Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області і свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] в с. Козловка Путивльського району померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку загальною площею 3,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 07.10.1999. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно приватним нотаріусом було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку, загальною площею 3,64 га, а витрати по справі просив покласти на нього. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 05.03.2018 у даній справі було залучено в якості відповідача правонаступника Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області - Новослобідську сільську раду Путивльського району Сумської області. Позивач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати в його відсутність, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Третя особа також не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, письмових пояснень проти позову не мала. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, [INFO] в с. Козлівка Путивльського району померла [PERSON], матір позивача, після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, розпорядився особистими речами померлої, 26.08.1999 Путивльською районною державною нотаріальною конторою після її смерті заведена спадкова справа № 171/1999. До спадкового майна входить земельна ділянка загальною площею 3,64 га, яка складається з трьох окремих ділянок площею 2,1468 га, 1,1278 га і 0,3679 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 07.10.1999. Водночас, позивач не може оформити свої права на успадковане майно через те, що відсутній правовстановлюючий документ на нього, що вбачається з листа нотаріуса від 18.09.2017. Як вбачається з копії цього правовстановлюючого документу, він виданий 07.10.1999, тобто після смерті спадкодавця, але витягами з Державного земельного кадастру від 19.02.2018 №№ НВ-5906728402018, НВ-5906728342018 та № НВ-5906728172018 підтверджено, що [PERSON] є власником земельних ділянок - пасовища кадастровий № [NUMBER], площею 0,3679 га, сіножаті кадастровий номер [NUMBER], площею 1,1278 га, ріллі кадастровий номер [NUMBER], площею 2,1468, розташовані на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, на підставі державного акту серії [NUMBER] від 07.10.1999. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, коли на час розгляду справи вказані земельні ділянки є сформованими та виділеними в натурі, тобто входять до складу спадщини, тому таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, отже може бути прийняте судом. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved