Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 17 серпня 2007 року ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №17. Згідно пунктів 1.1.-1.4. кредитного договору, Банк надав позичальнику грошові кошти на поточні потреби в розмірі 16 670 грн. 00 коп., за плату в розмірі 24% річних. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту, що передбачено в п.3.3.3. кредитного договору. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед Банком згідно розрахунку заборгованості станом на 21.10.2014 року становить 26 866 грн. 03 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредит ом - 15 001 грн. 59 коп., відсотки за користування кредитом - 9 053 грн. 15 коп. та неустойка - 2 811 грн. 29 коп. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 26 866 грн. 03 коп., а також судовий збір в сумі 268 грн. 66 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання вкотре не з'явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності за наявними матеріалами справи та доказами і ухвалити по справі заочне рішення. З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду встановлено, що 17 серпня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (в подальшому ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №17, згідно пунктів 1.1.-1.4. якого Банк надав позичальнику грошові кошти на поточні потреби в розмірі 16 670 грн. 00 коп., за плату в розмірі 24% річних. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту, що передбачено в п.3.3.3. кредитного договору. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед Банком згідно розрахунку заборгованості станом на 21.10.2014 року становить 26 866 грн. 03 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредит ом - 15 001 грн. 59 коп., відсотки за користування кредитом - 9 053 грн. 15 коп. та неустойка - 2 811 грн. 29 коп. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Крім того, виходячи зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач дійсно порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконує, та не бажає погасити заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Також суд вважає за необхідне у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 268 грн. 66 коп.

Outcome: approved