Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачкою 23 вересня 1978 року було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом Загсу м. Сніжне Донецької області, актовий запис № 513. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності подружнього життя. Посилається на те, що відповідачка, за його використанням, вирішувала свої проблеми і ніколи його не вважала за кохану людину, чого не приховувала від нього. Його намагання побудувати сімейні стосунки з відповідачкою, такими як він їх бачив, до порозуміння і бажання з її сторони так і не призвели. Із прожитих разом 35 років, 18 років він прожив в стані стресу або в намаганні виходу із цього стану. Від постійних суперечок і скандалів погіршилось самопочуття, порушився сон і працездатність. Звертає увагу суду на те, що спільне господарство не ведеться з 2012-го року, а фактичні шлюбні відносини припинились з 2000-го року. Також втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки своє подальше життя він не пов'язує з відповідачкою і цей шлюб заважає йому створити нову сім'ю. Майнових спорів немає, тому що на спільне майно не претендує так як його частка спільно нажитого майна буде поділена рівними частинами між дітьми. Позивач в судовому засіданні підтримує вимоги з вищевикладених підстав, обгрунтувавши поясненнями спросить суд позов задовольнити і розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачки відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту статті 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2000-го року, ведення спільного господарства та бюджету з 2012-го року, бажання відновити стосунки у позивача відсутнє, оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а саме неможливість створення нової сім'ї, у зв'язку з чим позов останнього підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, а відповідачка в судове засідання не з'явилася та не висловила свою думку стосовно вибору прізвища після розірвання шлюбу, оскільки останньою під час реєстрації шлюбу воно було змінено, суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]», що не заважає їй в подальшому змінити його відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved