Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування розпорядження Чернівецького міського голови щодо відсторонення від виконання посадових обов'язків посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14.06.2016 року його поновлено на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи « Міський клінічний пологовий будинок №1» з 07 грудня 2015 року. Розпорядженням Чернівецького міського голови № 703-к від 16.06.2016 року його поновлено на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» однак до виконання обов'язків головного лікаря цієї медичної установи не допущено. Пунктом 4 цього розпорядження зобов'язано провести 23.06.2016 року його атестацію як головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» та пунктом 5 розпорядження створена атестаційна комісія. Пунктом 9 розпорядження №703-к від 16.06.2016 року Чернівецький міський голова, враховуючи те, що позивач нібито систематично уникає проведення атестації, чим порушує його право як роботодавця на проведення атестації працівника, відсторонив його від виконання посадових обов'язків головного лікаря комунальної медичної установи « Міський клінічний пологовий будинок №1» до проходження ним атестації. Вважав, що відсторонення його від виконання посадових обов'язків головного лікаря комунальної медичної установи « Міський клінічний пологовий будинок №1» Чернівецьким міським головою проведено незаконно, такими діями Чернівецький міський голова грубо порушує його трудові права. А тому просив визнати незаконним та скасувати пункт 9 розпорядження Чернівецького міського голови № 703-к від 16.06.2016 року «Про поновлення [PERSON] на роботі та проведення його атестації» щодо його відсторонення від виконання обов'язків головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» до проходження атестації та зобов'язати Чернівецького міського голову допустити негайно його до виконання ним обов'язків головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок № 1», стягнути судові витрати та допустити негайне виконання судового рішення в частині його допущення до виконання обов'язків головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Представник Чернівецької міської ради та Чернівецького міського голови в судовому засіданні позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні оскільки оспорюваний пункт розпорядження не порушує чинного законодавства України, і зокрема ст.ст. 9, 99 ЦК України. Представник комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок № 1» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом в судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14.06.2016 року позивача поновлено на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи « Міський клінічний пологовий будинок №1» з 07 грудня 2015 року. Розпорядженням Чернівецького міського голови № 703-к від 16.06.2016 року позивача поновлено на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» однак до виконання обов'язків головного лікаря цієї медичної установи не допущено. Пунктом 4 цього розпорядження зобов'язано провести 23.06.2016 року атестацію позивача як головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» та пунктом 5 розпорядження створена атестаційна комісія. Пунктом 9 розпорядження №703-к від 16.06.2016 року Чернівецький міський голова, враховуючи те, що позивач систематично уникає проведення атестації, чим порушує його право як роботодавця на проведення атестації працівника, відсторонив позивача від виконання посадових обов'язків головного лікаря комунальної медичної установи « Міський клінічний пологовий будинок №1» до проходження ним атестації ( а.с. 5 - 6 ). Згідно з ст. 46 КЗпП України відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, в стані наркотичного або токсичного сп'яніння, відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони, в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров»я від 19 листопада 1992 року керівником закладу охорони здоров'я незалежно від форми власності може бути призначено лише особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Єдині кваліфікаційні вимоги для керівників закладів охорони здоров»я (головних лікарів, директорів) затверджені наказом Міністерства охорони здоров»я України від 29.03.2002 №117« Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників». Відповідно до ст. 6.3 Статуту комунальної медичної установи « Міський клінічний пологовий будинок №1» на посаді головного лікаря установи може працювати особа, яка є громадянином України, має вищу медичну освіту, стаж роботи в галузі охорони здоров»я за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста (магістра) не менше 10 років та має досвід роботи з організації управління охороною здоров»я не менше 5 років. Згідно з п.1.2 Посадової інструкції головного лікаря КМУ « Міський клінічний пологовий будинок №1» на посаду головного лікаря може бути призначений кваліфікований лікар, який має вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «акушерство і гінекологія « та не нижче першої кваліфікаційної категорії з організації охороною здоров'я. Позивач має вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «Акушерство і гінекологія»», має вищу кваліфікаційну категорію з організації та управління охороною здоров»я, має наукову ступінь кандидата медичних наук, доцент БДМУ ( а.с. 19, 20 ). Чергова атестація позивача на підтвердження кваліфікаційної категорії за спеціальністю «лікар акушер-гінеколог» має бути проведена в грудні 2016 року, а чергова атестація на підтвердження вищої кваліфікаційної категорії з організації та управління охороною здоров'я має відбутися в червні 2018 року ( а.с. 17, 18 ). Отже чинним законодавством не передбачена можливість відсторонення керівника закладу охорони здоров'я (головного лікаря, директора) до проходження ним атестації роботодавцем, яким є територіальна громада ( в даному випадку - Чернівецька міська рада). Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Суд вважає безпідставним розпорядження відповідача про відсторонення позивача від виконання посадових обов'язків ще й тому, що видаючи розпорядження 16.06.2016р. про проведення 23.06.2016р. атестації відповідач не міг знати чи з'явиться позивач на неї чи ні. У зв'язку з цим на думку суду пункт 9 розпорядження Чернівецького міського голови від 16.06.2016 року № 703-к в частині відсторонення позивача від виконання обов'язків головного лікаря комунальної медичної установи « Міський клінічний пологовий будинок №1» до проходження атестації є незаконним. Посилання представника відповідачів на ст.ст. 9, 99 ЦК України щодо обґрунтованості відсторонення позивача від виконання обов'язків суд вважає безпідставним, оскільки ст. 99 ЦК України регулює зовсім інші правовідносини. Що ж стосується прохання позивача допустити негайне виконання рішення суду то для цього немає жодних підстав оскільки в ст. 367 ЦПК України зазначений вичерпний перелік випадків, коли суд допускає негайне виконання рішень, а скасування розпорядження про відсторонення позивача від виконання обов'язків до нього не входить. На підставі викладеного та

Outcome: approved