Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 31 серпня 2010 року виконкомом Скитківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що останнім часом шлюбні відносини не склались, на грунті чого постійно виникали сварки та скандали, оскільки відповідачка його зраджує, а тому він залишив її та поїхав разом із сином проживати до своїх батьків. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб із [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. Суду пояснив, що намагався зберегти сім'ю. У відповідачки інший чоловік. З листопада 2015 року разом не проживають. Також просив судові витрати з відповідачки не стягувати. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суду пояснила, що позивач бив її, тому не може з ним жити. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /а.с.4/. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сторони наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати позивач просить не стягувати на його користь з відповідача. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved