Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ОКВП Дніпро-Кіровоград про визнання незаконними дії відповідача щодо нарахування боргу за нормами споживання за наявності засобу обліку води, зобов'язати відповідача провести перерахунок та зняти нарахування боргу по нормі споживання в сумі 1948,92 грн. з особового рахунку № 204477. Вказав, що в його оселі встановлено прилад обліку води, який опломбовано та прийнято на абонентський облік відповідачем, де відкрито особовий рахунок № 204477. З часу встановлення лічильника здійснює оплату за спожиту воду та водовідведення згідно з його показниками. Вказав, що в травні 2013 року дізнався про нарахування відповідачем плати за спожиту воду не за фактичними показниками засобу обліку, а по тарифу за нормою споживання у відповідності до зареєстрованих у квартирі осіб. Підставою такого нарахування є несвоєчасне проведення повірки лічильника води. Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2014 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення з позивача боргу в розмірі 446,71 грн., які нараховані по нормі споживання, а не за показниками лічильника. Вказане рішення залишено в силі Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Списати нарахований борг відповідач в добровільному порядку відмовляється. Крім того, відповідно до виписки з особового рахунку, відповідач здійснював нарахування за нормами споживання з 01.04.2013 по 01.08.2014 на загальну суму 1948,92 грн. В зв'язку з тим, що відповідач намагається в примусовому порядку здійснити відключення оселі від послуг з водопостачання, змушений звернутись до суду за захистом своїх прав як споживача. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав вимоги позову та просить суд відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що позивач зареєстрований як споживач послуг з централізованого постачання води та централізованого водовідведення, що надаються обласним комунальним виробничим підприємством Дніпро-Кіровоград за адресою [ADDRESS]. Позивач має особовий рахунок № 204477 згідно якого щомісячно ведеться облік спожитої води. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2014 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення з позивача боргу в розмірі 446,71 грн., які нараховані по нормі споживання, а не за показниками лічильника (а.с.8,9). Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 22.07.2014 рішення першої інстанції залишено без змін (а.с.10). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.08.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за вказаною справою. Таким чином, рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2014 набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач повинен зняти нарахування з особового рахунку позивача в розмірі 446, 71 грн. та здійснити перерахунок заборгованості. Щодо іншої частини суми боргу, суд вважає відмовити, так як в судовому порядку не вирішувалося питання про виникнення вказаного боргу, правомірність його нарахування та сплати позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial