Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 15.02.2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 70000 доларів США. На забезпечення вказаного договору 15.02.2007 року укладено Іпотечний договір, згідно з яким передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Співвласниками квартири були [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позичальник умов кредитного договору не виконав, у зв'язку із непогашенням боргу виникла заборгованість у розмірі 14826061,10 грн. 13.02.2017 року ПАТ «КБ «Експобанк» відступило право вимоги за вказаними договорами ТОВ «ФК «Фінмарк». 27.07.2017 року ТОВ «ФК «Фінмарк» продала позивачу обтяжену іпотекою квартиру за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, на момент подачі позову позивач є власником зазначеної квартири. Відповідачі у добровільному порядку не знімаються з реєстраційного обліку, встановити зв'язок з ними відповідачу не вдалось. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надали, явку представника не забезпечили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.02.2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №08/КЛ-2008, відповідно до якого останній було відкрито кредитну лінію у сумі 70000 доларів США. (а.с. 7-10). На забезпечення вказаного договору 15.02.2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено Іпотечний договір, згідно з яким передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с. 14-19). Позичальником за Кредитним договором умови договору не виконуються, тому станом на 13.02.2017 року виникла заборгованість у розмірі 14 826 061,10 грн. На виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Фінмарк» укладено Договір відступлення прав вимоги від 13.02.2017 року, за умовами якого до ТОВ «ФК «Фінмарк» перейшли усі права кредитора за кредитним та іпотечним договорами, укладеними з відповідачами (а.с. 31-34). Із Договору купівлі-продажу квартири від 27.07.2017 року убачається, що ТОВ «ФК «Фінмарк» продала позивачу ТОВ «Інстар-Груп» іпотечну квартиру [ADDRESS] (а.с. 35-36). У Витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.07.2017 року вказано, що власником квартири є позивач (а.с. 35). Той факт, що позивачу відмовлено у знятті відповідачів з реєстрації у спірній квартирі, підтверджується заявами про зняття з місця реєстрації відповідачів до Відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської РДА (а.с. 41-43). Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частиною 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки відповідачі з припиненням права власності втратили право користування нею, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved