Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить усунути перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], та у його вихованні, визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини, а саме: встановити час побачень з сином щотижня з 11.00 год. суботи до 11.00 год. неділі за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що він знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. 20 червня 2013 року у них народився син [PERSON] 11 серпня 2014 року шлюб між ним було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір»ю за адресою: с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області пров. Кірова, 2. Він сплачує аліменти на утримання дитини, має постійне місце роботи, задовільні житлові умови, має бажання спілкуватися з дитиною, приймати участь у вихованні та житті дитини. Проте відповідачка необґрунтовано перешкоджає його спілкуванню з дитиною, на неодноразові спроби побачень з сином відповіла відмовою. 20 червня 2016 року відповідачка не надала можливості йому зустрітися з сином, привітати його з днем народження. У зв»язку з викладеним він звернувся до суду з позовом. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав і пояснив, що відповідачка чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною. Натомість він регулярно сплачує аліменти, має постійне місце роботи, та має бажання виховувати сина. Відповідачка у судовому засіданні позовну заяву не визнала і пояснила, що позивач покинув сім»ю у жовтні 2013 року. Згодом було встановлено, що дитина хвора, хлопчик перебуває на обліку у відділенні ранньої реабілітації КУ «Центр реабілітації осіб з вадами психофізичного розвитку», потребує постійного лікування, перебуває під наглядом лікарів. Востаннє відповідач бачився з дитиною 20 червня 2015 року, до теперішнього часу він не намагався зустрітися з сином, а вона у свою чергу ніяким чином не перешкоджала йому у цьому. Позов не визнає, оскільки дитина потребує особливого догляду у зв»язку з хворобою, а перебуваючи у відповідача протягом доби останній не забезпечить йому належного догляду. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала і просила відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації до судового засідання не з»явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 2012 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (т. 1 а.с. 9). 11 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області (т. 1 а.с. 10). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі 1500 грн. на місяць, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року (т. 1 а.с. 11). З квитанцій, наявних в матеріалах справи, вбачається, що позивачем регулярно сплачуються аліменти (т. 1 а.с. 58-63). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації від 20 липня 2017 року визначено час та місце зустрічі малолітнього [PERSON], [INFO], за місцем проживання матері першу суботу місяця з 16.00 год. по 19.00 год. та третю неділю місяця з 16.00 год. до 19.00 год. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Представник позивача у судовому засіданні стверджував, що відповідачка чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з сином. Натомість об»єктивних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано. Так, представник позивача у судовому засіданні підтвердив, що вказаний позов був поданий до суду лише після ініціювання відповідачкою позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина. З листа служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації від 17 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON] до Біляївської районної державної адміністрації з приводу визначення способу участі батька у вихованні дитини не звертався (т. 1 а.с. 41). З висновку органу опіки та піклування вбачається, що він датований 20 липня 2017 року, тобто напередодні судового засідання, і будь-яких підтверджень того, що відповідачка його не виконує, суду не надано. В матеріалах справи містяться лише скарги позивача до служби у справах дітей Біляїської районної державної адміністрації з приводу того, що в процесі розгляду справи не надано висновок з приводу спору, який виник між сторонами, будь-які звернення з приводу перешкоджання відповідачки у побаченнях з дитиною відсутні. Відповідно до характеристики КУ «Центр реабілітації осіб з вадами психофізичного розвитку» від 07.09.2016 року [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку у відділенні ранньої реабілітації з 17.02.2016 року. У хлопчика дуже чутлива нервова система, тонка душевна організація. Рекомендовано виключити стресові ситуації, як негативні, так і позитивні (т. 1 а.с. 186). З інформації, наданої ПрАТ «Київстар» (деталізація розмов відповідачки) вбачається, що відсутні з»єднання з абонентом № [NUMBER], що підтверджує доводи відповідачки про те, що позивач не намагався побачитися з дитиною. Останній раз позивач бачився з сином 20 червня 2015 року, що підтвердив його представник у судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні надав листа позивача, адресованого відповідачці, та квитанцію про придбання іграшки від 10.06.2017 року, але суд не приймає їх до уваги, оскільки вони самі по собі не свідчать про будь-які перешкоди зі сторони відповідачки у спілкуванні позивача з дитиною. Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною брата відповідачки, вони проживають поряд з [PERSON] 20 червня 2015 року позивач прийшов привітати сина з днем народження, різко схопив його, внаслідок чого у дитини сталася істерика. З того часу він до дитини не приходив, будь-яких перешкод у спілкуванні з сином відповідачка не чинить позивачеві. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачка не виконує рішення органу опіки та піклування, чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною, не надано, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed