Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.09.2013 року між ВАТ «Акціонерно-комерційним Банком «Капітал» правонаступником якого є ПАТ «Акціонерно-комерційний Банк «Капітал» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1/25/P3GK/07-07-11/0373, відповідно до якого банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 11 675,24 грн.24 коп. зі строком користування з 26 вересня 2013 року до 25 вересня 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25,00 процентів річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5 відсотка від первісної суми кредиту. Відповідач повинен здійснювати погашення заборгованості згідно графіку. Відповідач зобовязання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, у встановлені строки кредит не повертає, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 15 226 грн. 15 коп. А тому ПАТ «Акціонерно-комерційний Банк «Капітал» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але на адресу суду надійшла заява, в якій просять справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 26.09.2013 року між ВАТ «Акціонерно-комерційним Банком «Капітал» правонаступником якого є ПАТ «Акціонерно-комерційний Банк «Капітал» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1/25/P3GK/07-07-11/0373, відповідно до якого банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 11 675,24 грн.24 коп. зі строком користування з 26 вересня 2013 року до 25 вересня 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25,00 процентів річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5 відсотка від первісної суми кредиту. «26» вересня 2013 року, виконуючи свої зобовязання за Кредитним договором, Банк перерахував кредитні кошти позичальнику. Позичальник в порушення умов Кредитного договору, не виконав взяті на себе кредитні зобов'язання відносно щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком (п.п.4.4.2. - 4.4.4.), внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Відповідно до ст.526 ЦКУкраїни зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК України). Оскільки, умови погашення кредиту за кредитним договором закріплені в графіку, що є невідємною частиною кредитного договору, вони є обов'язковим для сторін та є одним з критеріїв належності виконання. Відповідно до п.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини, Позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Іншими словами, у разі прострочення Відповідачем сплати чергової суми, у Позичальника виникає право вимагати сплати всієї суми кредиту, яка залишилася несплаченою. Крім того, відповідно до п.4.1.1. Кредитного договору. Банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, відсотків, сплати пені та штрафів шляхом направлення Позичальнику письмової вимоги про дострокове виконання зобовязань, у разі настання одного з наступних випадків: - затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць; - перевищення суми заборгованості над сумою кредиту більш як на десять відсотків; - несплати Позичальником більш ніж однієї виплати, яка перевищує пять відсотків суми кредиту. Оскільки відповідач неодноразово прострочив повернення чергової частини кредиту, сплату відсотків по кредиту та комісії, 17 червня 2014 року відповідачу була відправлена позивачем [PERSON] про сплату заборгованості за кредитним договором (вих. № 20/1497 від 17.06.2014 року), підтвердженням чого є фіскальний чек ПН215600476655 від 17.06.2014 р. Згідно п. 4.1.1., 4.4.6. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів з моменту надсилання повідомлення про таку вимогу, здійснити дострокове погашення суми основного боргу, процентів, пені та штрафів. Однак, станом на дату подання позовної заяви вищезазначена вимога позивача відповідачем не виконана. Так, згідно довідки-розрахунку станом на 26.12.2014 року за кредитним договором заборгованість з повернення кредитних коштів складає 8402,82 грн. (вісім тисяч чотириста дві грн. 82 коп.); заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 506,93 грн. (пятсот шість грн., 93 коп.); заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 109,19 грн. (сто девять гри., 19 коп.). Крім того, згідно п. 5.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами Банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Так, згідно довідки-розрахунку пеня за прострочення основної судної заборгованості складає 229,48 грн. (двісті двадцять девять грн., 48 коп.), пеня за несплачені проценти складає 140,11 грн. (сто сорок грн. 11 коп.). Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору, у випадку порушення позичальником строків сплати процентів за користування кредитними коштами, Банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми наданого кредиту. Так, згідно довідки-розрахунку від 26.12.2014 року штраф складає 5837,62 грн. (пять тисяч вісімсот тридцять сім грн. 62 кой.). Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором з урахуванням основної судної заборгованості, невиплачених процентів, комісій, пені та штрафу становить 15 226,15 (пятнадцять тисяч двісті двадцять шість гри., 15 коп.) Отже, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.І ст.628 ЦК України). Згідно ч.І ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «позика» цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфомі не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч.І ст.629 ЦК України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.І ст.526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом (ч.І ст.612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема наслідки щодо сплати неустойки (ч.І ст.611 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 47 ст. 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved