Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Дослідне господарство «Новатор» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України» про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 33966, 82 грн.. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2016 року частково було задоволено його позов до ДП «Дослідне господарство «Елітне» про стягнення заробітної плати та суми середнього заробітку за час прострочення, а 01.03.2016 року було видано виконавчий лист, і лише 28.10.2016 року вказане рішення суду було виконане. Тобто, затримка виплати з часу винесення вказаного рішення суду до його повного виконання склала 173 робочі дні, середньоденний заробіток позивача склав 196,34 грн., тому середній заробіток за час затримки розрахунку склав 33966, 82 грн.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, та пояснила, що рішення суду про стягнення на користь позивача заробітної плати та суми середнього заробітку за час прострочення, виконано у повному обсязі, тому підстав для стягнення в даному випадку не вбачається. При цьому, представник відповідача зазначила, що у неї немає заперечень проти розрахунку середнього заробітку за час затримки, зробленого позивачем, як в частині кількості робочих днів, так і в частині визначеного рішенням суду середнього заробітку. У судовому засіданні встановлено, що позивач працював в Державне підприємство «Дослідне господарство «Елітне» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України» на посаді директора. Державне підприємство «Дослідне господарство «Новатор» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України є правонаступником Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України 28.04.2015 року позивача звільнено на підставі наказу № 03-05/34к від 28.04.2015р. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 цього Кодексу. Однак, цього зроблено не було. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2016 року частково було задоволено позов [PERSON] до ДП «Дослідне господарство «Елітне» про стягнення заробітної плати та суми середнього заробітку за час прострочення, а 01.03.2016 року було видано виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист предявлено до примусового виконання до ДВС Запорізького районного управління Запорізької області. Проте, відповідач добровільно не сплатив суму боргу перед [PERSON] 31.10.2016 року в межах вже примусового виконання виконавчого листа №337/6442/15-ц рішення Хортицького районного суду від 19.02.2016 року виконано в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] в ПАТ «УкрСиббанк» та платіжним дорученням №1379 від 28.10.2016 року, яким виконавча служба перерахувала на рахунок [PERSON] у ПАТ «УкрСиббанк» стягнуту за рішення суду суму 58184,22 грн.. Таким чином, у період з дня винесення рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя 19.02.2016 року до його фактичного виконання 28.10.2016 року пройшло 173 робочі дні. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2016 року, також, встановлено, що згідно довідки ДП «ДГ «Елітне» ІОК НААН» заробітна плата позивача за останні фактично відпрацьовані два місяця роботи, що передували дню звільнення, становить: лютий 2015р. 4176,06грн., березень 2015р 3874,00грн. Відпрацьовано в ці місяці відповідно 20 та 21 робочих дня. Середньоденна заробітна плата позивача буде становити: (4176,06грн. + 3874,00 грн.) : (20+21) = 196,34грн.. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності с пору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України у справі №6-144ц13 від 29.01.2014 року. Заробітна плата позивача за останні фактично відпрацьовані два місяця роботи, що передували дню звільнення, становить: лютий 2015р. 4176,06 грн., березень 2015р. 3874,00 грн. Відпрацьовано в ці місяці відповідно 20 та 21 робочих дня. Середньоденна заробітна плата позивача буде становити: (4176,06 грн. + 3874,00 грн.) : (20+21) = 196,34 грн.. З моменту ухвалення рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2016 року до фактичної сплати заборгованості із заробітної плати пройшло 173 робочих днів, отже загальна сума середнього заробітку становить 33966,82 грн./ 196,34 грн. х 173 робочі дні/. Заперечення представника відповідача по суті позову суд до уваги не приймає з наведених у цьому рішенні підстав, ці заперечення не ґрунтуються на нормах матеріального права, а проти наведеного розрахунку суми позову з боку відповідача заперечень не надійшло. Крім того, у відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, повторному доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини, не підлягають. В даному випадку судовим рішенням, що набрало законної сили, вже був встановлений розмір середньоденної заробітної плати позивача. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума середнього заробітку за час затримки з моменту винесення рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2016 року до фактичної сплати заборгованості із заробітної плати в сумі 33966,82 грн.. Оскільки на підставі Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved