Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з з 22.09.2009 по 25.03.2019. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON] , [INFO] з 02.01.2019 вона працює в Польщі та тимчасово там проживає. Дитина також проживала з нею з 01.06.2018 по 31.05.2021 на підставі нотаріально завіреною згодою відповідача, однак коли позивач звернулася до [PERSON] щодо надання згоди на перебування дитини закордоном без батька в супроводі матері з 01.06.2021 до досягнення 16 років, то відповіді досі не отримала. Стверджує, що дитина бажає проживати з мамою закордоном, вона там навчається та для неї створено всі необхідні умови, а ухилення відповідача від надання добровільної згоди на виїзд дитини закордон порушує її права та шкодить інтересам. Як наслідок позивач змушена звертатися до суду з даним позовом в якому просить надати неповнолітній [PERSON] , [INFO] дозвіл на виїзд закордон в Республіку Польща, Єгипет, Туреччину, Чехію, Боглгарію, Румунію, Хорватію, Сербію, Чорногорію, Угорщину, Словаччину, Словенію, Грецію, Німеччину, Францію, Швейцарію, Швецію, Італію, Іспанію, Австрію, Португалію та інші країни (країни Шенгенської Угоди) в період з 01.07.2021 по 01.03.2021 в супроводі матері [PERSON] , [INFO] ІПН [NUMBER] без згоди та супроводу батька [PERSON] та надати [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] без згоди батька неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON] , [INFO] за межі України з 01.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.06.2021 відкрито загальне позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та у судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак в поданій позовній заяві вказала, що просить розгляд справи провести у її відсутності. Суд дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 25.03.2019 (а.с. 18), однак у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 16), яка зареєстрована та проживає з мамою - позивачем по справі (а.с. 15). Оскільки згідно нотаріально засвідченої заяви [PERSON] про надання дозволу на відкриття візи та поїздок закордон в період з 01.06.2018 по 31.05.2021 дитини [PERSON] в супроводі матері [PERSON] закінчувався (а.с. 17), то 13.05.2021 [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з листом про надання згоди останнього на відкриття візи та поїздки дитини з 01.06.2021 по 01.03.2024 в супроводі матері (а.с. 9-10), однак відповіді не отримала, що є підставою її звернення до суду. Так як позивач працює закордоном (а.с. 24), то дитина проживає з нею, де навчається з 01.09.2018 (а.с. 20). Згідно п.3 ч.3 ст. 313 ЦПК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків та в їхньому супроводі. У відповідності до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі. Частина 7 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлює, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В силу положень ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані поважати дитину, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, здійснення батьками своїх прав має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу Українина батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно з вимогами ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. На підставі вимог ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з ч. 2 ст. Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У зв`язку з тим, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що обов`язки щодо виховання та розвитку дитини [PERSON] , що передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, її батьком [PERSON] не виконуються, а виїзд дитини за кордон відповідає її інтересам, а відсутність згоди відповідача порушує її права та інтереси, як дитини, також бере до уваги те, що даний дозвіл позивачкою береться повторно, без порушення попередніх умов виїзду та в`їзду дитини, то суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved