Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що з відповідачкою з 10.08.2012 року по 03.08.2015 року він перебував у цивільному шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від цивільного шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з ним і знаходиться на його утриманні. На утримання доньки відповідачка матеріальної допомоги не надає, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки її заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідачка є інвалідом другої групи та отримує незначну пенсійну допомогу, а тому, позбавлена можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини її доходу, оскільки в такому разі у неї залишається незначна кількість грошових коштів на проживання, що поставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідачка в судове засідання не з*явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Суд враховує пояснення відповідачки, надані в судовому засіданні, в яких вона заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши думки позивача, представника позивача, представника відповідача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені до них правовідносини. Згідно копії свідоцтвапро народження серії І-НО № 697219, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. (а.с.2). Як вбачається з довідки КП «СЕЗ» від 20.05.2016 року, неповнолітня [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] разом з батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.15). Дані обставини також підтверджуються актом комітету мікрорайону № 6 Краматорської міської ради за № 01-17/395 від 19.01.2017 з якого вбачається, що позивач разом із своєю донькою [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS]. (а.с.52). Відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства «Коммунтранс», позивач станом на 03.02.2017 року працює на посаді сторожа в ПрАТ «Коммунтранс» та отримує заробітну плату розміром 3200 грн. в місяць. Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Судом беззаперечно встановлено, що відповідачка отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інваліда ІІ групи, за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року вона отримала 1284,66 грн., дані обставини підтверджуються довідкою Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області за № 706 від 06.02.2017 року. Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Краматорського міського суду Донецької області, позивач предявив позов до суду 25.04.2016 р., а тому суд вважає стягувати з відповідача аліменти з цієї дати. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що відповідач є інвалідом ІІ групи, отримує незначну грошову допомогу, аліменти на утримання інших осіб не сплачує, розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен бути визначений у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір буде відповідати матеріальному і родинному стану сторін і не буде ущемляти їх права. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину є законними, такий розмір стягнутих аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, у межах суми стягнення за один місяць. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На це суд зазначає наступне, що відповідач як інвалід ІІ групи на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial