Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» 28.11.2014 року був укладений договір-заява №331832/260054/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» в національній валюті. На виконання умов договору позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 195063,57 гривень на строк з 28.11.2014 року по 28.02.2015 року за ставкою 25% річних. Відповідно до зазначеного договору відповідач взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти після закінчення строку, визначеного в п.1 договору (28.02.2015 року). Проте, банківська установа на виконала умови договору та не повернула суму вкладу та нараховані проценти на підставі заяви позивача, поданої 27.02.2015 року. До цього часу відповідач не виконав свої зобов'язання перед вкладником, порушив права позивача, як споживача фінансових послуг, тому позивач просить стягнути з відповідача вклад в розмірі 195063,57 гривень та повернути нараховані відсотки на суму вкладу. В судове засідання позивач не з'явився, скерував до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та, просив їх задовольнити, стягнувши відсотки у розмірі 12000 гривень, а також проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено і не спростовано відповідачем, що між позивачем та ПАТ «Банк« Фінанси та кредит» 28.11.2014 року був укладений договір-заява №331832/260054/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» в національній валюті. На виконання умов договору позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 195063,57 гривень на строк з 28.11.2014 року по 28.02.2015 року за ставкою 25% річних (а.с.4-7). Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Сторони домовились, що відповідач взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти після закінчення строку, визначеного в п.1 договору (28.02.2015 року). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, банківська установа на виконала умови договору та не повернула суму вкладу та нараховані проценти на підставі заяви позивача, поданої 27.02.2015 року. Згідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Беручи до уваги, що сума вкладу, повернення якої позивач вимагає в повному обсязі, згідно положення договору, не повернута відповідачем, суд вважає задовольнити вимоги позивача. За встановлених обставин, за умови прострочення відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 195063,57 гривень та відсоткову ставку 25% річних - 12000 гривень, а всього: 207063,57 гривень. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved