Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір №490916208 від 27 травня 2014 року відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 24699 гривень 74 копійки, а відповідач як позичальник зобов'язався повернути кредит в строк з 27 травня 2014 року по 28 травня 2019 року сплачувати проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до договору - графіком погашення кредиту. Відповідно до умов договору банк передав відповідачеві зазначені грошові кошти, а відповідач зобов'язався в строки, обумовлені кредитним договором, та згідно графіка, повертати кредит і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом. Після укладення кредитного договору відповідач свої зобов'язання за договором не виконував належним чином, в зв'язку з систематичним порушенням кредитних зобов'язань, станом на 23 липня 2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом в сумі 23733 гривні 67 копійок, за відсотками в сумі 6179 гривень 10 копійок та нараховано штраф за несвоєчасне здійснення платежів по кредиту в сумі 3200 гривень 00 копійок, а всього 33112 гривень 77 копійок, в зв'язку з чим вони змушені звернутися з позовом до суду, оскільки сторонами зобов'язання за договором повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, згідно поданого клопотання (а.с.39,43,45-46) позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с.40,44), в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який за змістом та формою відповідає вимогам ст. 1054-1055 ЦК України та відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 27 травня 2014 року укладений кредитний договір №490916208 (а.с.4-5), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 24699 гривень 74 копійки зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 39,90% річних та строком повернення кредиту до 28 травня 2019 року, а відповідач як позичальник зобов'язався повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком платежів (а.с.6-7), що є додатком 1 до договору, а в разі несвоєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором сплачувати штраф у порядку та розмірах, визначених п.13 кредитного договору. Відповідач в порушення умов договору не виконував взяті на себе грошові зобов'язання та не виплачував в повному обсязі та у встановлений кредитним договором строк як суму кредиту, так і відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим згідно розрахунку позивача (а.с.10) станом на 23 червня 2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 23733 гривні 67 копійок, за відсотками - 6179 гривень 10 копійок та нараховано штраф за несвоєчасне здійснення платежів по кредиту в сумі 3200 гривень 00 копійок, відповідно до умов кредитного договору, а позивач має право вимагати від відповідача оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Таким чином, з зазначеного вбачається, що зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст.ст. 626, 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України. Позивач повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за кредитним договором шляхом направлення на його адресу вимоги про досудове врегулювання спору від 21 липня 2015 року (а.с.12) яка залишилася без задоволення. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором - в сумі 30486 гривень 93 копійки. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку з задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved