Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №1-18022019 про надання останньому кредиту в сумі 15500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 відсотків річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 лютого 2024 року. У відповідності до умов договору банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 13 грудня 2019 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19404 грн. 01 коп., з яких 14725 грн. 01 коп. - заборгованість за основним боргом, 2750 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, 3012 грн. 84 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 126 грн. 11 коп. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 30 грн. 15 коп. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 100 грн. 49 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 12 грн. 22 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, від сплати яких відповідач ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку до закінчення дії кредитного договору. Представник позивача в судовому засідання позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, у зв`язку з неявкою відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №1-18022019 від 19 лютого 2019 року (а.с. 10-16) про надання останньому кредиту в сумі 15500 грн. 00 коп. терміном на 60 місяців зі сплатою за користування кредитом процентів нарахованих згідно п. 3.3 цього договору зі строком повернення кредиту не пізніше 18 лютого 2024 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №1-18022019 від 19 лютого 2019 року, станом на 13 грудня 2019 року, виникла заборгованість в загальній сумі 19404 грн. 01 коп., з яких 14725 грн. 01 коп. - заборгованість за основним боргом, 2750 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, 3012 грн. 84 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 126 грн. 11 коп. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 30 грн. 15 коп. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 100 грн. 49 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 12 грн. 22 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом (а.с. 23-25). Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім суми заборгованості за основною сумою боргу, 3 відсотків річних за несвоєчасне погашення основного боргу та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, які передбачені за договором про споживчий кредит, також стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом, пеню за несвоєчасне погашення основного боргу та відсотків за користування кредитом, 3 відсотків річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування. Разом з тим, відповідно до умов договору про споживчий кредит №1-18022019 від 19 лютого 2019 року, п. 2.4.3 - сторони домовились, що встановлення процентної ставки в порядку та в розмірах передбачених п. 2.4.1.2, при цьому вказаний пункт 2.4.1.2 в договорі відсутній (а.с. 11). Також в дослідженому договорі п. 4.3.3 передбачено, що позичальник, тобто відповідач, зобов`язаний у випадку порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. При цьому пункту про визначення в договорі розміру неустойки (пені чи штрафу) договір наданий суду не містить. За таких обставин, оскільки позивачем не надано суду доказів визначення сторонами розміру відсотків за кредитним договором за користування коштами позивача, а також розміру неустойки, суд вважає, що суд вважає, що в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, і тому в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення основного боргу та відсотків за користування кредитом, 3 відсотків річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування слід відмовити. Що стосується іншої частини вимог, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача за договором про споживчий кредит № 1-18022019 від 19 лютого 2019 року заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 14725 грн. 01 коп., 3 відсотків річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 126 грн. 11 коп. та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 100 грн. 49 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 9). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: partial