Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2017 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку невиконанням власником умов колективного договору, ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок, відповідач заборгував йому 65288,65грн. Ця сума визначена з урахуванням утриманого вже податку на доходу фізичних осіб, військового збору. Крім того, оскільки з дня його звільнення відповідач не сплатив йому заробітну плату тому, відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 25 квітня 2017 року по день фактичного розрахунку. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь невиплачену заробітну плату та вихідну допомогу в розмірі 65288,65грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку звільненні, відповідно до ст.117 КЗпП України. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати без його участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. У судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час на місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав письмові пояснення на позов, в якому зазначено, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Упродовж 2016 року Товариство розраховувало на укладення реальних контрактів з вітчизняними державними монополіями «Укртрансгаз», «Укргазвидобування», НАЕК «Енергоатом», які намітили серйозну модернізацію підвідомчих їм потужностей у 2016-2017 роках. Крім того, згідно наказу №75 від 21.03.2014 року на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Даний факт, є важливим при визначенні питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». Відповідно до наказу Товариства №3753/вп від 25.04.2017 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов коллективного договору ч.3 ст.38 КЗпП України Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача С інкіна В.С. (а.с.6). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/733 від 11.07.2017 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON]; В.С. становить 65288грн. 65коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 65288грн.65коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 489грн.50коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 26.04.2017 року по 23.08.2017 року становить 47 робочих днів (квітень 1робочий день, травень 12 робочих днів, червень -10 робочих днів, липень 13 робочих днів, серпень 11 робочих днів), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23006грн. 50коп. (489,50 х 47 = 23006грн. 50коп.). Порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON]. заборгованість по заробітній платі у розмірі 65288грн. 65коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.04.2017 року по 23.08.2017 року включно у сумі 23006грн. 50коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 882,95грн.

Outcome: approved