Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Одеський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України» (ДП «Одесзалізничпроект») та неодноразово уточнюючи позовні вимоги просить визнати незаконним наказ від 25.03.2013 року №34 про скорочення посади інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земляного полотна та штучних споруд та скасувати його. Визнати незаконним відмову у переведенні на вакантну посаду інженера-проектувальника проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земляного полотна та штучних споруд з підстав невідповідності стану здоров*я у зв*язку зі скороченням посади інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земляного полотна та штучних споруд. Визнати нечинним наказ №30/0с від 14.08.2013 року в частині п.2 наказу. Визнати незаконним звільнення [PERSON] з посади інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земляного полотна та штучних споруд. Поновити [PERSON] на посаді інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земляного полотна та штучних споруд. Стягнути з ДП «Одесзалізничпроект» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, який станом на 13.02.2014 року складає суму у розмірі 8 438,13 грн. Стягнути з ДП «Одесзалізничпроект» на користь [PERSON] компенсацію заподіяної моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 06 вересня 2010 року через вимоги забезпечення виконання проектних робіт з дотриманням державних будівельних норм [PERSON], згідно наказу № 31/ос було переведено на посаду інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колій, земляного полотна та штучних споруд ДП «Одесзалізничпроект», що належить до сфери управління Укрзалізниці. Згодом позивачу стало відомого, що керівництвом ДП «Одесзалізничпроект» прийнято рішення про скорочення з 04 червня 2013 року посади інженера з метрології, тобто фактичну ліквідацію метрологічної служби підприємства, яке здійснює проектні роботи, пов'язані з функціонуванням об'єктів залізничного транспорту. Позивач вважає незаконним наказ від 25.03.2013 року №34 ДП «Одесзалізничпроект» про скорочення посади інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земляного полотна та штучних споруд, а також дії ДП «Одесзалізничпроект» стосовно відмови у переведенні на вакантну посаду інженера-проектувальника проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земляного полотна та штучних споруд з підстав невідповідності стану здоров*я у зв*язку зі скороченням посади та пов*язане цим незаконне звільнення [PERSON] з посади інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земляного полотна та штучних споруд. З метою відновлення свого порушеного права, позивач звернувся з вказаним позовом до суду та з урахуванням уточнень до позовної заяви просить розглянути та задовольнити його вимоги у повному обсязі. Позивач у судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає, що ДП «Одесзалізничпроект» дотримані усі вимоги чинного законодавства про вивільнення працівників при виданні наказу №34 від 25.03.2013, звільнення позивача з посади інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земельного полотна та штучних споруд відділу комплексного проектування, за допущений прогул у період з 30.08.2013 по 11.09.2013 було проведено без порушень. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази у їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до наказу директора ДП «Одесзалізничпроект» від 25.03.2013 №34 «Про внесення змін до штатного розпису ДП «Одесзалізничпроект» з 04.06.2013 підлягає скороченню та виключенню зі штатного розпису штатна одиниця інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земельного полотна та штучних споруд (інженер з метрології проектного сектору МКРКЗП). Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути здійсненний у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, (банкрутства) або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Позивач зазначає, що 10 червня 2013 р., згідно наказу 20/ос його було звільнено з посади інженера з метрології згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату та в поданні профспілкового комітету щодо погодження внесення майбутніх змін до штатного розпису від 01 березня 2013 року № 168/1 директором ДП «Одесзалізничпроект» було подано недостовірну інформацію стосовно того, що підставою для скорочення посади інженера з метрології є обмежене фінансування замовлень на виконання проектно-вишукувальних робіт на 2013 фінансовий рік, в порівнянні з 2012 роком. До того ж, позивач зазначає, що в 2013 році у порівнянні з попереднім роком має місце не зменшення кількості замовлень, а навпаки їх збільшення, що, на його думку, не дає ґрунтовних підстав для скорочення такої посади. На підставі ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відповідно до ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України, для організації діяльності підприємства, наявності обґрунтованої кількості штату і чисельності працівників, керівник підприємства в межах своїх повноважень, має право вносити зміни до штатного розкладу. Таким чином, з метою раціонального використання матеріальних, трудових та фінансових ресурсів, для приведення контингенту працівників ДП «Одесзалізничпроект» до обсягу виконуваних робіт, директором ДП «Одесзалізничпроект» було видано наказ від 25.03.2013 р. №34, згідно якого з 04.06.2013 р. підлягала скороченню та виключенню зі штатного розпису штатна одиниця інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земельного полотна та штучних споруд. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був попереджений він за 2 місяці про наступне вивільнення. За таких обставин, суд вважає, що не заслуговує уваги доводи Позивача про те, що прийняття наказу №34 від 25.03.2013 року «Про внесення змін до штатного розпису ДП «Одесзалізничпроект» є порушенняи Закону України «Про метрологію та метрологічну службу», Положення про метрологічну службу залізничного транспорту загального користування, затвердженого наказом Мінтрансзв'язку № 364 від 31.03.2008 року та Положення про метрологічну службу ДП «Одесзалізничпроект», оскільки власник або уповноважений ним орган має право визначати штат та чисельність працівників. Суд не може перевіряти доцільність скорочення чисельності або штату працівників, оскільки власник має право на власний розсуд приймати таке рішення. Як вбачається з матеріалів справи, скорочення штату та чисельності працівників було узгоджено профспілковим комітетом ДП «Одесзалізничпроект», про що свідчить Подання до профспілкового комітету №168/1 від 01.03.2013 та Протокол профспілкового комітету № 7 від 05.03.2013 року. Згідно ч.1 ст.49-2 КзпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. З матеріалів справи та показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що саме в.о. начальника проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земельного полотна та штучних споруд [PERSON] та Голови профспілкового комітету ДП «Одесзалізничпроект» [PERSON] - 25.03.2013 та 27.03.2013 року позивачу надавався для ознайомлення наказ №34 від 25.03.2013, однак позивач відмовився ставити свій підпис на даному наказі,про що і було складено Акт № 259 від 27.03.2013 року. Відповідно до вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Як встановлено матеріалами справи позивачу надавався Перелік вакантних посад в ДП «Одесзалізничпроект» у зв'язку із скороченням посади інженера з метрології проектного сектору МКРКЗП, згідно якого позивач виявив бажання про перехід на посаду інженера - проектувальника сектору МКРЗП, що підтверджується його підписом датованим 27.03.2013 року на Переліку, а також показами свідка [PERSON], Актом №259 від 27.03.2013 року. 02.04.2013 листом №206/1 ДП «Одесзалізничпроект» звернувся до Одеської травматологічної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії з проханням надати відповідь чи може [PERSON] за станом здоров'я займати посаду інженера-проектувальника, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи. В даному зверненні було охарактеризовано умови праці та обов'язки інженера - проектувальника сектору МКРЗП. Листом №317 від 15.04.2013 року Одеською спеціалізованою травматологічною МСЕК надано відповідь, згідно якої позивачу показана праця не пов'язана з важкими фізичними навантаженнями, з психо-емоційним напруженням, з перебуванням у несприятливих мікрокліматичних умовах, не пов'язана з тривалими відрядженнями та роботою в нічні зміни. Доводи позивача про те, що у Переліку вакантних посад та у зверненні до Голови Одеської травматологічної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії №206/1 від 02.02.2013року зазначено вимоги (характеристика) виконання посадових обов'язків, які не можуть мати відношення до посади інженера - проектувальника спростовуються Посадовою інструкцією інженера-проектувальника ДП «Одесзалізничпроект», яка затверджена 15.04.2009 року, згідно якої інженер-проектувальник є виконавцем проектних, обстежувальних та інших робіт, які виконуються проектним сектором. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що інженер-проектувальник сектору МКРЗП для виконання покладених на нього обов'язків в складі групи виїжджає на об'єкти проектування, незалежно від пори року та погодних умов, тривалість відрядження, в залежності від завдання складає від 3 діб і більше, відстань яку необхідно пройти складає від 10 км в день, для виконання вишукувань інженер - проектувальник користується журналом для записів, нівеліром, футляром для нівеліра, рейкою, мірною стрічкою, штативом, вага яких складає понад 10 кг. Після повернення з відрядження інженер-проектувальник займається обробкою даних та проектуванням об'єкту. Ч.2 ст.40 КЗпП України зазначено, що звільнення з підстав, зазначених у п.1,2,6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу. Враховуючи лист №317 від 15.04.2013 року Одеської спеціалізованої травматологічної МСЕК та умови праці інженера-проектувальника, позивача не було переведено на посаду інженера-проектувальника сектору МКРЗП. Розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), ст.40 КЗпП може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкового органу (ч.1 ст.43 КЗпП України). Згідно ч.4 ст.43 КЗпП України, Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Матеріалами справи встановлено, що профспілковий комітет ДП «Одесзалізничпроект» дав згоду на звільнення позивача у зв'язку зі скороченням штату, що підтверджується Протоколом №20 від 13.05.2013року. Доводи позивача про те, що він не запрошувався на засідання профспілкового комітету та був відсутній на даному засіданні спростовується показами свідка [PERSON], яка підтвердила, що вона особисто перед засіданням запросила позивача та він був присутній на засіданні профспілкового комітету 13.05.2013року. У період з 07.08.2013 по 14.08.2013 року, територіальною Державною інспекцією з питань праці в Одеській області(далі ТДІзПП) було проведено позапланову перевірку додержання Відповідачем законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Підставою якої, згідно пояснень Відповідача стала заява [PERSON] Згідно п.1.4.6.1. Акту №15-01-032/1189 від 14.08.2013 року,ТДІзПП встановлено, що відповідачем дотримано вимоги ст. 49-2 КЗпП України, а п.1.4.5.4. даного Акту встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1,2-5,7 ст.40 КЗпП України здійснюється за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Отже, з урахуванням викладеного та приймаючи до уваги вказані норми, суд дійшов висновку, що відповідачем не було порушено вимоги ст.49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці. 10.06.2013 року позивача наказом №20/ос було звільнено з посади інженера з метрології сектору модернізації та капітального ремонту колії, земельного полотна та штучних споруд ДП «Одесзалізничпроект» (п.1 ст.40 КЗпП України). Позивач був ознайомлений з текстом наказу від 10.06.2013 №20/ос, що підтверджується підписом від 10.06.2013 року. 17.07.2013 року, на адресу відповідача надійшов лист від [PERSON] в якому містився листок непрацездатності серія АВМ №?664378 від 10.06.2013 року з відміткою «продовжує хворіти». Згідно з ч.3. ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. 14.08.2013 року, наказом №30/ос скасований наказ від 10.06.2013 року, №20/ос про звільнення Позивача, так як в день звільнення йому було відкрито лікарняний листок від 10.06.2013 року, серії АВМ 664378. В п.2 даного наказу зазначено, що при закінченні строку непрацездатності та по виходу на роботу [PERSON], звільнити його в зв'язку із скороченням посади. Згідно листа непрацездатності серії АВМ №?644561 від 07.07.2013 року, Позивач повинен був стати до роботи 03.08.2013 року. Позивач стверджує, що 05.08.2013 року його не було допущено до роботи та було відмовлено в особистому отримані оригіналу листка непрацездатності серії АВМ №?644561, згідно якого позивач повинен був стати до роботи третього серпня. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків ст.61 цього Кодексу. Однак, Позивач не надав суду будь-яких доказів про те, що він 05.08.2013 року був на території ДП «Одесзалізничпроект», що його не допустили до роботи та не прийняли оригінал листка непрацездатності серії АВМ №?644561. Лише 19.08.2013 року відповідачем було отримано лист [PERSON] від 05.08.2013 року з листком непрацездатності серії АВМ №?644561 від 04.07.2013 року, згідно якого позивач повинен був приступити до роботи 03.08.2013 року. З наявних матеріалів справи вбачається, що у журналі відвідувань ДП «Одесзалізнчпроект» відсутні записи які б свідчили, що позивач 05.08.2013 року був на території ДП «Одесзалізничпроект». Крім того, позивач 05.08.2013 року не міг приступити до виконання своїх посадових обов'язків, оскільки 05.08.2013 року не знаходився у трудових відносинах з Ввідповідачем, наказ про його звільнення №20 від 10.06.2013 року був скасований лише 14.08.2013 року наказом №30/ос. ДП «Одесзалізничпроект» на адресу позивача було направлено копію наказу № 30/ос від 14.08.2013 року з супровідним листом №656/1 від 19.08.2013 року, в якому зазначалося, що [PERSON] повинен повідомити ДП «Одесзалізничпроект» про своє місцезнаходження, прибути на роботу та мати при собі трудову книжку для внесення відповідних змін. Лист №656/1 від 19.08.2013 року та копію наказу №30/освід 14.08.2013 року отримано позивачем 29.08.2013 року, що підтверджується самим позивачем, а також наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 09.09.2013 року на адресу ДП «Одесзалізничпроект» надійшов лист позивача від 02.09.2013 року, в якому він зазначив, що 05.08.2013 року його не було допущено до роботи та відмовлено в особистому отримані листка непрацездатності серії АВМ №?644561 та просив після вирішення питання щодо його звільнення, у зв'язку зі скороченням посади, направити на його адресу завірену копію відповідного наказу. Відповідно до п.2.27 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту України та Міністерства юстиції України від 29.07.1993 року №58, днем звільнення вважається останній день роботи. У наказі №30 від 14.08.2013 року, конкретна дата звільнення [PERSON] за п.1. ст.40 КЗпП України не зазначена. Згідно ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової дисципліни. Таким чином, направляючи лист від 02.09.2013 року позивач знаючи, що наказ №20/ос від 10.06.2013 року скасовано та його поновлено на посаді інженера з метрології, свідомо не з'являвся на роботу у період з 30.08.2013 до 11.09.2013 року. Отже, доводи позивача про те, що п. 2 наказу №30/ос від 14.08.2013 року є незаконним, необґрунтованим та таким, що втратив чинність є безпідставними. Факт відсутності [PERSON] на роботі підтверджується доповідними записками в.о. начальника сектору МКРЗП [PERSON] та головного інженера сектору МКРЗП [PERSON] від 30.08.2013, 02.09.2013, 03.09.2013, 04.09.2013, 05.09.2013, 06.09.2013, 09.09.2013, 10.09.2013, 11.09.2013, а також Актами від 30.08.2013 №876, 02.09.2013 №883/1, 03.09.2013 №887, 04.09.2013 №898, 05.09.2013 №910, 06.09.2013 №912, 09.09.2013 №922, 10.09.2013 №928, 11.09.2013 №933. Позивач з'явився на роботі 12.09.2013 року та приступив до виконання обов'язків інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земельного полотна та штучних споруд. Відповідно до ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідачем було надано письмову вимогу позивачу від 12.09.2013 року №722/1 про надання ним письмових пояснень з приводу його відсутності на робочому місці у період з 30.08.3013 по 11.09.2013 року, про що 12.09.2013 року позивачем було надано письмові пояснення з приводу відсутності на роботу у період з 30.08.2013 по 11.09.2013року. Згідно із п.4. ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4, 7, 8, ст.40 і п.1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Отже Пленумом Верховного Суду України визнано дисциплінарним стягненням звільнення за підставами передбаченими п.4. ст.40 КЗпП України. Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав передбачених п.4 ст.40 цього Кодексу, може бути проведене лише за попередньою згодою профспілкового комітету. Як вбачається з протоколу профспілкового комітету ДП «Одесзалізничпроект» №39 від 18.09.2013 року, який наявний в матеріалах справи та показами свідка [PERSON] профспілковий комітет ДП «Одесзалізничпроект» надав згоду на звільнення [PERSON] за п.4 ст.40 КЗпП України. Ч.1 ст.148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. З матеріалів справи вбачається, що з 20.09.2013 по 15.11.2013 року позивачу були відкриті листки непрацездатності серії АГЕ №?531070 (з 20.08.2013 по 09.10.2013), АГЕ №?581486 (з 10.10.2013 по 14.10.2013), АГЕ №? 531574 (з 15.10.2013 по 23.10.2013), АГЕ №? 598179 (з 24.10.2013 по 15.11.2013). 18.11.2013 року, наказом №50/ос позивач був звільнений з посади інженера з метрології проектного сектору модернізації та капітального ремонту колії, земельного позолотна та штучних споруд відділу комплексного проектування на підставі п.4.ст.40 КЗпП України, з яким його було ознайомлено. Отже, з урахуванням викладеного та приймаючи до уваги вказані норми, суд приходить до висновку, що ДП «Одесзалізничпроект» не було порушено норм чинного законодавства при звільненні [PERSON] Крім того, предметом первісного позову було визнання незаконним наказу про скорочення штату та його скасування, але в уточненій заяві позивач просить визнати незаконними накази, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у ст. 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Отже, зміна предмету позову є недопустимою та такою що порушує вимоги процесуального законодавства. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки, відповідачем не було порушено норм чинного законодавства при звільненні [PERSON], відповідно не може підлягати відшкодуванню моральна шкода. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed