Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного науково-дослідного підприємства «Центр Технологій» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи свої вимоги наступним. З 12.08.2013р. позивач працював на ПНДП «Центр Технологій» на посаді майстра. Наказом від 15.08.2014р. він був звільнений з роботи за угодою сторін. При звільненні йому видали трудову книжку, однак не здійснили виплату заробітної плати у розмірі 1400 грн. за період з 01.06.14. по 15.08.14., 1304,44 грн. за червень 2014 року, 1526,68 грн. за липень 2014 року, 650 грн. за серпень 2014 року, 650 грн. за невикористану відпустку. На неодноразові звернення до відповідача з проханням виплатити належні йому кошти, позивач отримував відмову, яку мотивували відсутністю коштів. Невиплата належних коштів позивачеві, спричинило йому моральні страждання, оскільки він не міг належним чином утримувати сім'ю. Просив стягнути з відповідача на його користь суму 4131,12 грн. нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати за період з 01.06.2014 по 15.08.2014; стягнути з відповідача на відшкодування завданої моральної шкоди суму 4000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та стягнути на його користь суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 4131,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 4000,00 грн. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с.33), причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України вони вважаються повідомленими про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних матеріалів та у відсутність відповідача, і відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.08.2013р. [PERSON] був прийнятий на роботу до Приватного науково-дослідного підприємства «Центр Технологій» на посаду майстра. Наказом № 15/08-14 від 15.08.2014р. він був звільнений з посади за угодою сторін згідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5). При звільненні позивач не отримав повного розрахунку на день звільнення, тому 24.11.2014р. [PERSON] направлено заяву на адресу директора ПНДП «Центр технологій» з проханням надати довідку про заборгованість по заробітній платі, яку направив рекомендованим листом (а.с.10,11), однак жодної відповіді та документів ним отримано не було. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно пояснень [PERSON] вбачається, що при звільненні з вини відповідача, з ним не був проведений повний розрахунок, крім того відповідачем ПНДП «Центр Технологій» не було спростовано факт не проведення повного розрахунку при звільненні з позивачем та не надано допустимих доказів про відсутність їх вини в цьому. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді і підлягає частковому задоволенню, тому відповідно потрібно стягнути з Приватного науково-дослідного підприємства «Центр Технологій» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 4131 (чотири тисячі сто тридцять одну) грн. 12 коп. Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно ст. 23 Цивільного Кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заподіяння позивачу моральної шкоди з боку відповідача. При визначені розміру моральної шкоди враховується характер та обсяг страждань, які зазнав позивач, ступень вини відповідача, інші негативні наслідки, тому суд вважає, що сума моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача становить 500 грн. 00 грн. Крім того, необхідно стягнути з Приватного науково-дослідного підприємства «Центр Технологій» на користь Державного бюджету судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial