Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. В позовній заяві він зіслався на те, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з 25.11.2005 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 25.11.2005 року, актовий запис № 127. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що з відповідачкою не проживають два роки, сімейних відносин не підтримують. Вважає, що зараз їх сім'я розпалась і відновлена бути не може. У звязку з чим, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою суду від 10.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача та відповідачки. Позивач [PERSON] надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії I-КИ № 030737, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.11.2005 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 25.11.2005 року, актовий запис № 127 (а.с.6). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії I-КИ № 044397, виданого 17.01.2006 року, [PERSON] та [PERSON] мають не повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом було встановлено, що подальше сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує. Сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності стаття 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням інтересів сторін суд задовольняє позовну заяву. Згідно зі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved