Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що[INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який бажає прийняти спадщину, однак у встановлений законом строк з об`єктивних причин не зміг подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Нотаріус відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та направляє до суду для визначення додаткового строку. Посилаючись на викладене, позивач просив визначити йому додатковий строк у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , . Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. В.о. голови Довгинцівської районної в місті ради Красножон Ю. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їхнього представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.04.2005 року, яке було видане Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 448 (а.с. 5, 6 - копії свідоцтв про народження, про смерть). [PERSON] по день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та була власником даного домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.08.1997 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-3586. Домоволодіння зареєстроване за спадкодавцем у КП ДОР «КБТІ», що підтверджується відміткою на зворотному боці свідоцтва (а.с. 8, 11 - копії свідоцтва, інформаційної довідки). Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який бажає прийняти спадщину, однак у встановлений законом строк не зміг подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а.с. 24 - інформаційна довідка). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п. 24 ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак 23.04.2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця у зв`язку з тим, що позивач пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 7). Протягом тривалого часу [PERSON] перебував в місцях позбавлення волі, тому вчасно не зміг подати заяву про прийняття спадщини. Даний факт підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями довідок про звільнення (а.с. 9, 10). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що без визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу, він, як спадкоємець, позбавляється права отримати спадщину, що суттєво порушує його права та законні інтереси. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є достатньо обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved