Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 6000 грн щомісяця до їх повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів. Позивач в судове засідання не зявилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково не заперечував проти стягнення з нього 4000 грн на місяць на двох дітей, так як він не працює. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами на час подання позову до суду не було досягнуто. Згідно із витягом протоколу засідання психолого-педагогічної консультації від 09.03.2017 року № 18/30, [PERSON] рекомендовано корекційні зайняття з практичним психологом та логопедом (а.с. 11)Діти зараховані до Чернігівського дошкільного закладу № 38 Чернігівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується довідками (а.с. 13015). Позивач сплачує за відвідування дітьми дошкільного навчального закладу. За червень 2018 року нею сплачено 669 грн 31 коп; за липень 620,29; за серпень 624,59 грн. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~ \~ Відповідно\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, визнав позов в частині стягнення з нього 4000 грн на місяць, витрати, які несе позивач на утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 4000 грн щомісяця, до досягнення ними повноліття, такий розмір аліментів, є більший, ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів, виначений частиною 2 статті 182 СК України. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved