overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання спільньої неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1/4частини від усіх видів його заробітку і доходів, посилаючись на те, що відповідачка добровільно не утримує матеріально дитину. Сторони в судове засідання не з`явились. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликалася поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку (а.с.22,27). Згідно їх письмових заяв, які в матеріалах справи, просили слухати справу за їх відсутності (а.с.45,47). Позивач, вказує, що підтримує позовні вимог, а відповідачка, що згодна з позовом повністю. Судом в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням доповнень, наявними у справі доказами встановлено наступне. Судом встановлено, що з 29.09.2003року по 04.10.2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. На підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.10.2013року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). Від шлюбу [INFO] р. народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області 15.03.2006року, актовий запис №52 (а.с.3). Відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.12.2014 року встановлено місце проживання дитини з батьком [PERSON].(а.с.9-16). Дитина проживає разом з відповідачем, знаходиться на його утриманні та вихованні, про що свідчить довідка з місця проживання позивача (а.с.48). Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч є здоровою працездатною людиною. Заперечень на позов від неї не надійшло. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких умов суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. В порядку ст.88 ЦПК України з [PERSON] належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення безпідставно отриманої допомоги при народженні дитини, посилаючись на те, що відповідачці була призначена допомога при народженні дитини [PERSON] з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року. Згідно Свідоцтва про смерть, отриманого Управлінням, дитина померла 08.10.2016 року. Просив стягнути з [PERSON] на розрахунковий рахунок Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради безпідставно виплачені кошти допомоги при народженні дитини у розмірі 860 грн. Відповідачка у судове засідання не зявилася, повідомлена за правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд розглядає справу заочно, що не суперечить ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не зявилася. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради відповідно до ст. 10-12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» на підставі наданих [PERSON] документів була призначена допомога при народженні дитини з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року на дочку [PERSON], [INFO] у сумі 860 грн. щомісячно. Згідно Свідоцтва про смерть [PERSON] померла 08.10.2016 року. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобовязані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: нецільового використання коштів і незабезпечення отримувача допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини. Відповідачка не повідомила позивача про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги та отримала неналежну їй допомогу при народженні дитини за період з 01.11.2016 року по 30.11.2016 року в сумі 860 грн. Відповідачці було направлено повідомлення від 20.12.2016 року з вимогою терміново перерахувати коштів у розмірі 860 грн. у звязку із безпідставно отриманими коштами по допомозі при народженні дитини. Відповідачка добровільно зазначену суму заборгованості не сплатила. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення безпідставно отриманої суми, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору суборенди нежитлового приміщення № б/н від 01.10.2013 року [PERSON], яка на той момент мала статус фізичної особи-підприємця, передала, а ТОВ «АЛЛО» прийняло у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване в будівлі за адресою: [ADDRESS], загальною площею 118 кв.м. (далі - Приміщення). Приміщення було передане у користування 01.11.2013 року, що підтверджується актом приймання-передачі Приміщення від 01.11.2013 року. Зазначає, що відповідно до умов п. 5.5 Договору, 04.10.2013 року ними на користь відповідача було сплачено гарантійний платіж в сумі 160 314,24 грн., а в подальшому своєчасно сплачувалася орендна плата за користування Приміщенням. Зокрема, 27.12.2013 року було сплачено на користь відповідачки 160 314,24 грн. в якості оплати орендної плати за січень 2014 року. Посилається на те, що починаючи з листопада 2013 року у центрі м. Києва, в першу чергу на території Майдану Незалежності та [ADDRESS] розпочалися масові заворушення, які супроводжувалися зіткненнями протестувальників з правоохоронцями, будуванням протестувальниками барикад, використанням протестувальниками приміщень на території [ADDRESS] для розміщення імпровізованих шпитальних пунктів, пунктів обігріву і харчування тощо. Внаслідок цього, по [ADDRESS] було зупинено рух транспорту та унеможливлено нормальний рух громадян. Звертає увагу суду на те, що враховуючи вищенаведені обставини, ТОВ «АЛЛО» було прийнято рішення про припинення з 23.01.2014 року роботи магазину, розміщеного у Приміщенні, про що видано наказ № 761-1 від 22.01.2014 року. 22.01.2014 року ними було вручено відповідачці лист, в якому повідомлялося про неможливість використання Приміщення за призначенням та вимушене припинення торгівельної діяльності у приміщенні з 23.01.2014 року, а 06.02.2014 року цінним листом з описом вкладень та повідомленням про вручення направлено відповідачці лист, в якому також вказувалось на неможливість використання Приміщення відповідно до умов Договору, які залишились без відповіді. Зазначає, що в подальшому вони звернулися до відповідачки з вимогою повернути частину орендної плати за січень 2014 року (з 23.01.2014 року по 31.01.2014 року) в сумі 46 542,84 грн., а також гарантійний платіж у сумі 160 314,24 грн., а усього 206 857,08 грн. 28.02.2014 року Приміщення було повернуто Орендодавцю, що підтверджується актом повернення Приміщення з оренди, однак останнім не було повернуто вказані платежі. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначає, що в липні 2012 року було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачці в борг 5000 (п'ять тисяч)гривень, а відповідачка зобов'язалася їх повернути до 15.08.2013 року, про що дала письмову розписку, якою згідно ст.1047 ЦК України підтвердила укладення договору позики та його умови та підтвердила передання їй позикодавцем визначеної грошової суми. Умови договору позивач виконав, що підтверджується розпискою, виданою відповідачкою 16.06.2012 року. В термін до 15.08.2013 року відповідачка не тільки не повернула борг, а й не надала жодних пояснень з приводу повернення боргу у відповідь на письмове звернення позивача, направлене 04.11.2013 року, тобто добровільно борг не повертає. Станом на грудень 2013 року відповідачка борг за договором позики не повернула. Посилаючись на норми ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1048, ст.625, 1046, ст.1047 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України та зроблені ним у позові розрахунки,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та відповідач є колишніми чоловіком та дружиною та зареєстровані в [ADDRESS], також з ними зареєстрована за цією адресою їх дочка. Позивачка є власницею будинку, а відповідач є наймачем. Відповідач грошей на оплату комунальних послуг не надає, утворилась заборгованість. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 23427 грн. 50 коп. для покриття заборгованості за комунальні послуги. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, наполягала на його задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд відповідно до ст.. 224, 225 ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що позивач та відповідачка зареєстровані в [ADDRESS], також з ними зареєстрована за цією адресою їх дочка. Вказаний будинок належить позивачці, а відповідач проживає в ньому на підставі договору найму. Цей факт підтверджено довідкою з місця проживання. Судом також встановлено, що за споживання комунальних послуг за вказаною адресою виникла заборгованість в сумі 23427 грн. 50 коп. Згідно ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Виходячи з наведеного, відповідач повинен відшкодувати позивачці частину сплачених нею комунальних послуг, однак судом встановлено, що позивачкою вказані комунальні послуги не сплачувались, а заборгованість існує перед постачальниками цих послуг. Постачальники комунальних послуг не зверталися з позовом до позивачки та відповідача про сплату боргу за комунальні послуги. Таким чином суд приходить до висновку, про передчасність вказаного позову, а також про те що позивачка є неналежним позивачем за цим позовом, оскільки право вимоги у неї виникне лише після сплати нею вказаного боргу постачальникам комунальних послуг, а тому вказаний позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.12.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір F22.179.70700 від 18.12.2012 року, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 21 903, 00 грн. зі сплатою 23,50% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Зазначають, що всупереч ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та умов Кредитного договору відповідачка свої зобов'язання перед Банком щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. В цілому сума боргу відповідачки за кредитним договором станом на 17.03.2014 року становить 70 236, 56 грн. Посилаються на те, що так як у добровільному порядку виплатити всю суму заборгованості відповідачка відмовляється, то в зв'язку з цим сума підлягає примусовому стягненню. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за розпискою. Свої позовні вимоги обґрунтовуючи вказав, що 25.04.2013 р. позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] 2000 дол. США, що станом на 25.04.2013 р. складає 15980 грн. зі строком повернення 25.07.2013 р. Вважає, що станом на момент подачі позову, відповідач [PERSON] повинен повернути позивачу 17899,02 грн. з урахуванням інфляції, 3% річних 475,46 грн. та 2394,48 грн. штрафних санкцій. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25674,48 грн., а також стягнути судовий збір у сумі 256,75 грн. Представник позивача у судовому засіданні збільшив позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заявив клопотання щодо проведення судово-почеркознавчої експертизи відносно розписки від 25.04.2013 р. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ст. 1046 ЦК України «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками». Згідно до ст. 1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що у відповідності до проведеної експертами Державного Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України почеркознавчої експертизи від 15.05.2015 р., відповідач [PERSON] 25.04.2013 р. не отримував від позивача [PERSON] 2000 дол. США зі строком повернення 25.07.2013 р., так як у відповідності до вищевказаної експертизи сама розписка та підписи у ній виконані не відповідачем [PERSON], а іншою особою та з наслідуванням якомусь із справжніх підписів [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а представник позивача не змогла чітко пояснити суду у судовому засіданні, у зв'язку із чим вважає, що судово-почеркознавча експертиза є неналежним доказом по справі та чому потрібно задовольняти даний позов у повному об'ємі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу мотивуючи свої вимоги тим, що 23.10.2014 року між [PERSON] та ТОВ «КРЕДОФІНАНС» як Кредитедавцем було укладено кредитний договір № 126 відповідно до якого фінансова компанія надала [PERSON] кредит в розмірі 5000,00 грн. строком на 12 місяців до 23 жовтня 2015р. Зазначає, що відповідно до п. 3.3. кредитного Договору платежі згідно з даним Договором вважаються здійсненими в установлений строк, якщо сума платежу в повному розмірі надійшла на поточний рахунок Кредитодавця в строки, зазначені в графіку погашення заборгованості. Якщо термін платежу припадає на вихідний або святковий день, належним днем платежу вважається наступний за вихідними днями робочий день, тобто згідно п. 2.1. починаючи з місяця надання Кредиту, Позичальник щомісячно до 23 числа кожного місяця сплачує на поточний рахунок Кредитодавця щомісячний платіж, який складається з відсотків за користування кредитом та частини основної заборгованості за кредитом, у розмірі не меншому ніж 978,53 грн., згідно із Графіком розрахунків (Додаток №1, що є невід'ємною частиною кредитного Договору), але починаючи вже з другого місяця планового платежу 23.12.2014 року відповідачка порушила графік сплати основної суми кредиту та відсотків. Посилається на те, що станом на 30.04.2015 року борг [PERSON] перед ТОВ «КРЕДОФІНАНС» становить: по кредиту - 4612,11 грн., по сплаті відсотків - 2614,90 грн., пеня за Договором - 583,47 грн. та нараховані штрафи - 4500,00 грн. Звертає увагу суду на те, що крім того, згідно зі ст. 1050 ЦК України відповідачка повинна сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Розмір боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 5257,80 грн., а три відсотки річних від простроченої суми становлять 29,18 грн. І таким чином загальний розмір боргу становить 12 985, 35 грн. Враховуючи вищевикладене, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до кредитного договору №1037 від 19.02.2008, ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Тальнівське відділення №2973 ВАТ «Ощадбанк» був наданий кредит [PERSON] у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % річних та сплатою штрафних санкцій у випадку неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором. Кредит надавався шляхом видачі коштів в національній валюті Позичальнику через касу Банку. Станом на 26.06.2014 загальна сума заборгованості по укладеному договору становить 4289,18 грн., яка на даний час не сплачена, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просив суд, справу розглядати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка до судового засідання не з'являлася неодноразово хоча про час і місце розгляду справи була завчасно повідомлена, а тому суд вважає, що оскільки відповідачка не з'являється до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи вона була повідомлена завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, повністю виходячи з таких доказів: Згідно кредитного договору №1037 від 19.02.2008, ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Тальнівське відділення №2973 ВАТ «Ощадбанк» надав [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік. Відповідно до розрахунку ціни позову за договором №1037 від 19.02.2008 за відповідачем станом на 26.06.2014, числиться заборгованість на загальну суму 4289,18 грн. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 4289,18 грн. Крім того, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу. Посилався на те, що 06.10.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 47366 грн. зі сплатою 3% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені договором. Станом на 31.12.2015 року відповідачка не повернула банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію. 31.12.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу. Відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» має право вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Ідея Банк» та фізичними особами. Відповідачка станом на 11.02.2016 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 65141,29 грн., яка складається з наступного: 47028,70 грн. - тіло кредиту, 18112,62 грн. - заборгованість за відсотками та комісією. Просить стягнути з відповідачки 65141,29 грн. заборгованості по кредитному договору. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка не з'явилася в судове засідання, хоча належно була повідомлена про день, час і місце слухання справи, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявних в справі матеріалах. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 06.10.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 47366 грн. зі сплатою 3% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені договором. 31.12.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу. Відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» має право вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Ідея Банк» та фізичними особами. Відповідачка станом на 11.02.2016 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 65141,29 грн., яка складається з наступного: 47028,70 грн. - тіло кредиту, 18112,62 грн. - заборгованість за відсотками та комісією. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала вимог закону та не дотрималася умов договору, тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути заборгованість в розмірі 65141,29 грн. та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 1378,00 грн., що є документально підтвердженими.

Outcome: approved