Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади смт Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який за життя заповів йому земельну ділянку розміром 3,76 га, з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться на території Малодівицької селищної ради належну йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 04 серпня 2005 року Прилуцькою районною державною адміністрацією. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі й на земельну ділянку. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] звернувся в жовтні 2018 році до приватного нотаріуса по питанню прийняття спадщини, проте, йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, у зв»язку із пропуском встановленого законом строку у шість місяців для прийняття спадщини. Враховуючи, що встановлений законом строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, а саме останній лише в жовтні 2018 року дізнався про існування заповіту батька, яким останній заповів земельну ділянку позивачу, тому позивач і просить суд визначити йому додатковий двомісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно заяви його представника адвоката [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 червня 1981 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьком записаний [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 лютого 2018 року (а.с.8). При цьому вбачається, що за життя [PERSON] склав заповіт на випадок своєї смерті, а саме земельну ділянку розміром 3,76 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Малодівицької селищної ради на підставі Державного Акта серії [NUMBER] виданого 04 серпня 2005 року Прилуцької районною державною адміністрацією заповів [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області 25 березня 2011 року та зареєстровано в реєстрі за №22 (а.с.10). Зокрема, згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04 серпня 2005 року, [PERSON] на підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації від 30 березня 2005 року №80 належить 3,76 га на території М-Дівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.9). У відповідності до листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Бич В.М. від 31 жовтня 2018 року за №748 встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] в зв»язку з пропуском встановленого законом строку у шість місяців для прийняття спадщини. У зв»язку з викладеним та на підставі ст.1272 Цивільного кодексу України рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.12). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04 грудня 2018 року, вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] спадкова справа у Спадковому реєстрі відсутня. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зокрема, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем є поважною, оскільки останній не був обізнаний, що являється спадкоємцем земельної ділянки після смерті батька та дізнався про наявність заповіту лише в жовтні 2018 року, а тому суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved