Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за договором позики. У підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що між ним та відповідачем 07 липня 2014 року було укладено договір позики на суму 50000,00 грн., у якому відповідач зобов'язався повернути борг до 07.08.2015 року. На підтвердження передання та отримання вказаних коштів відповідач надав позивачу власноручно написану розписку. Відповідно до п. 5 договору позики, якщо позичальник поверне 07.08.2015 року позику в сумі меншій ніж 50000,00 грн., він має сплатити штраф в розмірі 10% від різниці між фактично повернутою і належною сумою. Згідно п. 6 договору позики, за прострочення виконання зобов'язань за договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення до моменту повернення позики. До вказаного строку відповідач грошові кошти в повному обсязі не повернув, віддав борг лише в розмірі 24000,00 грн. На прохання позивача про добровільну сплату іншої частини заборгованості ніяким чином не відреагував. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 26000,00 грн., 10400,00 грн. - пеню за період прострочення повернення боргу, 85,48 грн. - 3% річних, 2600,00 грн. - суму штрафу за прострочення сплати боргу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено договір позики від 07 липня 2014 року, відповідно до якого відповідач взяв в борг у позивача 50000,00 грн. строком на 1 місяць, тобто до 07.08.2015 року, що підтверджується самим письмовим договором та розпискою відповідача. Відповідно до п. 5 договору позики, якщо позичальник поверне 07.08.2015 року позику в сумі меншій ніж 50000,00 грн., він має сплатити штраф в розмірі 10% від різниці між фактично повернутою і належною сумою. Згідно п. 6 договору позики, за прострочення виконання зобов'язань за договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення до моменту повернення позики. Але до теперішнього часу свої зобов'язання в повному обсязі не виконав, повернув борг лише в розмірі 24000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з тим, що відповідач до тепер не повернув позивачу позичені в нього гроші в розмірі 26000,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму, а також 10400,00 грн. - пеню за період прострочення повернення боргу, 85,48 грн. - 3% річних, 2600,00 грн. - суму штрафу за прострочення сплати боргу, а отже на загальну суму 39085,48 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved