Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.07.2013 між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №50418/30/к7, згідно з яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 15600 грн. 00 коп. строком на 24 місяці з 30.07.2013 по 30.07.2015 зі сплатою 24% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позивальника на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору становить 38% річних. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконувала, станом на жовтень 2015 року відповідачем не були сплачені платежі в розмірі 7072 грн. 55 коп., у звязку з чим, за позовом кредитодавця 09.12.2015 Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області винесено рішення про стягнення з відповідача вказаної суми боргу. Вказане рішення суду відповідачем не виконано. Разом з тим, згідно з п.7.1 кредитного договору, яким передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобовязань за договором, договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором, за період з 11.12.2015 по 31.05.2017 відповідач має сплатити банку борг в сумі 2408 грн. 16 коп., яка складається з суми боргу за простроченими відсотками 1925 грн. 17 коп. та суми пені за простроченими відсотками 482 грн. 99 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до вимог ч.4\~ст.169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, а саме: кредитний договір №50418/30/к7 від 30.07.2013, додаток №1 до вказаного договору, графік платежів, меморіальні ордери №22527 та №22528 від 30.07.2013, розрахунок боргу по кредиту, розрахунок суми пені за простроченими відсотками, повідомлення на імя відповідача про наявність несплачених чергових платежів за кредитом та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором від 13.05.2017 та 20.06.2017, витяги з протоколів №17 від 17.10.2013 та №22 від 11.03.2014,вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Як встановлено, 30.07.2013 між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №50418/30/к7, згідно з яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 15600 грн. 00 коп. строком на 24 місяці з 30.07.2013 по 30.07.2015 зі сплатою 24% річнихз погашенням кредиту відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязалася використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором (п. 5.2.1 кредитного договору); забезпечити виконання своїх зобов'язань за договором (п.5.2.2 кредитного договору). Пунктом п.6.1 кредитного договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. Згідно з п.п.6.2, 6.3 кредитного договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку сплати процентів за користування кредитом або строку повернення кредиту, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, перерахувавши на поточний (картковий) рахунок відповідача грошові кошти в сумі 15600,00 грн.00 коп., що підтверджується меморіальними ордерами №22527 та №22528 від 30.07.2013. У звязку з тим, що відповідач зобов'язання належним чином не виконувала, станом на жовтень 2015 року нею не були сплачені платежі в розмірі 7072 грн. 55 коп., тому рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.12.2015 з відповідача стягнуто вказану суму боргу. Відповідно до п.7.1 кредитного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобовязань за договором, договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. Оскільки відповідачем вказане рішення суду від 09.12.2015 не було виконане, позивачем станом на 11.08.2017 додатково нараховані відсотки за період з 11.12.2015 по 31.05.2017 на суму боргу в розмірі 2408 грн. 16 коп., яка складається з суми боргу за простроченими відсотками 1925 грн. 17 коп. та суми пені за простроченими відсотками 482 грн. 99 коп. 13.05.2017 та 20.06.2017 позивачем на імя відповідача направлялися повідомлення про наявність несплачених чергових платежів за кредитом та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором, які відповідач отримала особисто, але заборгованість на даний час нею не погашена. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідна правова позиція також висловлена Верховним Судом України у постановах від 25.05.2016 у справі №6-157цс16 та від 07.09.2016 у справі №6-1412цс16, які згідно з положеннями ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для судів. У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в розмірі 2408 грн. 16 коп., яка підлягає стягненню з неї у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені позивачем у звязку з подачею даного позову. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 536, 599, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved