Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою № 240 у гуртожитку по провулку Кобера, 13 в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивував тим, що з 03.07.2003 року відповідальним квартиронаймачем вказаного приміщення значиться [PERSON] під час обстеження житлового фонду працівниками КП СКП «Гуртожиток» було виявлено, що відповідач у вищезазначеній кімнаті не проживає більше шести місяців. В кімнаті речей відповідача немає, місцями загального користування він не користується, в спільних заходах щодо належного санітарного утримання місць загального користування участі не приймає. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою № 240 у гуртожитку по провулку Кобера, 13 в м. Миколаєві Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Клопотань про слухання справи за відсутності від сторін не надходило, про дату час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Будівля гуртожитку по провулку Кобера, 13 в місті Миколаєві знаходиться на балансі Виконавчого комітету Миколаївської міської ради . Відповідно до довідки комунального підприємства «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» від 28.09.2016 року за вих. № 3363 [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], кім. 240. Відповідно до виписки з особового рахунку № 6867 виданого [PERSON] на кімнату № 240 в гуртожитку по провулку Кобера, 13 в місті Миколаєві та має заборгованість у розмірі 3112,28 грн.. Відповідно до акту про не проживання від 06.10.2016 року складеному працівниками комунального підприємства «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» та сусідом відповідача, [PERSON] за адресою: м. Миколаїв, пров. Кобера, 13, кім. 240 не проживає з 2013 року. Враховуючи факт, що будівля гуртожитку не належить позивачу на праві приватної власності, а він є лише його балансоутримувачем, правовідносини щодо оренди кімнати між позивачем та відповідачем врегульовуються нормами Житлового кодексу України. Згідно зі статтею 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~статті 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] одружений з [PERSON] А.О.23.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ФП №092191. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], свідоцтва про народження Серія І-ФП №012283 та І-ФП №189006 відповідно. Згідно заяви сусідів, які мешкають у кім. 237, 238 по вул. Кобера 13 в м. Миколаєві [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з дружиною та двома дітьми з 2003 року по теперішній час мешкає у кімнаті 240 по вул. Кобера 13. Відповідно до інформаційних довідок з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] та [PERSON] зареєстровані [INFO]. Реєстрація [PERSON] підтверджується відміткою у паспорті. В ході розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] разом дружиною та двома дітьми зареєстрований та фактично мешкає у кімнаті 240 по вул. Кобера 13 в м. Миколаєві. У підтвердження доводів позовної заяви позивачем надано копію [PERSON] без номеру від 06.10.2016 року, який не може бути прийнятий судом у якості належного доказу з огляду на наступне. В акті зазначено що у кімнаті 240 фактично на протязі 3 років з 2013 року проживають квартиранти, хто саме та відомості про цих осіб в акті не зазначені. Акт складений у присутності однієї сусідки [PERSON] та за участю [PERSON], посада якої не зазначена взагалі. [PERSON] представником позивача надано не було. У позові позивач посилається на відсутність особистих речей [PERSON] у спірній кімнаті, при цьому жодного підтвердження зазначеного не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню у звязку з його недоведеністю. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed