Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03 жовтня 2013 року він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований виконавчим комітетом Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області. Від шлюбу з відповідачкою мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось з причини втрати любові і не знаходження взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинили з квітня 2015 року, спільне господарство не ведемо. Подальше спільне життя і збереження сімї неможливі, угода про утримання дитини між ними досягнуто. Позивач в судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 3). Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила (а.с. 17, 19). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 жовтня 2013 року, що зареєстрований виконавчим комітетом Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3 (а.с. 5), Сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, а причиною позову стало те, що відповідач залишив сімю. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з квітня 2015 року. Спір про поділ майна та утримання дитини на день розгляду справи судом відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2015 року та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112\~СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved