Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів : до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мешканців [ADDRESS] , про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки , стягнення судового збору, Представник позивача в судове засідання не з'явився та звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі , не заперечує про заочний розгляд справи . Відповідачі в судове засідання не з'явилися , хоча була повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи , не надали суду доказів про поважні причини неявки в судове засідання . Зважаючи на дані обставини суд приходить до висновку про розгляд справи в заочному порядку . В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком 28.02.2008 року було укладено кредитний договір № 90 про надання відповідачу кредиту у розмірі 50 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням 23.02.2018 року , що відповідає строку дії договору . Дані правовідносини стверджуються : договором ; розрахунком боргу , графіком сплати кредиту . З метою забезпечення договору між відповідачами та позивачем 28.02.2008 року було укладено договір іпотеки № 91 квартири , яка перебуває у власності відповідачів і знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 56,7 м.кв. та житловою площею 27,4 м.кв. на час укладання договору іпотеки ціна вартості предмету іпотеки дорівнювала 70 000,00 гривень . Цього ж числа державним нотаріусом Олевського районного нотаріального округу була накладена заборона про відчудження квартири у відповідності до договору іпотеки . [PERSON] ( боржник ) отримала готівкою зазначені кошти , умови кредитного договору не виконала , не зважаючи на неодноразові письмові вимоги позивача , чим спричинив позивачу збитки , які повинні бути відшкодовані за рахунок заставленої квартири ( предмету іпотеки ) . На час розгляду справи в суді кредит частково погашено, заборгованість за кредитним договором , станом на 31.10.2013 року , становить 71 602,05 гривень , що стверджується розрахунком заборгованості, а саме: заборгованість за кредитом становить - 44 244,34 гривень ; заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить - 20 724,28 гривень ; заборгованість по комісії за користування кредитом становить - 3 200,00 гривень ; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором становить 3 433,43 гривні . Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати , пов'язані з оплатою судового збору в сумі 716,02 гривні , що стверджується відповідним платіжним дорученням. 17.12.2012 року між ПАТ Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком ( виступає правонаступником Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банк ( закрите акціонерне товариство ) та Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредитні ініціативи » було укладено Договір відступлення прав вимоги . Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані наступними нормативно-правовими актами , а саме : Так , відповідно до ст. 526 ЦК України убачається , що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК ; відповідно до ст.530 ЦК зазначено , що якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Стаття 610 ЦК передбачає , що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ). Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК наслідками порушення відповідачем зобов'язання , щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту . За змістом ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодавець має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Разом з тим відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» убачається , що у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних відносин » зазначено , що невиконання вимог ч.1 ст. 35 ЗУ « Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику , якщо він є відмінним від іпотекодавця , письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду ( на відміну від інших способів звернення стягнення ( ч.3 ст.33 цього Закону ) , оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя . Також згідно ч.2 ст.39 ЗУ « Про іпотеку » одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців , якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення . При цьому , відповідно до положень ст. 40 ЗУ « Про іпотеку » , яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення ( згідно ст. 33 цього Закону це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя ) , та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволеними вимогами про виселення , встановлено : перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням ( ч.2 ст. 39 ЗУ « Про іпотеку » ) іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла , і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось , звертається до органів ДВС за примусовим виселенням . В ч.1 ст. 60 ЦПК зазначено , що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачами умов кредитного договору , що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи , а відповідачі в свою чергу не спростували доводи позивача викладені в позовній заяві . Суд , дослідивши письмові докази , приходить до висновку , що відповідачі ( іпотекодавці та боржник ) не виконали своїх зобов'язань перед кредитором , чим спричинила позивачу матеріальну шкоду ( збитки ) , які повинні бути відшкодовані за рахунок відповідачів у примусовому порядку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки .

Outcome: approved