Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності, на підставі заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області зареєстрованого в КП БТІ м. Слов'янська 01.07.2011 року, належать 13/25 часток житлового будинку під [ADDRESS], що складають окрему ізольовану квартиру. Зазначає, що у належному йому житловому приміщенні проживав у якості наймача та був зареєстрований з 03.02.2012 року громадянин [PERSON], [INFO], який з січня 2013 року виїхав з будинку. На теперішній час які не будь особисті речі відповідача у належному йому будинку відсутні. Вказує на те, що позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням будинку, необхідне для зняття відповідача із реєстраційного обліку з метою подальшого оформлення субсидії. З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення яким, визнати [PERSON], [INFO] таким що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Позивач будучи повідомленим належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: Згідно заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області за [PERSON] було визнано право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS], яка становить 13/25 ідеальної долі і складається з частини жилого будинку «А», до якої належить кімната 1-4, площею 9,6 кв.м., частина кімнати 1-5,площею 14,0 кв.м., вартістю 8965 грн., з тамбуру «а» вартістю 439 грн.,з гаражу «Б» вартістю 11396 грн., з погребу «в» вартістю 1428 грн.,з1/2 частини туалету»г» вартістю 302 грн.,з ? частини огорожі №1,2 вартістю 280 грн., загальною вартістю 22801 грн. , вказане також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав виданого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янськ, за № 30479830 від 01.07.2011 р., технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований по [ADDRESS]. Відповідно до Довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб у спірному житловому приміщенні зареєстровано [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки наданої 30 травня 2017 року комітетом мікрорайону Ж/Д № 2 м. Слов'янська, у будинку [ADDRESS] зареєстровано [PERSON], з 01.01.2013 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України слідує, що: «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном». Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України слідує, що: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Пунктом 1 частиною 1 статті 346 ЦК України визначено, що: «Право власності припиняється у раз і відчуження власником свого майна». Приймаючи до уваги, що відповідач у спірному будинку не проживає понад три роки, добровільно виїхав з нього, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved