Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» про поновлення на роботі. Вказував, що наказом №28 від 29 січня 2016 року його було прийнято на посаду оператора котельні КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад». Наказом від 31 березня 2016 року за №101 КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» був звільнений з посади оператора котельні у звязку із закінченням опалювального сезону (п. 2 ст. 36 КЗпПУкраїни). Зазначає, що з 05 квітня 2016 року перебуває на обліку міського центру зайнятості м. Чернівці, статус частково безробітний. З середини травня 2016 року зупинено МЦЗ допомогу по безробіттю у звязку із закінченням строку виплат допомоги. З квітня 2016 року до цього часу відмовляв МЦЗ у працевлаштування у звязку з тим, що має роботу, тобто з початком опалювального сезону з 15 жовтня 2016 року буде працевлаштований у КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» оператором котельні. 03 жовтня 2016 року він звернувся до відповідача «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» із заявою про прийняття на роботу з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року та одночасно подано у КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» проект трудового договору з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року, який підлягав узгодженню між сторонами. У звязку з відсутністю інформації КП стосовно його працевлаштування в частині переважного права на укладення трудового договору, вимоги ст. 42-1 КЗпП України на 11 жовтня 2016 року. 11 жовтня 2016 року з вищевказаними та доданими документами звернувся в Облраду та Облдержадміністрацію в порядку ст. ст. 259, 265 КЗпПУкраїни. Листом № П-107 від 11 жовтня 2016 року його повідомлено Обласною радою про те, що його заяву було скеровано директору КП [PERSON] Зазначає, що 18 жовтня 2016 року ним було отримано повідомлення за вихідним номером 235 за підписом сторонньої особи, а не директора КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» з відмовою у працевлаштуванні за мотивами фінансової неспроможності задовільнити вимоги оплати праці у відповідності до вимог закону. 24 жовтня 2016 року ним отримано повідомлення КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» (за підписом сторонньої особи, а не директора) за вихідним номером 243 на звернення голови Облради, яке аналогічне повідомлення за номером 235. Крім цього зазначає, що працюючи оператором котельні в КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» з 15 жовтня до 15 грудня 2016 року йому була завдана матеріальна шкода в розмірі 6788 грн. 60 коп., моральної (немайнової) шкоди в розмірі 10\~000 грн. 00 коп., загальна сума шкоди становить: 16\~788 грн. 60 коп. На підставі наведеного просить суд зобовязати відповідача поновити його конституційне право на працю з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року, втрата страхового, соціального стажу, за місцем праці вул. Грушевського, 1 м. Чернівці (котельня) з оплатою праці у відповідності до КЗпП України. Зобовязати відповідача виплатити йому заподіяну матеріальну та моральну шкоду у розмірі 16\~788 грн. 60 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідача КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали свої пояснення. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представників відповідача\~КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» -\~ [PERSON],\~[PERSON], розглянувши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, всебічно і повно зясувавши усі фактичні обставини справи, обєктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до наступних висновку,що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що наказом №28 від 29 січня 2016 року було прийнято позивача [PERSON] на посаду оператора котельні КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» (а.с.6). Наказом від 31 березня 2016 року за №101 КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» позивач [PERSON] був звільнений з посади оператора котельні у звязку із закінченням опалювального сезону (п. 2 ст. 36 КЗпП України) (а.с.7). Відповідно до довідки Державного центру зайнятості від 29.07.2016 року [PERSON] з 05 квітня 2016 року перебуває на обліку міського центру зайнятості м. Чернівці, статус частково безробітний. З середини травня 2016 року зупинено МЦЗ допомогу по безробіттю у звязку із закінченням строку виплат допомоги (а.с.8). 03 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» із заявою про прийняття на роботу його з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року та одночасно подав у КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» проект трудового договору з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року, який підлягав узгодженню між сторонами (а.с.9-16). З листів за №235 від 18.10.2016р. та № 243 від 24.10.2016 р. КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» вбачається, що штат операторів котельні КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» укомплектований, таким чином вільних вакансій немає. Крім того, наданий проект контракту підприємство фінансово задовольнити не має можливості. (а.с.20-21). Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених, ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування позовних вимог, щодо заподіяння матеріальної та моральної шкоди, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог [PERSON] не надано. Стосовно наявних в матеріалах справи копій заяв, відповідей, повідомлень, суд вважає, що такі документи не є доказами даного предмету спору і не можуть свідчити про наявність чи відсутність у відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачем або заподіяння матеріальної чи моральної шкоди. Позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог щодо поновлення його на роботі, натомість з досліджених доказів вбачається, що [PERSON] звільнено з посади оператора котельні комунального підприємства «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» за закінченням строку (у звязку із закінченням опалювального сезону) п.2 ст. 36 КЗпП України. Окрім цього, в судовому засіданні позивач не заперечував той факт, що при звільненні його з роботи, роботодавцем не було допущено жодного порушення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що права [PERSON] порушені не були, будь-якої матеріальної чи моральної шкоди відповідачем йому не завдано, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed