Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним рішення Черленівської сільської ради та виданих на його підставі свідоцтв на право власності на земельні ділянки та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником господарства в с.Черненівка Новоселицького району, в якому зареєстрований відповідач та він там фактично не проживає. [PERSON] того, сільська рада незаконно надала йому дозвіл на приватизацію землі під хатою та два городи, які закріплені за нею. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивач проживає фактично одна у власному господарстві, а відповідач зареєстрував своє місце проживання та здійснив запис в погосподарській книзі про себе як голову даного двору без її згоди як власника. Фактично він там жодного дня не проживав, однак тримає для власних цілей свиней та курей. [PERSON] того, відповідачем було незаконно приватизовано земельні ділянки, якими він фактично на момент приватизації не користувався, а тому слід скасувати рішення сільської ради та свідоцтва. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали та пояснили, що він був за проханням позивача прописаний у її дворі, де в подальшому здійснював ремонт будівель, тримав свиней та курей. Він 12 років доглядав за позивачем. оскільки та хворіла. Землями які він приватизував користувалися і він, і позивач. Заяву на приватизацію 0,2933 Га він писав від імені [PERSON], оскільки їй належало але не давали. Ночував він періодично у вказаному дворі та періодично у дворі своєї дружини, де остання проживає із його дітьми. Прописався він у дворі позивача з її згоди. Представник сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву про невизнання позову без обґрунтування причин. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази, що він проживав разом із позивачкою з 1994 року по 2000 рік. Він разом з братом позивачки [PERSON] поштукатурили хату, зробили свинарник, погріб, навіс, чи робив відповідач в хаті якийсь ремонт він не знає, оскільки з 2000 року у господарстві [PERSON] він не був. Свідок [PERSON], суду дала покази, що вона є рідною сестрою позивачки та відповідача. В господарстві [PERSON] все побудували [PERSON] та брат [PERSON]. Анатолій приходив деколи до позивачки, міг їй принести відро води, але на ніч в неї не лишався, він жив у себе вдома разом зі своєю дружиною. Вона декілька раз приходила до сестри, але хвіртка була закрита. З серпня 2015 року сестра стала лежачою і за нею доглядала тільки соціальна служба, але з листопада 2015 року вона вже часто приходить до [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони також є рідними сестрами сторін по справі. [PERSON] проживала до 2000 року разом з [PERSON] а потім сама. Анатолій жив у себе вдома, а у господарстві позивача він нічого не будував та ремонти не робив, все робили брат [PERSON] та [PERSON] Кілька разів вона була у господарстві [PERSON], але хвіртка була закрита. [PERSON] тримав у домогосподарстві сестри своїх свиней. За городом біля хати та в полі сестра доглядала сама поки могла, а коли не могла ходити, то винаймала людей. Відповідач лише один рік садив город біля хати. Свідок [PERSON] суду дав покази, що він є рідним братом [PERSON] та [PERSON] Він разом з [PERSON] побудували в господарстві [PERSON] паркан та погріб. Відповідач весь час жив та живе у себе вдома разом із своєю дружиною. Город позивачка сама обробляла та він деколи їй допомагав. В кінці серпня 2015 року [PERSON] стала лежачою, відповідач закрив двері та нікого не пускав до неї, а за нею доглядала соціальна служба. Віра зараз живе в кухні. Свідок [PERSON] суду дав покази, що [PERSON] з початку жила з [PERSON], а потім сама. Анатолій не жив разом з нею жодного дня, оскільки у жив з дружиною та дітьми, а він живе по сусідству із ними. У 2002 році він у [PERSON] робив навіс. Чи робив [PERSON] у позивачки вдома ремонт йому не відомо. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач проживав у себе вдома разом зі своєю сім`єю. [PERSON] з початку жила з [PERSON], а потім сама. Город позивачка сама обробляла скільки була здоровою, а потім [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом [PERSON]. Він не бачив щоб відповідач постійно проживав у [PERSON] вдома. Ремонт вдома у [PERSON] робили [PERSON] та [PERSON] Він особисто варив огорожу і двері в погріб у [PERSON] вдома. Пять років тому позивач запропонувала йому купити 5 соток землі, але він відмовився, оскільки земля не була приватизована. У [PERSON] був бар по сусідству з позивачкою, та він особисто декілька разів бачив як [PERSON] приносив воду [PERSON]. Також знає про те, що відповідач тримав удома у [PERSON] свиней. Город позивачка обробляла сама або когось винаймала, поки не захворіла. В минулому році він лише бачив як [PERSON] обробляв її город. Свідок [PERSON] суду дала покази, що вона є дружиною відповідача. По сусідству з господарством [PERSON] в них був бар. Вона з чоловіком допомагали [PERSON], вона особисто готувала їй їсти і кожен день приносила. У 2008 році вони зробили ремонт у позивача вдома з початку в хаті, а потім і з вулиці побілили. Вона купила в хату [PERSON] тюлі, килими, карнізи. [PERSON] попросила її доньку [PERSON], щоб вона оформила на себе довіреність і приватизувала земельні ділянки. Анатолій влітку проживав разом з [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є соціальним працівником та з жовтня 2015 року доглядала за [PERSON]. Вона два-три рази на тиждень приходила до неї додому, в хаті завжди було чисто, білизна прогладжена, їда також завжди була. