Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 липня 2002 року він є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В 2009 році позивач зареєстрував відповідачів за зазначеною адресою. Починаючи з 2009 року відповідачі не проживають у спірній квартирі, особисті речі відповідачів в квартирі відсутні. Вони не приймають участі в оплаті комунальних платежів, що складає зайві фінансові труднощі для позивача. В добровільному порядку відповідачі не бажають знятися з реєстрації. Просив визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Торезької державної нотаріальної контори 19 липня 2002 року, позивач є власником квартири № 6, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно домової книги, довідки філії «Техносервіс» приватного підприємства «ИРД» відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,12-14). Згідно акта обстеження громадського дільничного комітету «Южний» від 21 листопада 2013 року відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] але не проживають у зазначеної квартирі з 2009 року, зі слів сусідів відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки Пенсійного фонду України в м. Торезі позивач знаходиться на обліку в УПФУ в м. Торезі Донецької області і отримує пенсію за віком за списком № 1, розмір пенсії за листопад 2013 року склав у сумі 2815 грн.23 коп. (а.с.15). Згідно довідки філії «Техносервіс» приватного підприємства «ИРД» від 13 листопада 2013 року позивач не має заборгованості по квартплаті та вивозу сміття (а.с.10). Дослідив добуті докази суд дійшов наступного висновку. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач є власником житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] як члени сім'ї. З 2009 року відповідачі без поважних причин не проживають за місцем реєстрації, що підтверджується актом обстеження, який складений громадським дільничним комітетом «Южний». Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню повністю: визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідачів. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру в сумі по 76 грн. 47 коп.

Outcome: approved