Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 27.06.2014 року близько 17 години 30 хвилин він, керуючи автомобілем «DAEWOO TF69Y», державний номер [NUMBER], рухаючись по головній дорозі Т-12-10 Петрове-Жовті Води, поблизу села Петрівське Петрівського району Кіровоградської області, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду за участю його автомобіля та мопеда «Альфа» під керуванням громадянина [PERSON], який порушивши правила дорожнього руху, виїхавши з другорядної дороги не надав перевагу в русі, чим спричинив зіткнення з його автомобілем. Оскільки в результаті даної події [PERSON] дістав тілесні ушкодження, тому по факту дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження в ході якого було встановлено, що дана подія сталась внаслідок порушення правил дорожнього руху [PERSON], який керував мопедом «Альфа», на підставі чого 12 липня 2014 року була винесена постанова про визнання [PERSON] потерпілим по даному кримінальному провадженню, внаслідок спричинення майнової шкоди. В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження, а тому він просить суд стягнути з відповідача 18141 гривню 90 копійок заподіяних матеріальних збитків, встановлених висновком експертного автотоварознавчого дослідження, 6000 грн. заподіяної моральної шкоди, а також судові витрати у справі. Позивач в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до довідки Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області за результатами інформаційно-пошукових заходів по встановленню особи в рамках кримінального провадження відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] (а.с.44). Згідно зі ст.74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За наявності згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.06.2014 року близько 17 години 30 хвилин на головній дорозі Т-12-10 Петрове-Жовті Води, поблизу села Петрівське Петрівського району Кіровоградської області сталось зіткнення автомобіля «DAEWOO TF69Y», державний номер [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] та мопеда «Альфа 110» під керуванням громадянина [PERSON]. В результаті даної події [PERSON] дістав тілесні ушкодження, тому по факту дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження №12014120260000305 в ході якого було встановлено, що дана подія сталась внаслідок порушення правил дорожнього руху [PERSON], який керував мопедом «Альфа 110», зокрема те, що він виїхавши з другорядної дороги не надав перевагу в русі, чим спричинив зіткнення з автомобілем «DAEWOO TF69Y», що підтверджується витягом з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014120260000305 від 28 червня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.10). Згідно постанови слідчого СВ Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області лейтенанта міліції Городенець А.О. від 12 липня 2014 року [PERSON] визнаний потерпілим по вищевказаному кримінальному провадженню (а.с.11). В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача, а саме деформовано переднє ліве крило, ліва частина капоту, ліва стійка вітрового скла, дах, передні та задні ліві двері; розбито ліву частину переднього бампера, скло передньої лівої двері, дзеркала заднього виду водійської двері, а також пошкоджено ліву передню фару, лівий поворот повторювач, вітровики лівих дверей та бачок склоомивача, що підтверджується додатком №2 до висновку експерта та актом огляду колісного транспортного засобу (а.с.20-22). При цьому сума матеріальних збитків згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1367, складеного 29 липня 2014 року, складає 18141 гривню 90 копійок (а.с.12-19). Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно постанови слідчого СВ Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області лейтенанта міліції Городенець А.О. від 28 серпня 2014 року встановлено, що [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ №1094 від 31 грудня 1993 року, а саме: п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.2 - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає; п.10.4 - перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою; п.16.10 - на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій, який перебуває на смузі, з якої робиться поворот, повинен продовжувати рух у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, якщо його зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі; п.16.11 -на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, а тому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014120260000305 від 28 червня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.32-33). Встановлено, що умовою, яка могла забезпечити безпеку і можливість запобігання ДТП для водія мопеда «Альфа 110» в такий ситуації, є виконання ним вимог п.2.3 (б) та п.16.12 ПДР України, тобто бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та на перехресті нерівнозначних доріг транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Оскільки водій мопеда «Альфа 110» своєчасним належним виконанням вимог п.2.3 (б) та п.16.12 ПДР України мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути умов, які в подальшому призвели до ДТП, то в такому випадку слід зробити висновок про невідповідність фактичних дій водія вищевказаного мопеда приведеним вимогам Правил дорожнього руху України. Таким чином водій [PERSON] будь якими своїми однобічними діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення з мопедом «Альфа 110», то в такому випадку слід зробити висновок, про те що невідповідностей приведених вимог Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля «DAEWOO TF69Y», не вбачається. Як вбачається з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, зі змінами та доповненнями, при розгляді таких позовів суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Також згідно п.4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія мопеда «Альфа 110» [PERSON], який порушив вимоги п.2.3 (б) та п.16.12 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року і допустив зіткнення з автомобілем «DAEWOO TF69Y», під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження автомобіля, а матеріальна шкода, заподіяна позивачу внаслідок ДТП, сталася з вини відповідача та між його вчиненими діями - порушенням вимог п.2.3 (б) та п.16.12 ПДР України і заподіяною шкодою є причинний зв'язок. Згідно зі ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як вбачається з матеріалів справи, власником мопеда «Альфа 110» являється громадянин [PERSON], що підтверджується також довідкою за результатами інформаційно-пошукових заходів по встановленню особи в рамках кримінального провадження (а.с.44). У відповідності зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлювання пошкодженої речі. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1367, складеного 29 липня 2014 року, сума матеріальної шкоди, що нанесена з причин дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «DAEWOO TF69Y», становить 18141,90 гривень. Також позивачем заявлено про відшкодування 6000 гривень заподіяної моральної шкоди, пов'язаної з порушенням нормального звичного способу життя, зміни планів, необхідністю витрачання коштів на відновлення автомобіля та необхідністю користування громадським транспортом, що потребує значно більших затрат і часу. При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує положення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зі змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з засад розумності, поміркованості, справедливості, враховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнав позивач, а також матеріальне становище відповідача [PERSON], який на даний час не працює, вказані вимоги підлягають задоволенню на суму 500 гривень. Крім цього підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення судових витрат в сумі 487,20 гривень, що підтверджується квитанціями про сплату судового збору, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.619, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial