Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел», товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕНА» про захист прав споживачів, відшкодування майнової і моральної шкоди. За заявою позивача вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» залишені без розгляду ухвалою суду від 01.09.2016 року. В обґрунтування вимог в заяві зазначив, що на підставі договору комісії від 27.12.2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕНА» комісіонер зобовязався за рахунок позивача надати йому послуги з організації туристичної поїздки двох осіб до Вєтнаму у період з 23 січня 2015 року по 10 лютого 2015 року. За вказані послуги позивач сплатив 22 грудня 2014 року і 9 січня 2015 року 76414 грн. Між тим 17 січня 2015 року представник відповідача повідомив позивачеві про анулювання туристичної подорожі у звязку з припиненням з зазначеної дати відправлення туроператором - товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» туристів за кордон. Працівники відповідача повідомили, що у випадку повторного бронювання готелю іншим туристичним оператором поїздка відбудеться, у звязку з чим позивач знайшов за потрібне в інтересах збереження можливості здійснити переліт та реалізувати свої плани повторно сплатити вартість відпочинку у сумі 45100 грн., що і зробив 19 січня 2015 року Посилаючись на положення ст. 1016 ЦК України, відповідно до якої комісіонер несе відповідальність перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного за рахунок комітента, у випадку, коли він був необачним при виборі цієї особи, просить стягнути з відповідача на його користь 45100 грн., що перевищують вартість отриманих ним послуг, а також 20000 грн. моральної шкоди, яку пояснює психологічними переживаннями з приводу порушення свого права, перешкод у здійсненні омріяної подорожі, яку вони з дружиною приурочили до дня народження позивача. Необачність відповідача, на думку позивача, полягає в тому, що менш ніж через місяць після укладення договору комісії сталося зупинення відправки туристів з боку товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел». В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову. Просить про його задоволення. Пояснив, що сплачені ним іншому оператору кошти в сумі 45100 грн. в турагенції обіцяли повернути, проте до теперішнього часу співробітники відповідача ухиляються від цього. Представник позивача просить про ухвалення рішення на користь свого довірителя. Представник зауважила на тому, що невиконання турагентом товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕНА» - обовязку укладення договору між туроперетором і туристом, передбаченого п. 2.1. агентського договору № 1224/3 від 24.12.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕНА» і товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел», зумовило неможливість позивача звернутися з позовом до туроператора. Представник відповідача заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що в межах договору між сторонами «ВАЛЕНА» як туристичний агент, що замовляє надання туристичних послуг у туроператора, виконала всі свої зобовязання. Після припинення відправлення туристів за кордон, про яке оголосив «Ньюз Тревел» 17 січня 2015 року, позивачеві повідомили, що можливість здійснення подорожі, не буде втрачена, якщо він сплатить вартість відпочинку на рахунок іншого туроператора за умови, що проїзні квітки зберігаються. Позивач погодився на ці умови і добровільно сплатив через турагента вартість послуг з бронювання готелю іншому туроператору «TPG» і фактично здійснив поїздку в обраний ним тур. Збільшення вартості ціни туристичних послуг передбачено і договором між сторонами, і Законом України «Про туризм»; при цьому позивачеві повернули комісійну винагороду, на яку розраховував відповідач у випадку надання послуг товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел». Необачності у виборі третьої особи - туристичного оператора «Ньюз Тревел», відповідач не припускав, оскільки його повязують з цим субєктом господарювання у сфері надання туристичних послуг стабільні договірні відносини, що тривали більше десяти років на підставі агентських договорів, а «Ньюз Тревел» надавало туристичні послуги на підставі ліцензії, що видана Державною Туристичною Адміністрацією. Крім відповідача, «Ньюз Тревел» співпрацювало з не менш ніж сьома туристичними агентами лише в м. Запоріжжі. Передбачити банкрутство туроператора було неможливо. У звязку з викладеним просить про відмову у задоволенні позову. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, свідка [PERSON], зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 23 грудня 2014 року сторони уклали договір комісії (а. с. 6-9), відповідно до якого відповідач зобовязався за дорученням позивача за плату вчинити від свого імені, але за рахунок позивача, правочини з організації комплексу туристичних послуг, а позивач зобовязався на умовах договору прийняти та оплатити їх. За умовами договору позивачеві надаються послуги зі здійснення поїздки двох осіб до Вєтнаму у період з 23 січня 2015 року по 10 лютого 2015 року, повну вартість яких у сумі 76714 грн. позивач оплатив шляхом здійснення двох платежів: 22 грудня 2014 року у сумі 74580 грн. і 9 січня 2015 року у сумі 1834 грн. на підставі договорів доручення з директором ТОВ «ВАЛЕНА» про внесення від його імені на рахунок підприємства, яке надає туристичні послуги, грошових коштів згідно з заявою на бронювання, що є невідємним додатком до договору доручення (а. с. 11). Відповідно до умов договору № 124/3 від 24.12.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕНА» і товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» туроператору подано заявку (замовлення туру) від 23.12.2014 року, підтвердження якої № 284862 і рахунок-фактура на суму 69761 грн.78 коп. були отримані відповідачем (а. с. 78-79). Зазначена сума перерахована відповідачем на рахунок туристичного оператора у повному обсязі на підставі платіжних доручень № 5089 від 26.12.2014 року, № 511 від 29.12.2014 року, № 4 від 12 січня 2015 року, № 6 від 13.01.2015 року (а. с. 10, 81-82). 17 січня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» повідомило про зупинення відправки туристів з 17 січня 2015 року і запропонувало туристичним агентам, у яких наявні діючі договори з туроператором, повідомити туристів про скасування всіх турів (а. с. 83). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність, є: - туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; - туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Агентські правовідносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до ст. ст. 295-296 якої комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє. Агентські відносини виникають, зокрема, у разі: надання суб'єктом господарювання на підставі договору повноважень комерційному агентові на вчинення відповідних дій; Згідно із ст. 297 Господарського кодексу України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Як випливає з ч. 2 ст. 305 Господарського кодексу України, до агентських відносин можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини доручення. Судом встановлено, що між відповідачем як туристичним агентом в силу наведених положень законодавства про туризм і товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» укладений агентський договір № 1224/3 від 24.12.2014 року (а. с. 70-76), який встановлює між сторонами агентські відносини, за яких турагент діє в якості комерційного агента в порядку, визначеному ст. 295 Господарського кодексу України. В той же час, як зазначено, в силу договору між сторонами від 23.12.2014 року відповідач по відношенню до позивача діє як комісіонер, який зобовязується за дорученням туриста (комітента) за плату вчинити від свого імені, але за рахунок туриста, дії з організації комплексу туристичних послуг. В силу п. 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України, положення якої застосовуються до агентських правовідносин, повірений зобовязаний негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Зазначені обовязки турагента узгоджуються з п. п. 3.2.3., 4.3. агентського договору про обовязок переказу туроператору вартості туристичного продукта, отриманої від туриста. Вартість поїздки, як зазначено судом, перераховано турагентом туроператору на підставі вказаних судом платіжних доручень. За змістом розділу 3 договору між сторонами вартість туристичних послуг складається з коштів на оплату рахунків компаній-партнерів, які забезпечують туристичну подорож згідно заявки, а також коштів комісійної винагороди, які оплачуються туристом при оформленні заявки (а. с. 6). Як встановлено судом, відповідачем було повернено позивачеві і комісійну винагороду у сумі 4820 грн. у звязку з порушенням туроператором обовязку з надання туристичних послуг (а. с. 98). З урахуванням зясованих судом обставин справи і відповідних їм правовідносин суд погоджується з доводами представника відповідача про повне виконання компанією обовязків перед комітентом. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. В силу ст. 20 Закону України «Про туризм» договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Як випливає з п. 1.13 агентського договору від 24.12.2014 року, договір на туристичне обслуговування - це затверджений туроператором типовий договір (що включає в себе заявку на бронювання і памятки санітарно-епідеміологічної служби), який турагент укладає з замовником. (а. с. 70,зворотний бік). Згідно із приміткою до статті 2 договору сторони за цим договором набувають прав та обовязків виключно у випадку, коли турагент одночасно з укладенням договору на туристичне обслуговування із туристом від імені туроператора, здійснив фактичне бронювання турпродукту у туроператора. В будь-яких інших випадках, за відсутності такого бронювання вважається, що турагент діє від власного імені, та наслідки укладення договору на туристичне обслуговуваннят із туристом можуть бути застосовані тільки до турагента. Заявка на бронювання (замовлення туру), яка в силу наведених положень агентського договору №1224/3 від 24.12.2014 року і утворює договір поряд з памяткою санітарно-епідеміологічної служби, як встановлено судом, направлена турагентом туроператору (а. с. 10); відповідачем отримано підтвердження цього замовлення і повністю оплачено виставлений рахунок-фактуру, що свідчить і про укладення договору у встановленій агентським договором формі, яка не суперечить положенням наведеної статті 639 ЦК України і статті 20 Закону України «Про туризм», і про бронювання туристичного продукту, тому суд не вбачає підстав для покладення на туристичного агента цивільно-правової відповідальності за невиконання туроператором умов договору. Така позиція, яка згідно із ст.3607 ЦПК України є обовязковою для судів і відповідно до якої, у разі встановлення судом фактів укладення письмової угоди між туристом і туроператором, чи видачі туроператором ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, зміни туроператором в односторонньому порядку істотних умов договору на туристичне обслуговування, невжиття ним необхідних заходів про попередження туриста щодо такої зміни, не виконання туроператором умов договору відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший субєкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор, висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42 цс 13 від 03.07.2013 року. В даному випадку готовність повернути грошові кошти по заброньованим і сплаченим турам протягом чотирнадцяти днів після надання пакету документів за процедурою повернення коштів виказав туроператор «Ньюз Тревел» в оголошенні, розміщеному ним на його офіційному сайті (а. с. 83). Твердження представника позивача про відсутність договору між туристом і туроператором, що є порушенням п. 2.1. агентського договору і дає підстави для стягнення збитків з турагента, суд знаходить неспроможними, оскільки суд констатував укладення договору у формі, про яку домовилися сторони (заявка на бронювання, договір доручення про перерахування грошових коштів туроператору, памятка санітарно-епідеміологічної служби) і яка не суперечить вимогам закону. Так як до взаємних прав та обовязків між сторонами належить застосовувати правові норми, що регулюють правовідносини при укладенні і виконанні договорів комісії, суд виходить із змісту ч. 3 ст. 1016 ЦК України про те, що комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного нею за рахунок комітента, і не вбачає підстав для застосування норм, що регулюють виняток з цього правила, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи. Оцінюючи відповідні твердження позивача і його представника, суд не може з ними погодитися, оскільки встановлені судом обставини, які підтверджені належними та допустимими фактичними даними, свідчать про виваженість дій турагента при виборі туроператора, на що вказують тривалі стійкі господарські стосунки, які ґрунтуються на агентських договорах; наявність у туроператора ліцензії на здійснення діяльності в сфері надання туристичних послуг; значна кількість партнерів туроператора - субєктів господарювання у вказаній сфері; вчасне перерахування туроператору отриманої за договором комісії вартості туристичного продукту. Що стосується доводів про подвійну оплату позивачем туристичних послуг, до якої, на думку позивача і його представника, призвела необачність відповідача, суд враховує, що і у випадку надання послуг іншим туроператором «TPG» - відповідач діяв як комісіонер по відношенню до позивача; збільшення ціни комплексу туристичних послуг передбачено як Законом України «Про туризм», так і договором між сторонами від 23.12.2014 року (п. 5.3.1.); позивач погодився на отримання туристичного продукту від іншого туроператора, що цілком відповідає свободі договору, і отримав ці послуги. Так як діями відповідача не порушено права і охоронювані законом інтереси позивача, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь позовних вимог.

Outcome: dismissed