Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] ( відповідач-1), заводу «STEKLOPLAST»(відповідач-2) про стягнення солідарно з відповідачів на його користь грошових коштів на часткове невиконання договору. В позові зазначає, що 19.08.2016р. він уклав договір АР-359 з відповідачем-1. Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець зобовязується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій. Пунктом 1.4 договору визначено загальну площу виробів 12,2 кв.м, доставка 07.09.2016р. Відповідно до п.п. 2.1,2.2 договору, вартість виробів складає 24509 грн. Відповідно до п. 3.2 договору, передача виробів у власність замовника повинна відбутися протягом 21 календарного дня з моменту укладення договору, а в разі якщо вироби мають нестандартну комплектацію, строк передачі збільшується до 40 днів. 19.08.2016р. відповідачем-2 йому було надано акцизний талон № 247971, відповідно до якого встановлена акція на 20% від вартості виробів, обумовлених договором від 19.08.2016р. Працівником відповідача-2 зроблено записи про обсяг робіт, які мали бути виконані відповідно до договору, а саме: 100% соціальний пакет, доставка, демонтаж, монтаж, козирок, москітна сітка, винос рами, винос сміття, відлив. Він, умови п. 2.1 договору виконав, сплатив грошові кошти у сумі 24509 грн., що підтверджується чеками : № 582683 від 19.08.2016р. на суму 16000 грн., № 582684 від 19.08.2016р. на суму 4000 грн., № 089024 від 07.09.2016р. на суму 4734 грн. Відповідачі, крім доставки виробів, не виконали інших умов договору, а саме: демонтаж, монтаж, козирок, москітна сітка, винос сміття, винос рами, відлив. Всі ці роботи виконані іншими особами, яких він вимушений був підрядити за окремі кошти. Акту прийому-передачі виконаних робіт він з відповідачами не підписував. Він звертався до відповідачів з претензіями, проте відповідей не отримав. В договорі від 19.08.2016р. не зазначено чіткого розмежування між вартістю виробів та вартістю робіт по демонтажу старих виробів і встановлення нових. Вважає, що вартість виконання робіт дорівнює вартості матеріалу, з якого роботи виконуються, тому відповідачі мають повернути йому вартість невиконаних робіт, яка складає 12254,50 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів 12254,50 грн. за часткове невиконання договору від 19.08.2016р. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити в повному обсязі, та розгляд справи провести без участі відповідачів, з ухваленням заочного рішення по справі. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач-1 у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач-2 у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч.4 ст. 169 , ст.224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до матеріалів справи, наданих доказів, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем-1 19 серпня 2016 р. було укладено договір № 359. Згідно п.1.1 договору Замовник, позивач по справі, доручає, а Виконавець, відповідач-1 по справі, зобовязується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій( надалі Вироби) по розцінкам Виконавця. Умовами договору передбачається, що Замовник зобовязується оплатити та прийняти виготовлені Вироби (п.1.2 договору), вартість Виробів складає 24509,00 грн( п.2.1,3.1 договору), завдаток 80% - 20000,00 грн. (п.2.2 договору). Строк виконання та передачі у власність Виробів Замовнику протягом 21 робочого дня ( п.3.2 договору). На договорі прописними літерами зазначено «Доставка на 07.09».( а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст.. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Правовідносини між позивачем та відповідачем-1, крім норм Цивільного Кодексу України, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Договір підписаний позивачем та відповідачем-1 та свідчить про згоду сторін з його умовами. Як вбачається з матеріалів справи, договором від 19.08.2016р. № 359 передбачені всі істотні умови які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства: предмет договору ( п.1.1),строк договору ( п.3.2), ціна, порядок оплати (п.п.2.1,2.2,3.1), передача виробів ( п.п.3.5,3.6). Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Факт виконання та передачі Виробів позивач не заперечує, претензій щодо якості виготовлених та переданих йому Виробів, не має. В договорі № 359 від 19.08.2016р.,виконання інших видів робіт, як то демонтаж,монтаж козирок, москітна сітка, винос сміття, винос рами, відлив не зазначено, обовязків виконання цих видів робіт відповідач-1, Виконавець за договором, не приймав. Наданий до матеріалів справи акцизний талон від завода-виробника, на звороті якого написано перелік робіт та матеріалів, не є договором чи додатком до договору, що є невідємною його частиною ( а.с.5). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996р. « Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» в п.19 розяснено, що «угода, укладена громадянином всупереч установленим правилам безпосередньо з неуповноваженим працівником підприємства побутового обслуговування про особисте виконання ним роботи без відповідного оформлення, не породжує прав і обов'язків між громадянином та цим підприємством і не може бути підставою для покладення на останнє відповідальності за невиконання такої угоди, втрату або пошкодження майна.» Отже, посилання позивача на те, що працівником відповідача-2 зроблено записи про обсяг робіт, які б мали бути виконанні відповідно до договору, є не обґрунтованими, а позовні вимоги такими що не підлягають задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. При цьому, як передбачено в ч. 4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи зясовані у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed