Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він являється власником житлового будинку № 23 по вул. Шевченка в с. Лебедівка, Вишгородського району Київської області. Разом з ним в даному будинку зареєстрований відповідач. Однак відповідач з осені 1989 року у вищевказаному житловому будинку не проживає. На прохання позивача у добровільному порядку знятись з реєстрації обліку відповідач відмовляється. На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Шевченка, 23, с. Лебедівка, Вишгородського району Київської області. Позивач у судовому засіданні просить позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач являється власником житлового будинку № 23 по вул. Шевченка в с. Лебедівка, Вишгородського району, Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом 16 листопада 1999 року та реєстраційним посвідченням виданого Вишгородським бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1995 року. Відповідно до довідки форми № 3 виданої виконавчим комітетом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 449 від 28 грудня 2016 року в житловому будинку № 23 по вул. Шевченка в с. Лебедівка, Вишгородського району, Київської області зареєстровані: [PERSON] власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] син, [PERSON] дочка, [PERSON] син, [PERSON] сестра. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14 грудня 2016 року, складеного депутатом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області [PERSON], [PERSON] прописана у вищевказаному будинку, але в ньому не проживає з моменту, коли вийшла заміж та переїхала жити до чоловіка, з осені 1989 року. У будинок не зявляється вісім років. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] з осені 1989 року за вищевказаною адресою та по даний час у житловому будинку не проживає, але залишається зареєстрованою на даній житловій площі. Даний факт відповідачем у судовому засіданні не заперечувався. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні не встановлено будь-яких доказів, які вказували б на поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації. \~ Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті докази, суд знаходить встановленим, що відповідач [PERSON] більш як шість місяців без поважних на то причин в спірному жилому приміщенні не проживає, а тому втратила право користування ним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved