Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики та сплату коштів у твердій грошовій сумі за прострочення грошового зобовязання, посилаючись на те, що 08.09.2016 між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він надав відповідачу по справі грошові кошти в сумі 3000 грн. 00 коп. Згідно даного договору відповідач зобов'язалася повернути отриману суму в розмірі 3000 грн. 00 коп. 26.09.2016. За прострочення повернення коштів відповідач зобов'язалася сплатити додатково за кожен день прострочення 100 грн. 00 коп. Підтвердженням отримання коштів у позику та факту їх передачі відповідачу є розписка від 08.09.2016. Станом на 10.02.2016 відповідач не виконала свої зобовязання за розпискою, тому позивач подав заяву про збільшення суми позовних вимог в частині стягнення заборгованості з 9500 грн. 00 коп. на 16700 грн. 00 коп., відповідно до кількості днів прострочення. Станом на 27.02.2016 відповідач не виконала свої зобовязання за розпискою, тому позивач подав заяву про збільшення суми позовних вимог в частині стягнення заборгованості з 16700 грн. 00 коп. на 18400 грн. 00 коп., відповідно до кількості днів прострочення. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму коштів та витрати зі сплати судового збору. Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, скерували до суду письмові заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, скерувала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2016 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 грн. 00 коп., які вона зобов'язалася повернути 26.09.2016. Також відповідач зобовязалася сплатити позивачу додатково 100 грн. 00 коп. за кожен день прострочення повернення суми позики. У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт одержання грошей підтверджується розпискою відповідача від 08.09.2016. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. \~Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконанням сторонами. \~Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши обставини справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб та не суперечить вимогам ст. ст. 321, 328, 1046, 1047 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON]А, які підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України\~\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі\~\~551 грн. 21 коп.

Outcome: approved