Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договорами кредиту №665/Ф03.9/02 від 15.01.2008 року та №665ВІ10140417001 від 17.04.2014 року в загальному розмірі 1 471 551,94 гривень, а також судовий збір в сумі 3 654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривень. У судове засідання представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідачі про час, дату та місце судового засідання сповіщались належним чином, однак до суду не з'явились, заяв чи клопотань до суду не надавали та не заявляли. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 15.01.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі - «Позивач», «Банк») та [PERSON] (надалі - «Відповідач», «Боржник») укладений Договір кредиту №665/Ф03.9/02 (надалі - «Договір кредиту-1), відповідно до якого Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобов'язання у сумі 76 390,00 доларів США за курсом НБУ на дату видачі, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 14.01.2021 року, зі сплатою 11,75 процентів річних. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». Зміна найменування з АКБ «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк», жодним чином не пов'язана з припиненням юридичної особи у зв'язку зі злиттям, приєднанням, поділом чи перетворенням, а є лише виконанням вимог ч. 5 розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» щодо приведення Статуту Банку у відповідність з вимогами зазначеного Закону. 17.04.2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та Відповідачем було підписано Договір про внесення змін №3 до Договору кредиту №665/Ф03.9/02 від 15.01.2008 року, за яким сторони прийшли до взаємної згоди відстрочити погашення заборгованість за кредитом у розмірі 0,01 дол. США та заборгованість за процентами у розмірі 47 368,10 дол. США до 16.04.2019 року. 17.04.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» та Відповідачем укладений Договір кредиту №665ВІ10140417001 (надалі - «Договір кредиту-2), відповідно до якого Позивач надав Відповідачу грошові кошти на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 483 048,0 гривень, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 16.04.2019 року, зі сплатою 0,01 процентів річних. Однак, в порушення Відповідачем вимог вказаних пунктів Договорів кредитів повернення кредиту та сплати відсотків за кредит здійснювалось із простроченням. Боржник, всупереч умовам Договору кредиту та діючому законодавству, взяті на себе зобов'язання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинив виконувати належним чином, чим порушив умови Договору кредиту, ст. ст. 525, 526, 536, 1048, 1050 Цивільного кодексу України та права Банка на вчасне отримання частини наданих кредитних коштів та процентів за надання кредитних коштів. Свої зобов'язання, визначені п. 3.1.1. Договору кредиту, Позивачем були виконані належним чином в повному обсязі. А саме, Відповідачу було відкрито позичковий рахунок та сплачено суму Кредиту. Згідно п. 4.2. Договору кредиту-1, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених Договором кредиту, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених Договором кредиту, Боржник сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період невиконання зобов'язань. Відповідно до п. 4.3. Договору кредиту у разі порушення Боржником вимог п.п.3.3.2. - 3.3.17. Договору кредиту, Боржник зобов'язаний сплатити Позивачу штраф у розмірі три проценти від суми кредиту, за кожний випадок. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Стаття 527 ЦК України визначає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, у Позивача внаслідок порушення зобов'язань Боржником щодо повернення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виникло право вимагати від Позичальника достроково повернути отриманий кредит у повному обсязі. На теперішній час загальна заборгованість [PERSON] за Договорами кредиту станом на 11.08.2015 року становить 1 471 551,94 гривень, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.ст. 610 та 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання (його невиконання) настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до вищезазначеного, вважається, що наявна заборгованість підлягає стягненню з Відповідачів у повному обсязі. Оскільки, вирішення спору в досудовому порядку з вини Боржника неможливе, Позивач вимушений звернутися до вирішення спору у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між іншим, через вищезазначене невиконання відповідачами своїх зобов'язань перед позивачем, останній був вимушений звернутись до суду з даним позовом та сплатити судовий збір у розмірі 3 654,00 грн., що підтверджується копією квитанції, наявною в матеріалах справи,яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: approved