Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з наступних підстав. [INFO] року померла його бабуся [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 24 жовтня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 64. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у склад якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,210 га, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №612, виданий 02.01.2003 року Покровською райдержадміністрацією Дніпропетровської області. На випадок смерті померла [PERSON] заповіт не складала, єдиним спадкоємцем померлої була його мама [PERSON] [INFO] року його мама яка спадкоємцем [PERSON], а саме [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей 30 березня 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 113. При житті його мама не встигла оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] У відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України єдиним спадкоємцем прав померлої [PERSON] є позивач за правом представлення. Так як оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутній (втрачений), то позивач не звертався до Покровської Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім'я померлої [PERSON], позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, та оскільки позивач на даний час не є власником вище вказаного майна, подальша державна реєстрація його в органах державної реєстрації прав не можлива. Отже будучи спадкоємцем, позивач не може в повній мірі розпоряджатися спадковим майном. Позивач бажає зареєструвати своє право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин позивач звернувся до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на ті обставини, що відповідач не заперечує проти визнання позову, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року (а.с.5). Як встановлено матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про народження [PERSON], копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.09.2018 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] - позивач [PERSON] є внуком померлої [PERSON] (а.с.6-7, 10) Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] померлій [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради, площею 5,210 га. (а.с.11). Так, відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально та визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved