Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що він є сином [PERSON]. Реалізуючи своє право на приватизацію державного житлового фонду його матірю [PERSON] разом із відповідачами - [PERSON] та [PERSON] було здійснено приватизацію квартири [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати житловою площею 22,2 кв.м., загальна площа квартири складає 38,90 кв.м. 19 січня 2017 року його мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, а саме на 1/3 частку вищезазначеної квартири. 25 січня 2017 року він звернувся до Першої чернівецької нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на підставі заповіту і цього ж дня була сформована спадкова справа № 38/2017. Однак, за життя його мати та інші співвласники, право власності на квартиру належним чином не оформили і після смерті зареєструвати квартиру за всіма співвласниками неможливо у зв'язку з припиненням цивільної правоздатності одного з них. Відсутність належним чином зареєстрованих правовстановлюючих документів на квартиру унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом в загальному порядку, оскільки не можливо підтвердити склад та належність спадкового майна, тому йому, як єдиному спадкоємцю майна покійної, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом виявилось неможливим й відповідно державним нотаріусом Першої чернівецької нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2017 року № 2693/02-31. А тому просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частку вказаної квартири в порядку спадкування. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явилися, звернулися з письмовими заявами, в яких просили суд справу розглянути у їхню відсутність, не заперечували проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №049229 (а.с.5) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.6-7). Матірю позивача [PERSON] та відповідачами [PERSON] і [PERSON] було здійснено приватизацію квартири [ADDRESS], загальною площею 38,90 кв.м., в тому числі житловою 22,2 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2002 року, виданого Департаментом житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради (а.с.9). 19 січня 2017 року мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку вищезазначеної квартири. 25 січня 2017 року позивач звернувся до Першої чернівецької нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на підставі заповіту (а.с.11) і цього ж дня була сформована спадкова справа № 38/2017, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.10). Постановою державного нотаріуса Першої чернівецької нотаріальної контори від 31.10.2017 року № 2693/02-31 (а.с.17-18) відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, оскільки за життя мати позивача та інші співвласники не оформили належним чином право власності на вищевказану квартиру. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ст.1216 ЦК України вбачається, що у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно зі ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд вважає, що належить визнати право власності позивача на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON], яка померла 19.01.2017 року, задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved