Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому зазначив, що відповідно до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0859/82/0072614 від 31 січня 2013 року він надав відповідачкі кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії у сумі 39902,62 грн. на строк до 31 січня 2019 року зі сплатою 38,3% річних, а відповідачка зобов'язалася належним чином використати та повернути позивачу кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. За твердженням позивача, відповідачка не виконує вищезазначені умови кредитного договору, а саме не здійснює щомісячну сплату кредиту, в зв'язку з чим станом на 19 листопада 2014 року має перед банком заборгованість в сумі 35235,99 грн., з яких прострочена сума боргу складає 339,63 грн.. За твердженням позивача, відповідачка також не виконує умови щодо сплати відсотків за вищезазначеним кредитним договором та станом на 19 листопада 2014 року має перед банком заборгованість зі сплати відсотків в сумі 9341,39 грн.. Згідно ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 10.3 Кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує позичальнику пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. В позові зазначено, що станом на 19 листопада 2014 року заборгованість відповідачки перед банком зі сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків становить 15006,61 грн.. В позові позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки 59583,99 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0859/82/0072614 від 31 січня 2013 року та понесені ним судові витрати в сумі 595,84 грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу без її участі, позов визнає повністю, жодних заперечень проти його задоволення немає. Ретельно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 31 січня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0859/82/0072614, згідно якого позивач надав відповідачкі кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії у сумі 39902,62 грн. на строк до 31 січня 2019 року зі сплатою 38,3% річних, а відповідачка зобов'язалася належним чином використати та повернути позивачу кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, щомісячну сплату кредиту не здійснює, в зв'язку з чим станом на 19 листопада 2014 року має перед банком заборгованість в сумі 35235,99 грн., з яких прострочена сума боргу складає 339,63 грн.. Відповідачка також не виконує умови щодо сплати відсотків за вищезазначеним кредитним договором та станом на 19 листопада 2014 року має перед банком заборгованість зі сплати відсотків в сумі 9341,39 грн.. Згідно ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 10.3 укладеного сторонами кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує позичальнику пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Станом на 19 листопада 2014 року заборгованість відповідачки перед банком зі сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків становить 15006,61 грн.. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом першим статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 статті 1050 встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved