Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: земельну ділянку площею 12,22 га, що розташована на території Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Прогрес», масив № 17, ділянка № [NUMBER], надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 018887 виданий 25.03.2003 року, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 191/27 належить [PERSON], вказуючи, що [INFO] року померла його рідна бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного майна, на яке він претендує як єдиний спадкоємець за заповітом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обов'язкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач не може в зв'язку з тим, що ним був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим позивач звертається до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, представив заяву згідно якої уточнені позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2010 року померла рідна бабуся позивача [PERSON], якою 02.12.1997 року був складений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 42, відповідно до якого все майно, де би воно не находилось і в чому б воно не складалось померла [PERSON] заповідала позивачу [PERSON]. На день смерті [PERSON] належало майно: земельну ділянку площею 12,22 га, що розташована на території Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Прогрес», масив № 17, ділянка № [NUMBER], надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відкриту після смерті бабусі спадщину позивач фактично прийняв, оскільки постійно проживав разом з померлою до дня її смерті, на даний час здійснюють діяльність, пов'язану з користуванням та володінням спадковим майном, проводячи ремонти, сплачуючи комунальні платежі та необхідні податки, обробляючи земельну ділянку, зберігають право установчі документи. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, і незалежно від часу його прийняття вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що відкрилася після смерті - [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області за № 2765/01-16 від 20.09.2014 року спадкові справи щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] не заводились. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна, яке повністю прийняла у своє володіння, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, визнавши за ним право власності на спадкове майно, що складається з: земельної ділянки площею 12,22 га, що розташована на території Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Прогрес», масив № 17, ділянка № [NUMBER], надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 018887 виданий 25.03.2003 року, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 191/27 належить [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved