Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Чорноморгідробуд», третя особа [PERSON], ОСББ «Чорномор - 4» про відшкодування шкоди у порядку регресу та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що позивач на праві власності має квартиру [ADDRESS]. 11 серпня 2011 р. сталося залиття вказаної квартири, унаслідок чого була затоплена квартира [NUMBER], що знаходиться поверхом нижче та належить [PERSON] Актом залиття квартири, складеним 11.08.2011 р. комісією у присутності позивача та власника квартири [NUMBER] [PERSON] встановлено, що причиною залиття квартири є розлом кульового крану гарячого водопостачання перед водоміром в квартирі позивача, в результаті чого була затоплена квартира [NUMBER] у кімнатах: кухні, коридорі і спальною через перекриття просочилася вода, роздувся кухонний стіл і паркет на з'єднаннях з плиткою (на момент обстеження). Під час складання акту здійснювалася фотофіксація місця пошкодження та збережений кран, через поломку якого відбулося залиття квартир. Внаслідок залиття третій особі [PERSON] було завдано матеріальної шкоди. Вартість необхідних ремонтно-будівельних робіт по відновленню приміщень квартири [NUMBER] склала 97.459,00 грн., що підтверджується висновком про оцінку вартості відновлювального ремонту. Оскільки саме з квартири позивача сталося залиття квартири третій особи [PERSON], а також для збереження добросусідських відносин, позивачем в добровільному порядку з метою відшкодування шкоди, завданої потерпілій особі внаслідок залиття, був укладений договір підряду на ремонтне-будівельні роботи та повністю сплачена вартість підрядних робот і будівельних матеріалів. В даний час квартира [PERSON] відремонтована, усунені наслідки залиття. Позивач зазначив, що будинок [ADDRESS] був побудований Відкритим акціонерним товариством «Чорноморгідробуд», правонаступником якого є Товариство з додатковою відповідальністю «Чорноморгідробуд». При будівництві будинку відповідачем була здійснена розводка труб до сантехнічних приладів і радіаторів, встановлено сантехнічне обладнання та прилади обліку споживання води, у тому числі були встановлені крани гарячого та холодного водопостачання. У зв'язку з тім, що стався розрив кульового крану, що є першим вимикаючим пристроєм внутрішньоквартирних мереж від загального стояка водопостачання, вважає, що за заподіяння шкоді, завданої залиттям квартири відповідальність повинен нести забудовник, який встановлював системи водопостачання. При цьому позивач зазначив, що 11.08.2011 р. системи водопостачання у буд. [ADDRESS] працювали у штатному режимі, жодних гідравлічних ударів не було. Таким чином, теча води через кран могла статися виключно у наслідок внутрішнього недоліку, дефекту крану. В результаті наявності внутрішнього недоліку, дефекту крану сталося нанесення шкоди майну, а також було порушене право позивача на безпеку продукції, яке регламентовано ч. 1 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну. Посилання відповідача на те, що роботи по монтажу технічних мереж водопостачання здійснювалися з залученням спеціалізованого підприємства МЧП «Техмонтаж» вважає безпідставними та нікчемними з підстав ч. 2 ст. 1172 Цивільного кодексу України, згідно з якої саме замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Твердження відповідача про то, що у квартирі позивача були встановлені крани, які є сертифікованою продукцією виробництва фірмі «VALVOSANITARIA BUGATTI S.p.a.» (Італія) та пройшли випробування також вважає безпідставними, так як у квартирі позивача встановлені абсолютно інші крани, а не ті, що зазначені в сертифікаті відповідності, наданим до суду відповідачем, що підтверджується відповіддю вказаної італійської фірмі, згідно якої вказаний кран не був вироблений та не був проданий від заводу «VALVOSANITARIA BUGATTI S.p.a.» (Італія). На кранах, що випускаються зазначеним заводом, завжди присутній фірмовий значок, якого немає на кранах, встановлених у квартирі позивача. На думку представника позивача, відповідач під виглядом сертифікованої продукції відомою італійської торгової марки встановлював неякісні крани невідомого походження. Таким чином, позивач вважає, що відповідальність у даному випадку повинно нести саме ТзДВ «Чорноморгідробуд», яке було займалося будівництвом будинку і допустило установку неякісних кранів невідомого виробництва. Позивач просить суд стягнути з ТДВ «Чорноморгідробуд» на його користь відшкодовану шкоду в порядку регресу у сумі 97 878,14 гривень та судові витрати у розмірі 1 076,58 гривень. Представники відповідачів позов не визнали, посилаючись на те, що структурний підрозділ ТДВ «Чорноморгідробуд» з залученням спеціалізованого підприємства МЧП «Техмонтаж» якісно виконало роботи з якісних матеріалів (у тому числі кранів) по монтажу технічних мереж постачання холодної та гарячої води у всіх квартирах будинку [ADDRESS] в м. Одесі, у тому числі і у квартирі позивача. Зазначив, що позивач тривалий час не користувався системою водопостачання, у тому числі кранами, внаслідок цього на внутрішніх поверхнях кранів утворився шар мінеральних відкладень, які перешкоджали вільному відкриванню та закриванню кранів. Стверджує, що позивач неправильно експлуатував крани системи водопостачання та сам зламав кран, з зусиллям повернув його, що привело до пошкодження крану, а потім і до заливу квартири. Вважає, що факт добровільного відшкодування позивачем шкоди третій особі свідчить про наявність вини позивача у залитті квартири. Вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить у задовольнянні позову відмовити у повному обсязі. Представники відповідачів заперечують проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що роботи по монтажу технічних мереж водопостачання у квартирі позивача були виконані з якісних матеріалів. Встановлені крані мають сертифікат відповідності та пройшли гідравлічні випробування. Вважає, що позивач сам зламав кран, просить відмовити у позові. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 01.12.2008 року, позивач на праві власності має квартиру [ADDRESS]. Відповідно до акту від 11.08.2011 року в квартирі позивача зафіксований розлом кульового крану гарячого водопостачання перед водоміром, в результаті чого у квартирі [NUMBER] утворилася калюжа кімнатах, кухні та коридорі. У наслідок чого була затоплена квартира нижче - [NUMBER], в кухні, коридорі та спальній кімнаті через перекриття просочилася вода. Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження від 11.11.2011 р. про вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт для усунення наслідків затоки квартири [NUMBER], розташованої в будівлі житлового будинку [ADDRESS] м. Одесі, вартість ремонтно-відновлюваних робіт складає 97 459,00 грн. Згідно з договором підряду від 15.09.2011 р., наданими чеками та квитанціями позивачем була сплачена вартість ремонтно-відновлюваних робіт. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 15.10.2013 року по справі була проведена будівельно-технічна експертиза. Відповідно до висновку експерта, причиною залиття є розрив кульового крана гарячого водопостачання, що є першим вимикаючим пристроєм внутрішньоквартирних мереж від загального стояка водопостачання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 711 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну покупця у зв'язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 ЦК України. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, суд вважає, що відповідачем були порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», тобто споживачу була реалізована продукція, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою (п. 6 ч. 1 ст. 21). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, що реалізується на території України, для задоволення своїх потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Статтею 16 Закону України «Про захист прав споживачів» (в ред. від 07.07.2011 р., що діяла на момент виникнення вищевказаних обставин) передбачена майнова відповідальність за шкоду, завдану дефектною продукцією або продукцією неналежної якості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 вказаної статті, шкода, завдана життю, здоров'ю або майну споживача дефектною продукцією або продукцією неналежної якості, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, якщо законом не передбачено більш високої міри відповідальності. Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за кожним потерпілим споживачем незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем, продавцем). При цьому на такого споживача покладається обов'язок довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою та дефектом. Згідно з ч. 3 вказаної статті, відповідальність перед споживачем за шкоду, зазначену в частині першій цієї статті, несе сторона, яка її завдала. Наявність шкоди доводиться висновком про оцінку вартості ремонтно-відновлюваних робіт. Наявність дефекту в продукції доводиться, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою підтверджується актом від 11.08.2011 р., згідно з яким зафіксовано, що саме в результаті розлому кульового крану сталося залиття квартири позивача, внаслідок чого вода просочилася через перекриття та сталося залиття квартири третій особи [PERSON] Висновками експерта від 15.10.2013 р. також встановлена можливість наявності причинно-наслідкового зв'язку між фактом затоплення квартири [PERSON] і нанесеними збитками квартирі [PERSON] Посилання відповідача на те, що кран є сертифікованою продукцією, яка пройшла випробування спростовуються відповіддю фірмі «VALVOSANITARIA BUGATTI S.p.a.» (Італія), згідно якої вказаний кран не був вироблений та не був проданий від заводу «VALVOSANITARIA BUGATTI S.p.a.» (Італія). Підстави звільнення виробника (виконавця, продавця) від відповідальності викладені у ч. 5 ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: виробник (виконавець, продавець) звільняється від відповідальності, якщо доведе, що: 1) шкоду завдано з вини самого споживача внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування продукції або дії непереборної сили; 2) не вводив продукцію в обіг; 3) дефект у продукції виник внаслідок додержання виробником вимог законодавства або виконання обов'язкових для нього приписів органів державної влади. Відповідно до ч. 1 ст. 1209 Цивільного кодексу України, виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Згідно з ст. 1210 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є нерухомим майном, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару. Шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або іншою особою, визначеною відповідно до закону. Шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Таким чином, враховуючи, що особою, котра завдала шкоди позивачу (споживачу) є відповідач, як забудовник будинку, система водопостачання якого (зокрема, крани) мають суттєві недоліки у вигляді дефектів, котрі призвели до виникнення залиття двох квартир, зазначені позовні вимоги правомірно заявлені саме до відповідача та підлягають задоволенню. Одночасно, суд приймає до уваги й те, що відповідальна за шкоду особа звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини, отже предметом доказування у деліктних зобов'язаннях є наявність шкоди, протиправність поведінки, причинний зв'язок, вина заподіювача шкоди. Тобто заподіювач шкоди вважається винним, поки не доведе, що шкода завдана не з його вини. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна надати докази тих обставин, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що відповідач по справі не надав суду докази, які б могли довести відсутність його вини та його непричетність до виниклих обставин. При вирішенні спорів про захист прав споживача слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі і за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). Разом з тим, тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг), звернення до виробника з відповідними вимогами, покладається на споживача. Отже, з наведеного суд вважає, що у судовому засіданні встановлений сам факт залиття квартир, причина залиття, а також наявність вини відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача, як споживача, який має право на безпеку продукції, та потерпілого внаслідок дефекту в продукції, є цілком обґрунтованими та підтвердженими, а тому з відповідача необхідно стягнути відшкодування шкоди у порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved