Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати в сумі 14 155 грн.43 коп., середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що працював у відповідача з 10.06.2010 р. по 22.07.2014 рік., був звільнений за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок з ним на момент звільнення відповідач не провів ,в зв'язку з чим просив стягнути заборгованість по заробітній платі , відповідно до довідки відповідача 14 155 грн.43 коп. та середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку при звільненні. В судовому засіданні 02.12.2014 р. позивач підтримав вимоги та дав пояснення відповідно до викладених у позові, зменшив вимоги, вказавши, що отримав від відповідача частину заборгованості в сумі 2500 грн. В дане судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про зміну вимог, відповідно до яких просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 11 655 грн.43 коп. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 23.07.14 року по 04.12.14 рік в сумі 22770,75 грн., розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, подав заяву про розгляд справи в його відсутність в якій вказав, що вимоги позивача визнає. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня пісня пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно до вимог ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України , при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача з 10.06.2010 р. по 22.07.2014 рік., був звільнений за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України., що підтверджено копією трудової книжки, а також довідкою відповідача. Як вбачається з довідки відповідача від 29.08.2014 року, несплачена заробітна плата позивача за квітень-липень 2014 року складає 14 155 грн.43 коп. / а.с.3/ Як вбачається з довідки відповідача, остаточний розрахунок з позивачем на день звільнення, а саме 22.07.2014 року, проведено не було в порушення ст.116, 117 КЗпП України і суд вважає цю дату моментом пред'явлення вимоги про розрахунок. Згідно довідки відповідача від 4.11.14 року, останній виплатив позивачу в рахунок заборгованості 2500 грн. і на цей час їх заборгованість перед позивачем складає 11 655 гн.43 коп. ( а.с.17) А тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 11 655 грн.43 коп., та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 22.07.2014 року по день винесення судом рішення тобто по 04.12.2014 рік ( за 4 місяці та 9 днів) у сумі 11 347 грн. 55 коп., виходячи з середнього заробітку позивача за останні 3 місяці, що передували звільненню(квітень, травень, червень) - 2593 грн.73 коп. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243.60 грн.

Outcome: partial