Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця», а саме звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в межах Сороки-Львівської сільської ради на 6км+24,5 - 6км+27 в межах станції Дубляни-Львівські з правої сторони за ходом кілометрів та демонтувати металевий гараж розміром 3,5мх5,5м, який розміщено на цій земельній ділянці та стягнути в свою користь з відповідача судовий збір за розгляд справи. В підтвердження своїх позовних вимог позивач покликається на те, 18.04.2013р. під час обстеження земельної ділянки Залізниці в межах території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району виявлено, що на 6 км+24,5 - 6 км+27, в межах станції Дубляни-Львівські, з правої сторони за ходом кілометрів, при ширині смуги відведення залізниця 80 м., [PERSON] самовільно встановила металевий гараж розміром 3,5м х 5,5м на відстані 52 метр від осі головної колії. За результатами перевірки, проведеної 23.07.2013р. Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області, складено Акт перевірки дотримання вимог земельного господарства, та [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки, у виді штрафу. Також складено Припис №982, який вручений відповідачу з вимогою в термін до 23.08.2013р. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. 09.09.2013р. при перевірці виконання вимог Припису встановлено, що [PERSON] не виконала вимоги припису та не звільнила самовільно зайняту земельну ділянку, за що вона повторно була притягнута до адміністративної відповідальності та їй повторно вручено Припис з вимогою до 09.10.2013р. звільнити згадану земельну ділянку. Але дана вимога залишається не виконана до даного часу. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, не з'явилася в судове засідання та не повідомила причини неявки. Однак в ході судового розгляду справи дала пояснення щодо позову, в яких підтвердила самовільне зайняття спірної земельної ділянки. Згідно ст.197 ЦПК України, судовий розгляд проходить без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст. 68 ЗК України, ст. 11 ЗУ «Про транспорт», ст.ст. 6, 23 ЗУ «Про залізничний транспорт» до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями та іншими будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, під захисними та украплю вальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями, іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. За положеннями ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що 18.04.2013р. комісією в складі працівників ДТГО «Львівська залізниця» та представника Сороки-Львівської сільської ради під час обстеження земельної ділянки Залізниці в межах території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району виявлено, що на 6 км+24,5 - 6 км+27, в межах станції Дубляни-Львівські, з правої сторони за ходом кілометрів, при ширині смуги відведення залізниця 80 м., [PERSON] самовільно встановила металевий гараж розміром 3,5м х 5,5м на відстані 52 метр від осі головної колії. Згідно результатів перевірки, проведеної 23.07.2013р. Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області, складено Акт перевірки дотримання вимог земельного господарства, та [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки, у виді штрафу. Також складено Припис №982, який вручений відповідачу з вимогою в термін до 23.08.2013р. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Судом встановлено, що 09.09.2013р. при перевірці виконання вимог Припису встановлено, що відповідач не виконала вимоги припису та не звільнила самовільно зайняту земельну ділянку, за що вона повторно була притягнута до адміністративної відповідальності та їй повторно вручено Припис з вимогою до 09.10.2013р. звільнити згадану земельну ділянку, однак вказана земельна ділянка залишається не звільненою по даний час. Судом встановлено, що ДТГО «Львівська залізниця» належить право постійного користування вказаною вище земельною ділянкою, розташованою на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області яка була самовільно зайнята відповідачем по справі, що стверджується «Планом меж полоси відводу лінії Львів-Ківерці Львівської залізниці в адміністративних кордонах Брюховецького району Львівської області 1956 року», який відповідно до ст.17 ЗУ «Про основи містобудування» є містобудівною документацією, яка є основою, зокрема, для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації та вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян чи юридичних осіб. Згідно з ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Частиною 2 ст.158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. З огляду на наведене, суд приходить висновку, що встановленням металевого гаражу на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ДТГО «Львівська залізниця», відповідачка порушила право позивача на користування належною йому земельною ділянкою за її цільовим призначенням, а тому позов підлягає задоволенню. Також з відповідача, в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved