Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виключення запису про [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. В заяві зазначив, що з 30 січня 2010 року перебував з відповідачем у шлюбі, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 06.10.2014 року, що набрало законної сили. [INFO] року відповідач стала матір'ю дитини [PERSON], [INFO], батьком якої в актовому запису про народження записаний позивач. Як до реєстрації народження дитини, так і після цього, відповідач не повідомляла позивачеві, що він не є біологічним батьком дівчини, а після розірвання шлюбу повідомила про те, що дитина походить не від позивача. У зв'язку з викладеним просить про задоволення позову та виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи (а. с. 26). З аналогічною заявою по суті (відзивом на позов), яка містить повне визнання позову, звернулась до суду відповідач (а. с. 22-23). ЇЇ представник надав суду заяву з твердженнями про визнання позову і проханням про проведення судового розгляду без його участі (а. с. 29). Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність її учасників. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами фактичними даними, суд доходить висновку про можливість прийняття визнання позову та його задоволення з наступних міркувань. Судом встановлено, що з 30 січня 2010 сторони перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 06.10.2014 року, що набрало законної сили (а. с. 7). В актовому запису про народження [PERSON], [INFO], № 830 від 13.07.2010 року, як батько дитини записаний [PERSON] (а. с. 8). За змістом ст.. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як випливає з роз'яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому, роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, наслідки прийняття судом визнання позову, знаходить всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved