Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини . В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , яка 14 квітня 2020 року склала заповіт на його користь на усе належне їй майно. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки на території Миколаївської сільської ради площею 6,22 га та 5,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця є позивач, відповідачі - його брат та сестра [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані разом з бабусею на день її смерті. З метою оформлення свідоцтва на право власності він звернувся до Волноваської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову через пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустив строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 19.12.2020 року до 30.04.2021 року в Україні було продовжено дію карантину, що позбавило його можливості своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивач просив призначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі - [PERSON] [INFO] в с.Катеринівка Мар`їнського району Донецької області . Ухвалою від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви, в яких просили розглянути позов за їхньої відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.ст. 12, 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом було встановлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 11.02.1989 року, де батьками зазначено - [PERSON] та [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.10.2011 року, судом встановлено, що дошлюбне прізвище матері позивача - [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження від 11.10.2011 року судом встановлено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.12.2000 року судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2020 року судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у с.Катеринівка Мар`їнського району Донецької області. З державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.12.2005 року та з заповіту про право на спадщину за законом від 12.07.2020 року судом встановлено, що померла [PERSON] на момент смерті була власницею двох земельних ділянок площею 6,22 га та 5,89 га на території Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області. З відповіді в.о. завідувача державною нотаріальною конторою Шишмана В. вбачається, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не відкривалася. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на положення ст. 1272 ЦК України, суд призначає додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тільки у разі наявності поважних причини його пропуску, обов`язок доведення існування яких покладено на особу, яка звертається з такою вимогою. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. З досліджених доказів вбачається, що 04 березня 2021 року у позивача закінчився передбачений ст. 1270 ЦК строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі. Позивач на обґрунтування причини пропуску строку до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини зазначив карантинні обмеження, тому зміг звернутися тільки 15.04.2021 року. Отже, звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини становило для позивача істотні труднощі. Також суд зазначає, що до його повноважень під час розгляду справи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не входить обов`язок визначати конкретні права на спадкове майно, щодо яких визначено цей додатковий строк. На підставі викладеного,

Outcome: approved