Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, вказавши в заяві, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2010р. з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.06.2010 року і до повноліття дитини. В період з 01.07.2010 року по жовтень 2010 року заявник сплачував аліменти на утримання дочки. 23.10.2010 року він переніс ішемічний інсульт. З 23.10.2010 року по 16.11.2010 року він перебував у комі у комунальній установі «6-та міська клінічна лікарня». З 23.10.2010 року по 02.02.2011 року він майже постійно перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні і потребував постійного стороннього догляду. У лютому 2011 року він був визнаний інвалідом і йому встановлена 2 група інвалідності. Після цього він щорічно проходив стаціонарне лікування в неврологічному відділенні. В листопаді 2016 року позивач отримав розрахунок заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-4546 від 13.06.2010р. державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби, згідно з яким загальна сума заборгованості на 01.11.2016 року складає 30 299,12 грн., оскільки заборгованість утворилася через його хворобу і неможливість працевлаштування, проситьзвільнити його від сплати заборгованості по аліментам в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в повному обсязі у зв'язку з важким станом здоров'я, та відсутністю грошових коштів на погашення заборгованості. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала, суду пояснила, що донька на протязі багатьох років знаходиться на її утриманні, батько матеріальної допомоги не надає, хоча їй відомо, що він має вантажний автомобіль, на якому здійснює перевезення вантажів та заробляє певні кошти. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..223 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2010р. з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів мого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.06.2010 року і до повноліття дитини. 23.10.2010 року позивач переніс ішемічний інсульт в стволі головного мозку, вертебральнобазалярной ситеми ліворуч, вестибуло-атактичний офтальмологічний, бульбарний синдроми, правосторонній геміапарез, загострення хронічного трахеобронихиту, ЛН 1 ст. У лютому 2011 року він був визнаний інвалідом і йому встановлена 2 група інвалідності. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-4546 від 13.06.2010р. державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби, загальна сума заборгованості на 01.11.2016 року складає 30299,12 грн. [PERSON] з 2011 року знаходиться на повному утриманні своєї матері [PERSON] та не отримує матеріальної допомоги від батька. На теперішній час позивач не визнаний недієздатним, опіку над ним не встановлено, тобто він є працездатною особу та не звільнений від виконання своїх зобов'язань за виконавчим листом № 2-4546 від 13.06.2010р. Однак, враховуючи те, що позивач є інвалідом 2 групи, довгий час знаходився на лікуванні,потребує подальшого лікування суд вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені частково, шляхом звільнення відповідача від ? частини заборгованості по аліментам, що відповідно до розрахунку складає 15149,56грн.

Outcome: partial