Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач на підставі заяви-анкети без номера від 17.10.2013 отримав у позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, тобто був обізнаний з умовами кредитування. Внаслідок того, що відповідач не виконує своїх договірних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, станом на 16.09.2020 утворилась заборгованість на загальну суму 10 108 грн. 97 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита 7030,06 грн., заборгованості за простроченими відсотками 2485,69 грн., заборгованості за відсотками нарахованими згідно ст..625 ЦК України 467,77 грн. та пені 125,45 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути понесені ним судові витрати. 05.11.2020 ухвалою відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був повідомлений про розгляд справи відповідно до чинного законодавства, шляхом направлення за адресою його реєстрації ухвали про відкриття провадження та копії позову з доданими до неї документами, а також згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2013 відповідач на підставі Анкети-заяви одержав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією зазначеної анкети-заяви, яка містить лише анкетні дані відповідача. Як вбачається з Анкети-заяви позичальника від 17.10.2013 процентна ставка за користування кредитними коштами та розмір пені у ній не зазначені (а. с. 15). За даним договором позивачем відповідачу видано картку строк дії якої - до липня 2017 року, в подальшому картка відповідачу перевипускалась, останній термін дії якої - до квітня 2022 року (а.с.13) \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, кредитний ліміт по картці встановлено 9\~000 грн., який поступово зменшувався (а.с.14). З поданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем протягом строку дії картки здійснювались витрати кредитних коштів. При цьому, відповідачем вносились платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту, дані дії зокрема вказують на те, що відповідачем витрачались кредитні кошти та періодично вносились такі на погашення заборгованості. Проте у зв?язку з неповним погашенням кредитних коштів виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача складає 10\~108,97 грн. (а.с.56-59). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст. 1054, ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Доводи позивача щодо того, що відповідач при підписанні заяви 17.10.2013 підтвердив свою згоду, що підписана анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а тому був проінформований про умови кредитування, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. За змістом правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові № 342/180/17 від 03.07.2019 Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Велика Палата зазначила, що у заявці на приєднання відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів. Вказівка Банку про те, що ці умови знаходилися на сайті https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору та містять всю інформацію про процентну ставку та про штрафи за прострочку оплати боргу, не може бути застосована судом, адже, у анкеті-заявці відсутня інформація, що позичальник ознайомився з умовами, які містяться саме на зазначеному сайті. Враховуючи, що за весь період боргових зобов`язань, сам банк неодноразово їх змінював, а тому, мав можливість подати до суду примірник таких умов, який може містити положення, які є менш сприятливими для позичальника. Висновком є, те що банк не підтверджує, які ж конкретні умови він запропонував позичальнику при підписанні анкети-заявці, так як, на поданому банком екземплярі умов відсутній підпис позичальника. \~ \~ \~ \~Окрім цього, відповідно до даної правової позиції Верховного Суду від 03.07.2019, слід звернути увагу відносно проінформованості позичальника про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору, \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та пені, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.10.2013, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді сплати відсотків та пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Отже, за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, позивач має право вимагати захисту своїх прав, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7030,06 грн. станом на 16.09.2020. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази щодо погашення відповідачем заборгованості за кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 467,77 грн заборгованості за відсотками, що нараховані на прострочений кредит згідно ст..625 ЦК є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1555 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial