Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4038/82/54891, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 37 530 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити за користування кредитом відсотки у розмірі 13,75% річних, з кінцевим терміном повернення до 26.04.2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідача [PERSON], між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. У зв'язку з невиконанням відповідачами взятих на себе обов'язків утворилась заборгованість, яка станом на 04.11.2015 року становить 31 252,08 дол. США, що в еквіваленті становить 719 404,44 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, застосувавши строки позовної давності щодо сплати відсотків, відповідно до ч. 3, 4 ст.267 ЦК України. Крім того, [PERSON] сплатив отриманий кредит у повній мірі, та вважає, що коливання курсу валют не повинно впливати на розмір кредитних зобов`язань. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.134). Матеріали справи містять письмові заперечення відповідача, в яких [PERSON] вказує, що позовні вимоги не визнає, та просить відмовити у їх задоволенні, стверджуючи що його порука за даним кредитним договором припинена, так як позивачем не пред`явлено вимог до [PERSON] упродовж 6 місяців від дати настання строку виконання основного зобов`язання (а.с.118-121). Заслухавши думку представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4038/82/54891, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 37 530 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити за користування кредитом відсотки у розмірі 13,75% річних, з кінцевим терміном повернення до 26.04.2017 року (а.с.15-19). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідача [PERSON], між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.24-25). Відповідно до ч.1 ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків,якщо інше не вказано договором поруки. 23.04.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, відповідно до умов якої сторони домовились, що процентна ставка з 23.04.2009 року по 23.04.2010 року складає 12,75%річних, а після 23.04.2010 року встановлюється на попередньому рівні та складає 13,75%-річних. Також позичальнику були надані кредитні канікули, тобто, тимчасово за період з 15.05.2009 року до 15.04.2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного за кредитним договором до розміру, визначеного в новому графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до даної додаткової угоди (а.с.26-27). 14.05.2010 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2, відповідно до умов якої позичальнику було збільшено строк кредиту на 81 календарний місяць, датою остаточного повернення є 26.01.2024 року. Також надано послугу відстрочка сплати процентів, тобто тимчасово за період з 15.05.2010 року до 15.04.2011 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника та кредитним договором до розміру процентів, визначеного в новому графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до даної додаткової угоди (а.с.37-39). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №К11/1 від 26.04.2007 року (а.с.12). У зв'язку з невиконанням відповідачами взятих на себе обов'язків утворилась заборгованість, яка станом на 04.11.2015 року становить 31 252,08 доларів США, що еквівалентно 719 404,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 28 444,63 дол. США, що еквівалентно 654 778,60 грн., заборгованість за відсотками - 2 807,45 дол. США, що еквівалентно 64 625,84 грн. 12.08.2015 року на адресу відповідача [PERSON] позивачем було направлена вимога про дострокове виконання грошового зобов`язання за кредитним договором (а.с.47-48), а 15.08.2015 року вимогу про виконання грошових зобов`язань за договором поруки було направлено [PERSON] (а.с.49-51). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Тому враховуючи наведене, оскільки відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит в сумі 37 530 дол. США, тобто позивач з свого боку виконав умови договору, а сам відповідач [PERSON] у свою чергу неналежним чином виконував свої зобов'язання по вказаному договору, при цьому відповідач [PERSON] не виконав умов договору поруки, тому з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором. Згідно ст.88 ЦПК України оскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 10 791,07 грн. судового збору в рівних долях з кожного. Суд не може покласти в основу рішення пояснення відповідача [PERSON] щодо сплати ним кредитних коштів надміру у зв`язку із підвищенням курсу валют, через що заборгованість не повинна була нараховуватись, оскільки п.8.3 кредитного договору сторони визначили, що у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе позичальник; з підписанням договору, позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршення фінансового стану позичальника. Суд також критично ставиться до пояснень представника відповідача [PERSON] щодо застосування строків позовної давності з приводу нарахування банком відсотків по кредиту, оскільки останній платіж [PERSON] по відсоткам було здійснено 13.03.2015 року, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданої банком, а щодо вимог сплати відсотків застосовується загальна позовна давність у три роки. Так як позивач звернувся до суду у грудні 2015 року, тобто менше ніж через рік після останньої сплати, тому судом не може бути застосовано строк позовної давності щодо стягнення відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Суд також не може покласти в основу рішення пояснення відповідача [PERSON] щодо пропуску позивачем 6-місячного строку на пред`явлення вимоги, оскільки останній платіж [PERSON] було здійснено в березні 2015 року, а в серпні 2015 року, тобто через 5 місяців, банк звернувся до обох відповідачів щодо сплати боргу у 60-ти денний термін, а в грудні 2015 року банк звернувся з позовом до суду, таким чином, банк не порушив строків звернення з вимогою до поручителя, встановлених ч.4 ст. 559 ЦК України.

Outcome: approved