Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на утриманні відповідачки. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2013 року у справі №1716/4923/2012 було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.11.2012 і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінилось матеріальне становище позивача, а саме - він тривалий час не працює, від другого шлюбу має малолітню дитину. З огляду на зазначене позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, визначивши їх розмір - 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позовні вимоги підтримує. Також, просить справу розглядати без його участі. Відповідачка втретє не з`явилась в судове засідання. Згідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі, відзив на позов до суду відповідачка не подавала, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі відповідачки. Суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2013 року у справі №1716/4923/2012 з позивача було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.11.2012 і до досягнення дитиною повноліття. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, змінилось матеріальне становище позивача, а саме - він тривалий час не працює, його майновий стан погіршився, від другого шлюбу має малолітню дитину. На підтвердження факту неможливості сплати аліментів в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, позивачем надано копію трудової книжки, з якої вбачається, що останній запис про звільнення з роботи за угодою сторін ТОВ «Новус Україна» внесено 26.01.2018 р. В подальшому відомості про працевлаштування до трудової книжки позивача не вносились. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При прийнятті рішення щодо зменшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджет на 2020 рік», який на період з 1 січня 2020 року становить для дитини віком вiд 6 дo 18 рокiв - 2218гривень, а тому прохання позивача про зменшення розміру аліментів до розміру ј частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, є співрозмірним до того, що встановлено законом. В той же час суд звертає увагу на наступне. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов`язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше). Оскільки мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину, визначений законодавчими актами України, а це 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то додаткове ухвалення рішення суду з цього приводу не потребується. Так само не потребується зазначення у рішенні суду про мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину. Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідачки на його користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачем вимог. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Outcome: approved