Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в сумі 300000 грн, посилаючись на те, що 20.09.2009 року відносно його доньки [PERSON] відповідачем [PERSON] був скоєний злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України. Однак справа щодо нього була закрита у зв'язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст. 1, ст. 6 Закону України від 08.07.2011 року «Про амністію у 2011 році». В результаті злочинних дій відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка полягала в стражданнях та хвилюваннях, оскільки втратив найдорожче у своєму житті - єдину доньку, погіршенні стану здоров'я, необхідності неодноразового лікування, а також необхідність тривалого періоду для реабілітації та відновленні звичного способу життя. В зв'язку з цим просив стягнути з відповідачів на відшкодування моральної шкоди 300000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали згідно доводів викладених в позовній заяві та просила стягнути моральну шкоду з обох відповідачів в солідарному порядку. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився, був завчасно належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, позов визнавав частково в сумі 10000 грн, про що також надіслав до суду заяву. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити за безпідставністю. Як пояснив [PERSON] доручення на володіння автомобілем, який був учасником ДТП, надав [PERSON] в 2008 році строком на три роки. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, були завчасно повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові відправлення, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Заслухавши позивача та його представника, відповідачів та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються вимогами ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Судом встановлено, що 20.09.2009 року близько 23 год. 40 хв. відповідач [PERSON] скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України. В результаті зіткнення автомобілів пасажир [PERSON], яка є донькою позивача, отримала тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких [INFO] померла. /а.с. 5/. Наведене стверджується постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2013 року, якою відповідач [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України на підставі п. «в» ст. 1, ст. 6 Закону України від 08.07.2011 року «Про амністію у 2011 році» та провадження по справі закрито/а.с.5-8/. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Суд вважає, що встановлено протиправність дій відповідача [PERSON], його вина в заподіянні шкоди та наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями відповідача. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд керується вимогами ст. 1167 ЦК України, згідно яких моральна /немайнова / шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, яка передбачає, що відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізично особи. Крім того, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку(дружині), батькам(усиновлювачам), дітям(усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, що передбачено вимогами ст. 1168 ЦК України. При цьому судом враховуються незворотні моральні страждання та хвилювання, пов'язані із смертю та втратою позивачем єдиної доньки [PERSON] Все це призвело до порушення звичного для нього порядку організації життя та вимагало додаткових зусиль для його відновлення. З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх наслідків, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, оскільки позивач розмір заявлених позовних вимог в цій частині достатньою мірою не підтвердив та визначає розмір моральної шкоди в сумі 150000 грн, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] згідно зі ст. ст. 1167, 1168 ЦК України. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] суд вважає відмовити за безпідставністю, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження недбалості зі сторони останнього як власника джерела підвищеної небезпеки, та доказів що свідчать про неправомірність заволодіння транспортним засобом відповідачем [PERSON], суду не надано. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial