Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі 17388,24 грн, з них 10210,49 грн сума основного боргу, 1177,99 грн сума 3% річних та інфляційне збільшення 5999,76 грн, а також судових витрат у справі. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є відповідальним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] , однак належним чином надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення не оплачує, у зв`язку з чим утворилася зазначена заборгованість. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.22). Ухвалою Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~14\~травня 2020\~року залучено\~до розгляду\~справи в\~якості третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору [PERSON] (а.с.48). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року залучено до розгляду справи в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] (а.с.61). 07 травня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що він не є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та вказана квартира була відчужена відповідачем за договором купівлі-продажу на користь [PERSON] у травні 2004 року, після чого відповідач знявся з реєстраційного обліку за цією адресою. Однак, у відповідача не збереглися документи на підтвердження відчуження квартири на користь [PERSON] . В подальшому, [PERSON] за договором купівлі-продажу відступив право власності на вказану квартиру на користь [PERSON] , а тому належним відповідачем за позовом є саме [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] . Також відповідач наголошує, що позивачем була нарахована заборгованість за період з 01 січня 1999 року по 31 липня 2018 рік, отже починаючи з 01 січня 1999 року позивач був обізнаний про наявність заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] і мав змогу звернутися до суду з позовом, однак позивач звернувся до суду в березні 2020 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності. Оскільки позивач пред`явив вимоги до неналежного відповідача поза межами загального строку позовної давності, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його присутності та відмовити у задоволенні позову. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з водовідведення та водопостачання (а.с.9). Відповідач з 21 вересня 1993 року був власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та був споживачем послуг з водопостачання і водовідведення за даною адресою, у зв`язку з чим на його ім`я було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5,77). 27 лютого 1996 року відповідач відчужив квартиру за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та в подальшому зареєстрував своє місце проживання за іншою адресою (а.с.16,37,38,77). З відомостей, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] 30 серпня 2004 року було зареєстровано за третьою особою [PERSON] , [INFO] за третьою особою [PERSON] , та з 22 січня 2009 року за третьою особою [PERSON] (а.с.42-47). Позивачем за період з 2000 року по 2018 рік включно нараховано відповідачу заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у загальному розмірі 17388,24 грн, з них 10210,49 грн сума основного боргу, 1177,99 грн сума 3% річних та інфляційне збільшення 5999,76 грн (а.с.5-7). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання послуг з водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/ власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, в судовому засіданні встановлено, що відповідач вже не був власником, а відповідно й споживачем, послуг позивача з водопостачання та водовідведення протягом періоду, за який позивачем нараховано спірну заборгованість за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідач не може нести відповідальність з виконання даного спірного зобов`язання перед позивачем, оскільки власниками вказаної квартири, а отже й споживачами послуг позивача, були інші особи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «ДНІПРОВОДОКАНАЛ» Дніпровської міської ради відмовлено, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed