Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Харківжитло», в якому просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01 лютого 2015 року по 31 січня 2016 року у відповідності до п. 4.7, п. 10.3 Договору №45157 в сумі 227 681 грн. 15 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що між ним та відповідачем ТОВ «Харківжитло» 10 січня 2006 року був укладений договір пайової участі у будівництві №45/57 житлового багатоквартирного будинку за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 144. Відповідно до умов договору позивач зобовязаний був внести і вніс на розрахунковий рахунок ТОВ «Харківжитло» пайовий внесок в розмірі 438 264 грн., що на день укладання договору складало 86\~785 у.о.; відповідач, в свою чергу, зобовязався завершити будівництво обєкту у 2-му кварталі 2009 року. По завершенню будівництва позивачу повинна була виділитися в натурі, із створеної учасниками спільної часткової власності, трикімнатна квартира будівельний номер 45/57 у будинку за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 144, \~на четвертому поверсі, загальною проектною площею 102,10 кв.м. На момент подання позовної заяви відповідач зобовязання за договором про пайову участь у будівництві не виконав, чим порушив права позивача. Позивач зазначає, що він виконав взяті за договором зобов'язання, своєчасно сплатив вартість обраного об'єкта, відповідач прийняв сплачені кошти та закріпив за ним конкретний об'єкт, а саме зазначену квартиру. Проте взяті на себе зобов'язання щодо введення в експлуатацію об'єкта будівництва у другому кварталі 2009 року \~та передати його під заселення, відповідач до теперішнього часу не виконав, що є істотним порушенням умов договору, у звязку з чим позивач позбавлений можливості отримати те, на що розраховував при укладанні договору. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання зявився, заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на норми Закону України «про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва»; на безпідставність підстави нарахування пені, передбаченої п.10.3 Договору; на те, що розмір заявленої позивачем пені не відповідає збиткам позивача; на те, що позивачем не в повному обсязі сплачено суму, яка підлягає сплаті за Договором. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 10 січня 2006 \~року між [PERSON] та ТОВ «Харківжитло» був укладений договір пайової участі у будівництві №45/57 з додатками. З вказаного договору вбачається, що його предметом є домовленість сторін спільно діяти на підставі об'єднання своїх пайових внесків для досягнення спільної мети: будівництво та введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 144. Згідно п.3.1. вказаного договору до обов'язків позивача входило внесення грошових коштів ( Пай) загальна сума якого на дату укладання договору склала 438\~264 грн., що на день укладення договору рівнялось 86785 у.о. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався по закінченню будівництва виділити позивачу з багатоквартирного будинку за вищевказаною адресою в натурі його частку у вигляді \~трикімнатної квартири \~будівельний номер 45/57 у будинку за адресою м. Харків, вул.. Полтавський шлях, 144, \~на четвертому поверсі , загальною проектною площею 102,10 кв.м., \~та у відповідності до п.2.4. завершити будівництво Об'єкту в другому кварталі 2009 року. На підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань по договору, щодо внесення грошових коштів 29.01.2007 \~року [PERSON] на депозитний рахунок відвідача було внесено 86\~785 у.о. (в доларах США), що\~ в еквіваленті складало 438 264 грн.,\~ \~\~що підтверджується відповідною довідкою в матеріалах справи. Відповідно до\~ ст. 526 Цивільного кодексу України\~ зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до\~ ст. 530 ЦК України, якщо в договорі передбачений строк його виконання, то він підлягає виконанню в цей строк. У ст.\~612 ЦК України чітко визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем своїх зобовязань щодо завершення будівництва у другому кварталі 2009 року та передачі позивачу квартири, відповідно до умов укладеного з [PERSON] договору. \~ Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.09.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 04.12.2013 року, встановлено порушення зобовязань відповідачем за договором від 10.01.2006 року №45/57, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобовязань у розмірі 65739,78 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 09.07.2014 року, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобовязань у розмірі 60840,64 грн. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2015 року, рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.06.2015 року в частині стягнення з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пені за прострочення виконання зобовязань у розмірі 96\~346, 03 грн., було залишено без змін. Відповідно до п. 10.3 договору № 45/57 у разі порушення ТОВ «Харківжитло» своїх зобовязань відповідно до п. 2.4 (строк закінчення будівництва 2-й квартал 2009 року), більш ніж на 90 банківських днів, товариство сплачує пайщику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично внесених пайщиком грошових коштів за кожний день прострочення, починаючи з 91-го дня. Згідно зі ст. 192 ЦК України\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання по номінальній вартості на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися у випадках та в порядку, встановленими законом. Відповідно до ст.533\~ЦПК України\~ грошове зобов'язання має бути виконано в гривнях, а якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На підставі зазначеного розраховує пеню, виходячи із внесеної позивачем суми у розмірі 438 264 грн. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення виконання зобовязання за період з 01 лютого 2015 року по 31 січня 2015 року в сумі 227\~681, 15 грн., враховуючи розмір облікових ставок НБУ з 01.02.2015 р. по 05.02.2015 р. 14,00%, з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р. 19,5%, з 04.03.2015 р. по 27.08.2015 р. 30, 00%, з 28.08.2015 р. по 24.09.2015 р. 27,00%, з 25.09.2015 р. по 29.10.2015 р. 22,00 %, з 30.10.2015 р. по 17.12.2015 р. 22,00%,з 18.12.2015 р. по 31.01.2016 р. 22,00% із розрахунку: (438\~264 х 2 х 14,0) : 100: 365 х 5 = 1\~681, 01 грн. (438 264 х 2 х 19,5) : 100: 365 х 23 = 12\~175, 33 грн. (438 264 х 2 х 30,0) : 100: 365 х 177 = 127\~516, 81 грн. (438\~264 х 2 х 27,0) : 100 : 365 х 28 = 18\~154, 94 грн. (438\~264 х 2 х 22,0) : 100 : 365 х 35 = 18\~491, 14 грн. (438\~264 х 2 х 22,0) : 100 : 365 х 94 = 49 661, 92 грн. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України, тому з урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved