Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь грошові кошти у розмірі понесених витрат в сумі 9130,43грн. разом із судовими витратами. Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначив, що 21.09.2012 з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], скоєно ДТП, внаслідок чого пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб складає 10006,69грн. [PERSON] скористався правом застрахованої особи з метою отримання грошового відшкодування, звернувшись до позивача, який здійснив виплату відшкодування в сумі 8338,91грн. Крім того, позивач поніс витрати на встановлення розміру збитків, збір документів в сумі 791,52грн. Оскільки відповідач завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] 21.09.2012 о 18.20, керуючи автомобілем [NUMBER] по пр. 50 років ВЛКСМ, 46/15, порушивши ПДР України, зокрема, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Такі обставини підтверджено постановою Московського районного суду м. Харкова від 01.11.2012(а.с. 6). Із висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 498 від 30.01.2013 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], пошкодженого внаслідок ДТП 21.09.2012 становить 10006,69грн. (а.с.7-15). Згідно полісу № АВ/0317179 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання грошового відшкодування (а.с.18). МТСБУ здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 8338,91, про що свідчать платіжні документи (а.с.24). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, свої зобовязання позивач перед страхувальником виконав. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Стаття 993 ЦК України зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. В добровільному порядку відповідачем витрати не компенсовано. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на встановлення розміру збитків, збір документів, що підтверджено платіжним дорученням, рахунком та актом виконаних робіт на суму 791,52грн.(а.с.25-27), що також підлягає стягненню з відповідача. Отже, вимоги позову є обґрунтованими, належним чином доведеними і у суду є правові підстави для його задоволення.

Outcome: approved