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки [PERSON] або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси Відповідно до ч.3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в тому числі у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, а відповідно до ч.5 цієї ж статті земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Судом встановлено, що відповідно до рішення ХІІІ сесії VІ скликання Черленівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 18 липня 2012 року № 7-13/12 було затверджено матеріали інвентаризації по передачі у власність [PERSON] земельних ділянок загальною площею 0,9679 Га, в тому числі 0,25 Га для індивідуального житлового будівництва в с.Черленівка по вул. Головна, 41 (яке в подальшому було упорядковано на №52 згідно рішення №28 від 13.04.2011 року), 0,7179 Га для ведення особистого селянського господарства в с.Черленівка та було погоджено передачу у власність 0,2933 Га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах с.Черленівка. На підставі технічної документації із землеустрою виготовленою ТзоВ «Глобук Ко» за 2012 рік відповідачу було передано земельні ділянки кадастровий номер 7323089300:01:006:0095 площею 0,25 Га свідоцтво серії САС №188457 від 04.07.2013 року та кадастровий номер 7323089300:01:006:0096 площею 0,0481 Га свідоцтво серії САС №188458 від 04.07.2013 року, які розташовані в с. Черленівка по вул. Головна, 52 та власником даного двору являється позивач на підставі договору пожиттєвого утримання від 25.03.1994 року. Оскільки власником двору є позивач то відповідач не мав права одноособово приватизувати вказані ділянки без згоди позивача, однак така згода в матеріалах відсутня. [PERSON] того, на підставі тієї ж документації відповідачу було передано також земельну ділянку кадастровий номер 7323089300:01:007:0062 площею 0,2698 Га та видано свідоцтво серії САК №229101 від 04.07.2013 року, яка згідно погосподарської книги за 2006-2010 роки рахувалася за господарством позивача, а тому безпідставно була приватизована відповідачем. Посилання відповідача на те, що він користувався вказаною землею разом із [PERSON] не найшло свого підтвердження як письмовими доказами так і показами свідків. Більше того, майже всі свідки по справі крім [PERSON] спростували вказану обставину та підтвердили, що відповідач на момент приватизації ділянок ними фактично не користувався, оскільки їх обробляла позивач самостійно а в подальшому наймала для цього людей. Таким чином, право на приватизацію вищевказаних ділянок у відповідача на підставі ст.118 ЗК України не виникло. [PERSON] того, оскільки згідно рішення 16 сесії 22 скликання відповідача від 25.02.1997 року [PERSON] вже було надано дозвіл на приватизацію землі, в тому числі 0,13 Га для обслуговування житлового будинку та 0,37 Га для ведення особистого підсобного господарства, то сільською радою було допущено порушення ст.121 ч.1 п.г ЗК України в частині визначеного максимального розміру землі для безоплатної передачі, яка для будівництва та обслуговування жилого будинку не може бути більшою 0.25 Га. Щодо вимог про скасування рішення відповідача в частині приватизації інших ділянок, то вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не було доведено того, що під час приватизації вказаних ділянок було порушено його права чи відповідач не мав права на їх безоплатну передачу. [PERSON] того, підлягають задоволенню вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в господарстві по вул.Головній,52 в с.Черленівка Новоселицького району Чернівецької області, оскільки з показів свідків було встановлено. що він фактично постійно протягом року в даному дворі не проживає, не ночує, немає своїх особистих речей, а постійно проживає в іншому дворі разом із своєю дружиною та дітьми. Той факт, що він тримає у сараї своїх свиней та курей не свідчить про те, що він веде спільне господарство із позивачем, оскільки на дані правовідносини поширюють свою дію норми саме Цивільного кодексу в частині договору оренди нежитлового приміщення. Враховуючи те, що відповідач зареєстрований у вказаному дворі, однак там не проживає, не являється членом сімї [PERSON], оскільки має власну сімю, тому відповідно до ст.72 Житлового кодексу України його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він постійно не проживає у ньому більше шести місяців, а підстав вважати, що за ним зберігається право на житло відповідно до ст.71 Житлового кодексу України судом не встановлено. На підставі ст.ст.20,116 ЗК України, ст.ст.21, 393 ЦК України, ст.71,72 ЖК України, суд,

Outcome: partial