PERSON], який ніколи не працював на підприємстві і не був його акціонером. Як зазначає позивач, 05.08.2011 р. відбулось силове захоплення території підприємства, після чого його на підприємство не допускали. На момент звернення до суду він не ознайомлений з наказом про звільнення або переведення на іншу посаду. З боку підприємства йому було запропоновано прийти і отримати заробітну плату, однак, на територію його не допустили. Також позивач посилається на те, що в ході судових розглядів він намагався вручити в.о.Голови Правління ПрАТ « ЕПКТБ «Будпластик» заяву про надання письмового розрахунку невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та надіслання поштовим переказом зазначених коштів, однак останній відмовився її прийняти. Тривала невизначеність з приводу звільнення порушують його права, перешкоджають подальшому працевлаштуванню в зв»язку з чим він вимушений звернутись до суду. Позивач в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок «рейдерського» захоплення підприємства його повноваження, як Голови Правління, були припинені, однак йому не повідомлено ні про його звільнення, ні про переведення на іншу посаду. Працівники охорони не допускають його на підприємство. Невизначеність питання з його звільненням перешкоджають йому реалізувати свої трудові права. В зв»язку з чим відповідач зобов»язаний сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану відпустку, заборгованість по заробітній платі за період липень-серпень2011 року, вихідну допомогу, а також видати наказ про його звільнення. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що право позивача щодо отримання довідок про заробітну плату та розмір компенсації за невикористану відпустку не є порушеним, оскільки він ніколи не звертався на підприємство з даною заявою. Крім того, представник зазначив, що після припинення повноважень [PERSON] не передав ні документи діяльності підприємства, ні первинні бухгалтерські документи, а трудова книжка знаходиться у нього на руках. Представник відповідача зазначив про незаконність вимог позивача, він фактично не виконує ніяких трудових обов»язків, на час розгляду справи не є звільненим, а лише відсторонений від посади. [PERSON], як один із акціонерів Товариства, перешкоджає проведенню загальних зборів і вирішенню питання про його звільнення та призначення нового Голови Правління, а в.о.Голови Правління не наділений повноваженнями щодо вирішення зазначених питань. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ «Експертиментальне проектно-конструкторське технологічне бюро «Будпластик» від 23.11.2007 р. [PERSON] обрано на посаду Голови Правління. 13.07.2011 р. рішенням позачергового засідання Наглядової ради ЗАТ «Експериментальне проектно-конструкторське технологічне бюро «Будпластик», що оформлено протоколом від 13.07.2011 р. прийнято рішення про припинення повноважень Голови Правління ЗАТ «Експериметнальне проектно-конструкторське технологічне бюро «Будпластик» [PERSON], в зв»язку із завданням останнім значних матеріальних збитків Товариству, та обрано виконуючого обов»язки Голови Правління [PERSON] Дії Наглядової ради Товариства щодо припинення повноважень [PERSON] є правомірними, відповідали положенням ст.61 Закону України «Про акціонерні товариства» та Статуту підприємства. Зазначені обставини встановлені рішенням Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 р. і не підлягають доказуванню в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України. Звертаючись до суду позивач просить зобов»язати відповідача надати розрахунок заборгованості по заробітній платі за липень-серпень 2011 р., враховуючи те, що позивач виконував обов»язки Голови Правління по 05.08.2011 р., зобов»язання скласти та надати розрахунок компенсації за невикористані відпустки за останні роки роботи. Статтею ст.110 КЗпП України встановлено обов»язок власника або уповноваженого ним органу при кожній виплаті заробітної плати повідомляти працівника про дані, що належать до періоду, за який проводиться оплата праці. Закон не встановлює форму такого повідомлення. Інформація, яку просить позивач зобов»язати надати відповідача, може бути надана власником або уповноваженим органом на підставі заяви працівника, оскільки обов»язок надати таку інформацію не встановлений ст.110 КЗпП України. Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача з заявою про надання йому розрахунку про заборгованість по заробітній платі та розрахунку компенсації за невикористану відпустку, а тому відповідно його право в цій частині з боку відповідача не є порушеним. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на те, що з приводу даних питань він звертався до Інспекції праці та Міністра соціальної політики, оскільки зазначені державні органи не є уповноваженим органом, який повинен надати інформацію працівнику на підставі його звернення про розміри нарахованої але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з 01.07.2011 р. по 08.08.2011 р. в розмірі 2533 гривні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.08.2011 р. по 01.09.2015 р. в розмірі 99755 гривень, оскільки, на думку суду, вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі не є доведеними з боку позивача в порушення вимог стст.10,60 ЦПК України. Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження існування такої заборгованості з вини відповідача. Натомість, відповідно до Індивідуальної відомості про застраховану особу, наданої Управлінням Пенсійного фонду України, [PERSON] за липень 2011 р. була нарахована заробітна плата в розмірі 1325,36 гривень за 19 днів і з неї сплачені страхові внески. Звертаючи до суду позивач зазначав, що на його адресу надійшло повідомлення від ПрАТ «Експериментальне проектно-конструкторське технологічне бюро «Будпластик» про необхідність з»явитись на підприємство і отримати заробітну плату за липень 2011 р. Існування будь-яких перешкод для вчинення таких дій не підтверджено жодними у справі доказами. Крім того, позивач посилається на те, що він фактично виконував обов»язки Голови Правління Товариства до 05.08.2011 р., однак з огляду на письмові докази, які містяться в матеріалах справи (протокол позачергового засідання Наглядової ради ПрАТ «Експериментальне проектно-конструкторське технологічне бюро «Будпластик» від 13.11.2011 р.) повноваження [PERSON], як Голови Правління, були припинені з 13.11.2011 р., і як зазначив сам позивач йому про це повідомили 20.07.2011 р. Середній заробіток за час вимушеного прогулу не може бути стягнутий з відповідача, такі виплати здійснюються у разі поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, що передбачено ст.235 КЗпП України. Зазначені обставини у даній справі відсутні. Вимоги про стягнення на користь позивача вихідної допомоги при припиненні трудового договору з підстав, зазначених в п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України та зобов»язання відповідача видати та зареєструвати наказ про його звільнення на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України не ґрунтуються ні на фактичних обставинах спору, що виникли між сторонами, ні на вимогах чинного законодавства. Як встановлено в ході судового розгляду, і це підтверджує сам позивач, що він на день розгляду справи не є звільненим. Рішення про його звільнення не прийнято уповноваженим органом, а він лише усунутий від здійснення повноважень Голови Правління, тобто позбавлений можливості здійснювати управління Товариством. В силу положень ст.44 КЗпП України вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток виплачується у разі звільнення особи на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Чинні норми трудового законодавства не встановлюють обов»язок роботодавця розірвати трудовий договір з працівником у разі припинення його повноважень, як посадової особи підприємства. В ході судового розгляду було встановлено, що позивач не звертався до відповідача з заявою про звільнення після прийняття рішення про припинення повноважень його, як Голови Правління ПрАТ «Експериментальне проектно-конструкторське технологічне бюро «Будпластик». В зв»язку з чим вимоги про зобов»язання видати наказ про звільнення з підставі, зазначених в п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і не можуть бути задоволені. Враховуючи викладене, оцінюючи всі надані сторонами і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] в зв»язку з його необґрунтованістю і недоведеністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed