Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором № DNK0GK00000095 від 22 червня 2005 року у розмірі 20239,84 доларів США, що за курсом 25,23 грн за один долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 30 серпня 2019 року, складає станом на 30 серпня 2019 року 510651,16 грн, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2108,63 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 351 долар США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 17780,21 доларів США та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 22 червня 2005 року укладено кредитний договір № DNK0GK00000095, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 46410 доларів США, а відповідач [PERSON] зобов`язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № DNK0GK00000095 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № DNK0GK00000095/1 від 22 червня 2005 року. Станом на 30 серпня 2019 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 57670,85 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 37431,01 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2108,63 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 351 долар США та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 17780,21 долар США. Разом з тим, позивач звертає увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, тому кредитодавець, на свій розсуд, може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 20239,84 доларів США, яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2108,63 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 351 долар США та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 17780,21 доларів США. Враховуючи вищевикладене, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність, а також відзив не подавали, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 22 червня 2005 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №DNK0GK00000095, відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредитні кошти, шляхом надання готівкою через касу Банку, на термін по 19 червня 2025 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії, у розмірі 46410 доларів США на придбання житла на вторинному ринку у розмірі 39000 доларів США та на оплату страхових платежів у розмірі 7410 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та щомісячної комісії у розмірі 0,18 % від суми наданого кредиту, плюс суми, розрахованої відповідно до п. 3.11 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором повинно було здійснюватися щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця, а саме Позичальник повинен був надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі не менше 477,90 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, яка вбирає заборгованість за кредитом, щомісячною комісією та відсотками за користування кредитом (а.с.13-14). Відповідно до п. 4.1 даного договору, при порушенні Позичальником кожного із зобов`язань, передбачених у п.п.2.2.2, 2.2.3 даного договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню у розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № DNK0GK00000095 від 22 червня 2005 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», та відповідачем [PERSON] 22 червня 2005 року було укладено договір поруки № DNK0GK00000095/1, відповідно до умов якого у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.18). 17 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №DNK0GK00000095 від 22 червня 2005 року, згідно якої зменшено заборгованість, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди, до 17455,24 доларів США, а саме відсотки у розмірі 0,00 доларів США, комісія у розмірі 0,00 доларів США , пеня у розмірі 17455,24 доларів США; згідно до ст.ст.212,651 ЦК України у разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту (Додаток 1 до цієї додаткової угоди) понад 31 день позичальник сплачує банку штраф у розмірі 17455,24 доларів США; пункт 1.1 договору викладено в наступній редакції: банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк по 19 червня 2025 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії, у розмірі 67173,06 доларів США на споживчі цілі: споживчі потреби у розмірі 39000 доларів США, а також у розмірі 28173,06 доларів США на оплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,18% від суми виданого кредиту щомісяця плюс суми розрахованої відповідно до п. 3.11 даного договору. Періодом сплати слід вважати період з «15» по «20» число кожного місяця (а.с.15). Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала у зв`язку з чим станом на 30 вересня 2019 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 57670,85 доларів США, з яких позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 20239,84 доларів США, що еквівалентно 510651,16 грн (а.с.4-8), у тому числі: -заборгованість за процентами у розмірі 2108,63 доларів США, що еквівалентно 53200,73 грн; -заборгованість з комісії у розмірі 351 доларів США, що еквівалентно 8855,73 грн; -пеня у розмірі 17780,21 доларів США, що еквівалентно 448594,70 грн. 03 жовтня 2019 року позивачем було направлено на адресу відповідачів повідомлення від 25 вересня 2019 року з вимогою про погашення простроченої заборгованості (а.с.10-12). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії у розмірі 351 долар США, суд враховує відповідно до частини чотири ст. 263 ЦПК України висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц, а також правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 351 долар США. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 19888,84 доларів США, з яких заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2108,63 доларів США та пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 17780,21 доларів США. Розподіляючи судові витрати судом враховується наступне. Позивач просить солідарно стягнути судовий збір з відповідачів. Проте, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», за якими солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час подання позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 7659,77 грн (а.с.31), з урахування ціни позову у розмірі 510651,16 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, а саме стягнуто заборгованість у загальному розмірі 19888,84 доларів США, що еквівалентно за розрахунками позивача 501795,43 грн (53200,73+448594,70), розподілу між сторонами підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7526,93 грн (7659,77*501795,43/510651,16), а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3763,47 грн та з відповідача [PERSON] 3763,46 грн (а.с.31).

Outcome: partial