Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Синельниківської міської ради про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх позовних вимоги позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на : -земельну ділянку, площею 0,0044 га, розташовану на території [ADDRESS] між будинками № 117 та № 115, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП Св.№ 0001, виданого 08.01.1998року Синельниківською міською радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право при ватної власності на землю за № 0001,земельна ділянка надана для будівництва гаража; - гараж з погрібом, площею 21,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] на території будинків 115-117, який заінвентаризований за [PERSON], а право власності не зареєстровано. Заповіту батько не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом. Спадщину після смерті батька позивач прийняв, згідно із ст.1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого. 24 грудня приватний нотаріус видав йому свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, яка належала батькові. А у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж відмовив, тому що відсутні документи, які підтверджують право власності [PERSON] на гараж. Надати нотаріусу документ, який посвідчує право власності на вищезаз начений гараж з погрібом позивач не може, так як гараж лише заінвентаризований за його батьком [PERSON], а право власності не зареєстро вано. Згідно виписки з протоколу № 1 засідання виконкому Синельниківської місь кої ради від 16 січня 1974 року його батькові [PERSON], на підставі його заяви, дозволено будівництво гаража, розміром 3,5x5,0 м. по [ADDRESS]. Із повідомлення Професійної пожежної частини м. Синельниково вбачається, що на підставі заяви [PERSON] від 25.03.1974 року про зазначення місця під будівництво гаража для власної автомашини вони не заперечують проти будівництва гаража на території будинків 115-117 по [ADDRESS]. Згідно витягу з рішення № 301 від 21 листопада 1997 року передано безкош товно у приватну власність [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,0026 га, розташова ну на [ADDRESS] для будівництва гаражу. Будівництво вищезазначеного гаража здійснювалося згідно із законом, але батько не здав його в експлуатацію і не зареєстрував право власності на нього в органах БТІ і помер. Тобто на момент відкриття спадщини [PERSON] не мав права власності на вказаний гараж. Так як вищевказаний будинок будувався згідно із законом, і позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину, то за ним мають бути визнані права забудовника, які належали померлому [PERSON]. У зв'язку з цим, позивач просить визнати за ним права та обов'язки забудовника гаража з погрібом, розташованого за адресою : [ADDRESS] на території будинків 115-117 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] з правом отримання документів права власності. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Синельниківська міська рада в попереднє судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти вимог не заперечують, просить прийняти рішення в межах чинного законодавства. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт смерті спадкодавця - [PERSON], померлого [INFO] підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого Відділом ДРАЦС по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 30.05.2013 року. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], вбачається, що його батьками є : «батько - [PERSON]», «мати - [PERSON]». Згідно витягу з рішення № 301 від 21.11.1997 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0026 га., розташовану на [ADDRESS] для будівництва гаражу. Згідно архівної виписки протоколу № 1 засідання виконкому Синельниківської міської ради від 16.01.1974 року, рішенням № 7/7 про дозвіл будівництва гаражів, сараїв [PERSON] було надано дозвіл на будівництва гаражу розміром 3,5х5,0м. за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до довідки Професійної пожежної частини м. Синельниково від 03.04.1974 року, на підставі заяви [PERSON] від 25.03.1974 року в частині зазначення місця під будівництво гаражу для власної автомашини вони не заперечують проти будівництва гаража на території будинків 115-117 по [ADDRESS]. 24.12.2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0044 га, розташованої на території [ADDRESS] між будинками № 117 та № 115. Згідно довідки КП «Синельниківське МБТІ» № 67 від 22.01.2014 року за [PERSON] заінвентаризований гараж з погрібом, розташований за адресою : [ADDRESS]. Право власності не зареєстровано. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 07.02.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на гараж з погрібом б/н, що розташований за адресою : [ADDRESS] у зв'язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові та додані не всі відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії. Згідно довідки Синельниківського МКП «ЖЕК-2» від 14.03.2014 року [PERSON] на момент смерті [INFO] мешкав та був зареєстрований один за адресою : [ADDRESS] з 30.11.1976 року по день смерті. В матеріалах спадкової справи № 21/2013 міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. З свідоцтва про смерть серія [NUMBER] вбачається, що мати позивача - [PERSON] [INFO] померла. 24.12.2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, судом встановлена наявність акта відведення земельної ділянки під забудову, а саме, спадкодавцеві була передана земельна ділянка у приватну власність для будівництва гаражу, дозволів на забудову ( рішення № 7/7 про надання дозволу ), якщо споруду не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершенним. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved