Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення посилаючись на те, що являється власником квартири [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. 01 листопада 2008 року між ним, ПП «Полман» та [PERSON], був укладений попередній договір відповідно до якого у майбутньому не пізніше 01 жовтня 2010 року, він зобов'язувався укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу вище значеної квартири, а [PERSON] зобов'язувався укласти з підприємством договір позики під заставу зазначеної квартири. Попередній договір припинив дію 01 жовтня 2010 року і не був виконаний сторонами, а саме не підписані договори купівлі-продажу квартири, застави та позики, сторони не направляли одна одній пропозицій про укладення зазначених договорів. В даний час [PERSON] разом зі своє сім'єю проживає в зазначеній квартирі, 19 вересня 2013 року через нотаріуса мною письмовою заявою повідомлено [PERSON] про розірвання договору найму квартири та виселення з неї, але от станій не реагує, тому змушений звернутись до суду за захистом своїх житлових прав. Не погоджуючись з зазначеним позовом, [PERSON] звернувся з зустрічним позовом про стягнення коштів витрачених на ремонт квартири та сплати житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що з 04 червня 2003 року по 01 лютого 2007 року працював на ПП «Полман» на посаді інженера-електрика, а з 01 лютого 2007 року по 01 липня 2012 року на посаді начальника сервісної служби. У звязку з відсутністю житла в м. Черкаси в літку 2007 року між сторонами було досягнуто умови про придання за рахунок підприємства квартири та сплати ним довгострокової позики ПП, за її придбання. В подальшому квартира була придбана, та ним було зроблено ремонт, після чого вселився до неї разом зі своєю сім'єю, проживає в ній та сплачує комунальні послуги. 01 листопада 2008 року між сторонами по справі було укладено попередній договір про отримання позики працівником та ним було щомісячно сплачено грошову суму еквівалентну 200 Євро, шляхом відрахувань із заробітної плати. [PERSON] під різними приводами ігнорував укладання договору купівлі - продажу квартири, тому ним 17 вересня 2013 року було направлено на його адресу та підприємства вимогу про відшкодування витрат проведених по ремонту квартири та сплаті комунальних послуг, та в жовтні 2013 року отримав відмову в проведення даної виплати, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представники позивача свої вимоги уточнили та просили суд усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом виселення з спірної квартири та зобов'язання приведення її в початковий стан на 25 березня 2008 року. Зустрічний позов не визнали. Відповідачі та їх адвокат в позові просили відмовити, а зустрічний позов просили задоволити. [PERSON] первісний позов підтримала ат просила задоволити його, а в зустрічний позов не визнала. Представник Служби у справах дітей ЧМР в судовому засіданні первісний позов не визнала та підтримала зустрічний позов та в подальшому до судового засідання не з'явилась. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору № 7/34 від 14 серпня 2007 року на дольову участь у будівництві квартири в житловому будинку по [ADDRESS] між [PERSON] та Корпорацією «Житлобуд-1» було збудовано та здано в експлуатацію спірну квартиру. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON], належить квартира [ADDRESS] загальною площею 89,3 кв.м. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4727228 від 25 лютого 2014 року та № 5733357 від 21 травня 2014 року дана спірна квартира на праві власності належить [PERSON], відповідно до рішення суду від 27 січня 2014 року та договору дарування від 21 травня 2014 року, тобто на час розгляду справи спірна квартира вибула з володіння [PERSON], та перейшла в володіння до [PERSON] 01 листопада 2008 року між [PERSON], [PERSON] та ПП «Полман» було укладено Попередній Договір про отримання позики працівником підприємства для купівлі квартири працівником та передання квартири у власність, за яким сторони домовились про порядок та умови його виконання, а саме, що власник квартири [PERSON], зобов'язувався укласти договір купівлі продажу квартири з [PERSON], крім того [PERSON] повинен отримати позику на ПП «Полман» та щомісячно її виплачувати в сумі еквівалентній 200 Євро щомісячно, та даний договір діятиме до 01 жовтня 2010 року. Судом достовірно встановлено, що за згодою [PERSON], як власника квартири, [PERSON], зробив перепланування та ремонт квартири, вклавши відповідні кошти, сплачував від імені власника житлово-комунальні послуги, та укладав від імені власника договори про надання послуг та встановлення відповідних приладів для обліку енерговодопостачання та інших приладів. Відповідно до частини 2 ст. 319 та частини 1 ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 ст. 383 та частини 1 ст. 391 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності квартири, зобов'язані забезпечити її схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач, в своєму позові просить усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом виселення відповідачів та зобов'язати останній привести квартиру в первісний стан, а саме станом на 25 березня 2008 року. А відповідач в зустрічному позові просить відшкодувати витрати на проведення ремонту та сплаті комунальних платежів. Суд, в даному випадку вважає за необхідне відмовити сторонам в задоволенні їхніх вимог, так як позивач втратив право власності на житлове приміщення і не може вимагати від відповідачів вчинення певних дій, а відповідач не можу вимагати від позивача відшкодування витрат так як, останній не являється власником житлового приміщення. В даному випадку сторони втратили право на захист своїх цивільних прав, між собою, а виникли нові правовідносини між іншими особами.

Outcome: dismissed