Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачами до 01.01.2006 року існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст..11 ЦК України, у зв`язку з чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Стверджує, що послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду відповідно по роках. Відповідачі в добровільному порядку за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період 01.11.2013 року по 31.12.2020 року в сумі 23 628грн. 45коп. не відшкодували по сьогоднішній день. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість, а також 1 014грн. 84коп. втрат від інфляційних процесів, 546грн. 09коп. три відсотки річних та витрати пов`язанні із сплатою судового збору в сумі 2 270грн. 00коп. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири, в якій і зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.8,29/, а відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.28/. Між позивачем та відповідачем [PERSON] існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст..11 ЦК України, у зв`язку з чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій зазначила, що позов не визнає, оскільки не являється власником квартири. Дослідивши позовну заяву, подані додатки, отриману судом інформацію про зареєстроване місце проживання та заяву відповідача [PERSON] , суд вважає, що підстав для стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з відповідача [PERSON] не має. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розрахунків відповідач [PERSON] заборгував позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період 01.11.2013 року по 31.12.2020 року в сумі 23 628грн. 45коп.; 1 014грн. 84коп. втрат від інфляційних процесів, 546грн. 09коп. три відсотки річних /а.с.10-17/. Згідно ст..625 ч.2 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial