Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що його матері [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно, а спадкоємцями були позивач та його брат [PERSON] На теперішній час позивач є власником 1/2 частини квартира [ADDRESS] Іншу частину спадкового майна успадкував його брат [PERSON], однак не отримав спадщину, оскільки помер [INFO]. Після смерті [PERSON] його донька звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак до цього час нею спадщина не оформлена. Позивач вважає, що відповідачку, як спадкоємця, необхідно усунути від права на спадкування після смерті [PERSON] виходячи з наступного. Так, [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності (загальне захворювання), він страждав розладом психіки. До дня смерті знаходився на стаціонарному лікуванні в Херсонській міській психоневрологічній поліклініці. Внаслідок хвороби брат позивача не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребував постійного догляду та матеріальної допомоги. Відповідачка достовірно знала про тяжку хворобу батька, однак не надавала вказаної допомоги своєму батьку в той час, коли той перебував у тяжкому, безпорадному стані та потребував лікування як стаціонарного так і амбулаторного, не надавала йому допомоги по догляду в період повної непрацездатності, не відвідувала та не цікавилася його здоров'ям як вдома, так і в лікарні. На підставі вищевикладеного просить суд усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] та стягнути судовий збір на його користь. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених в позові та просили суд їх задовольнити. Відповідач та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що він є необґрунтований та таким, що не підлягає задоволенню. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER] від [INFO].(а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS], що належала їй згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управління комунальної власності м. Херсон Херсонської міської ради 02.04.2012 року.(а.с.6), спадкоємцями якого являлись позивач та його брат [PERSON] Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.05.2014 року, позивач являється власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] Іншу частину спадкового майна успадкував позивача брат [PERSON], однак відповідного свідоцтва про право на спадщину він не отримав, оскільки помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER] від 11.11.2013 року.(а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та спадкоємцем стала його донька (відповідачка по справі). Слід зазначити, що до складу спадщини, у відповідності до ст.1218 ЦК України ввійшли всі права та обов'язки [PERSON], що належали йому на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на нерухоме майно 1/2 частини квартири [ADDRESS]. З пояснень сторін вбачається, що після смерті [PERSON] його донька [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак до цього час нею спадщина не оформлена. З матеріалів справи судом встановлено, що за життя [PERSON] перебував у безпорадному стані, тяжко хворів, йому було встановлено другу групу інвалідності (загальне захворювання), він страждав розладом психіки відповідно до довідки МСЕК (а.с.11). До дня смерті він знаходився на стаціонарному лікуванні в Херсонській міській психоневрологічній поліклініці. Внаслідок хвороби, останній не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребував постійного догляду та матеріальної допомоги яку постійно надавав [PERSON], що підтверджується довідкою від 22.06.2013 року, виданою головою правління ЖБК «Верховина» (а.с.13) та листом головного лікаря Херсонської обласної психіатричної лікарні (а. с. 91). Судом з матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що відповідачка достовірно знала про тяжку хворобу батька, однак не надавала вказаної допомоги своєму батьку в той час коли він перебував у тяжкому стані та потребував лікування як стаціонарного так і амбулаторного, не надавала йому допомоги по догляду в період повної непрацездатності, не відвідувала та не цікавилася його здоров'ям. Вказаний факт не заперечувався самою відповідачкою в судовому засіданні. Зазначені факти були підтверджені у судовому засіданні також показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зокрема зазначили, що останні роки життя [PERSON] перебував у безпорадному стані, тяжко хворів та потребував догляду, який йому надавав його брат [PERSON] При цьому свідки зазначили, що [PERSON] ухилялась від виконання покладених на неї обов'язків по утриманню свого батька, хоча знала що він тяжко хворів і перебував у безпорадному стані. У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. В даному випадку відповідачкою грубо було порушено свої зобов'язання по догляду за батьком. Також факт не надання допомоги відповідачкою своєму батьку в той час, коли він перебував у тяжкому стані та потребував постійного догляду та лікування підтверджується листом №3426 від 21.08.2014 року, виданого головним лікарем Комунального закладу «Херсонської обласної психіатричної лікарні» Херсонської обласної ради відповідно до якого [PERSON] знаходився на лікуванні КЗ «Херсонської обласної психіатричної лікарні» ХОР з 18.09.2013 року по [INFO] з діагнозом органічне враження ЦНС/ хронічний церебральний арахноїдит/ зі слабоумством. Помер [PERSON] [INFO] від набряку головного мозку. За час перебування в лікарні померлий регулярно відвідувався його братом [PERSON],який турбувався та дбав про стан здоров'я [PERSON], передавав додаткові медикаменти та продукти харчування. (а.с.91). Згідно до листа №3426 від 21.08.2014 року, виданого головним лікарем Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради встановлено, що у з'язку з недостатнім фінансуванням лікарні, гроші на загальну суму 16025.8 грн. на придбання ліків для [PERSON] передавав [PERSON], він же додатково приносив всі необхідні для лікування медикаменти. Крім того за висновком судової медичної експертизи [PERSON] за психічним станом був визнаний недієздатним та рекомендовано оформлення над ним опіки.(а.с.125). Крім того з пояснень сторін та досліджених матеріалів справи а також показам свідків судом встановлено, що після смерті [PERSON] похованням займалася не його донька, а брат померлого [PERSON], який піклувався про нього до смерті, що підтверджується листом №28023/06 від 13.10.2014 року, виданим заступником начальника управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні (а.с.129). Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, яким суд роз'яснив, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. До показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] займалась утриманням [PERSON] суд відноситься критично та прийняти їх до уваги не може, оскільки вони не конкретні та суперечливі, про вказані факти їм відомо зі слів відповідачки, крім того вони спростовуються матеріалами справи, дослідженими судом. З даних підстав суд вважає доведеним той факт, що відповідачка, яка є донькою спадкодавця [PERSON], не приймала участі в матеріальному утриманні свого батька в період часу, коли він був непрацездатним (встановлено інвалідність) та який потребував матеріального забезпечення в зв'язку із тяжким захворюванням та їх ускладнень, які супроводжувались постійним перебуванням на лікарняному та подальшим визнання його недієздатним. Крім того, відповідачка не приймала участі в догляді за хворим, не цікавились станом його здоров'я, не відвідувала його та не вчиняла жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже віднісшись до стану здоров'я свого батька, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікала своїми обов'язками, передбаченими законом та не надала жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання [PERSON] Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачка [PERSON] ухилялася від надання допомоги по утриманню та догляду за спадкодавцем [PERSON], який через тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані, а відтак позов є законним та підлягає задоволенню в повному обсязі, в зв'язку з чим необхідно усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved