Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31 січня 2017 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №194/17 про надання останній кредиту в сумі 3500 грн. 00 коп. строком на 10 місяців починаючи з 31 січня 2017 року по 30 листопада 2017 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідачка [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] повинна була повернути 3500 грн. 00 коп. в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 0,25% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. Відповідачка [PERSON], не належним чином виконувала свої зобовязання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобовязань виявилися в тому, що відповідачка не сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Станом на 30 вересня 2017 року сума кредиту не повернена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 2788 грн. 19 коп. Згідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] повинна повернути: 2788 грн. 19 коп. залишок по кредиту; 2451 грн. 95 коп. проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, тобто заборгованість становить 5240 грн. 14 коп. Виконання зобовязань відповідачки за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного 31 січня 2017 року за № 194/17 договору поруки, солідарною порукою фізичної особи відповідачки [PERSON], відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобовязаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачка [PERSON] зобовязалася перед позивачем відповідати солідарно з відповідачкою [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором № 194/17 від 31 січня 2017 року. Відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачам письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у звязку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом до відповідачів як боржників про примусове стягнення за кредитним договором заборгованості за кредитом та відсоткам. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у випадку неявки відповідачів в судове засідання не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с. 48). Відповідачка [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.\~46), в судове засідання не зявилася причини неявки суду не повідомила. Відповідачка [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.\~47), в судове засідання не зявилася причини неявки суду не повідомила. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку спрощеного провадження при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №194/17 від 31 січня 2017 року (а.с. 5-6) про надання останній кредиту в сумі 3500 грн. 00 коп. терміном на 10 місяців зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 0,25 % на залишок заборгованості за кредитом, а також процентів, нарахованих згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 30 листопада 2017 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці [PERSON] грошові кошти у сумі 3500 грн. 00 коп. згідно видаткового касового ордеру від 31\~січня 2017 року, а відповідачка зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача, починаючи з 31 січня 2017 року та погасити кредит не пізніше 30 листопада 2017 року, а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобовязань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-10561 ЦК України (а.с. 5-6). Оскільки відповідачка порушила строки сплати кредиту та відсотків, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 4). Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п. 4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Виконання умов кредитного договору забезпечувалось солідарною порукою фізичної особи відповідачки [PERSON], згідно договору поруки №194/17 від 31 січня 2017 року, відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобовязалися перед позивачем відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №194/17 від 31 січня 2017 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачка [PERSON] отримала кредит у сумі 3500 грн. 00 коп., але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у звязку з чим позивачем їй та поручителю 21 серпня 2017 року направлялися претензії з вимогами про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам, але і після цього відповідачами не були виконані умови зобовязання, що свідчить про істотне порушення ними в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди (а.с.\~9,10). На підставі зазначеного, суд, у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів борг по укладеному між сторонами 31\~січня 2017 року кредитному договору станом на 30 вересня 2017 року в розмірі 5240 грн. 14 коп. з яких 2788 грн. 19 коп. залишок по кредиту та 2451 грн. 95 коп. проценти за користування кредитом, оскільки до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved