Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, мотивуючи тим, що 09.11.2015 о 17:10 год. за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 1, відбулася ДТП між автомобілем «ЗІЛ 433362» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем Шевролет Лачетті д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та автомобілем «FORD FOCUS» [NUMBER] , під керуванням - [PERSON] відбулася ДТП, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Позивач вказує на те, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2017 у справі №755/731/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON] було встановлено, що вина у пошкодженні транспортного засобу «Ford Focus» д.н.з. [NUMBER] лежить на водієві, який керував транспортним засобом ЗІЛ 433362 д/н [NUMBER] , що підтверджується висновком експерта №22293/16-52/16706/17-52 від 31.08.2017 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи. Так, [PERSON] , який керував транспортним засобом ЗІЛ 433362 д/н [NUMBER] перебував на момент скоєння ДТП у трудових відносинах з ПАТ «Київенерго». Цивільна відповідальність ПАТ «Київенерго», як власника транспортного засобу ЗІЛ 433362 д/н [NUMBER] , застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», згідно полісу Серія АІ №7826549, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000,00 грн. Згідно звіту №208/11/15Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ «FORD FOCUS» [NUMBER] від 26.01.2016, вартість матеріального збитку становить 112126,45 грн. та вартість наданих та сплачених позивачем послуг ФОП [PERSON] становить 1200,00грн. 08.11.2017 позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, проте страховиком було відмовлено у страховому відшкодуванні, посилаючись на те, що заяву про виплату страхового відшкодування було подано із порушенням строків на звернення. Крім того, позивач посилаючись на норми ст. 1194 ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ «Київенерго» різницю між завданою шкодою та сумую страхового відшкодування, яка складає 63326,45 грн. У зв`язку з чим, позивач вимушена була звернутися з позовом, в якому просила стягнути на її користь з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» суму страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн.; з ПАТ «Київенерго» суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 63326,45 грн. та моральної шкоди у розмірі 99840,00 грн. Ухвалою судді від 03.01.2018 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального (позовного) провадження. Представник відповідача ПАТ «Київенерго» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Крім того, зазначив, що позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження вини відповідача у заподіянні шкоди майну позивача. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» направив на адресу суду відзив на позов, в якому вказав, що доводи позову є необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають, оскільки позивачем було пропущено строк для звернення із заявою для виплати стразового відшкодування. Ухвалою від 21.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову та просив його задоволити. Представник відповідача ПАТ «Київенерго» в судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не з`явився, причин неявки суду невідомі. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 09.11.2015 о 17:10 год. за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 1, відбулася ДТП між автомобілем «ЗІЛ 433362» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем Шевролет Лачетті д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та автомобілем «FORD FOCUS» [NUMBER] , під керуванням - [PERSON] відбулася ДТП, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Транспортний засіб «FORD FOCUS» [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . В подальшому працівниками поліції УПП м. Києва було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП №334230 від 09.11.2015 відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2017 №755/731/16-п було закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду у справі №755/731/16-п було проведено судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу. Відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №22293/16-52/16706/17-52 від 31.08.2017, враховуючи факт контактування автомобілів Шевролет Лачетті д.н.з. [NUMBER] та «ЗІЛ 433362» д.н.з. [NUMBER] , з технічної точки зору дії водія автомобіля ЗІЛ [PERSON] не відповідали вимогам п. 10.3 ПДР України. З технічної точки зору, встановлена невідповідність вимогам п. 10.3 ПДР України знаходилась в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення Водночас, відповідно до ч. 1,2 ст. 105 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Беручи до уваги ту обставину, що висновок №22293/16-52/16706/17-52 від 31.08.2017, експертів Бабіна І.В. та Крилова Є.С. , які є фахівцями з певної галузі спеціальних знань, стаж експертної роботи з 2005 та з 2013 відповідно, підписаний ними особисто та були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, суд бере до уваги даний доказ, як такий, що узгоджується з положеннями ст.ст. 77,78,79 ЦПК України та спростовує доводи відповідача щодо відсутності доказів протиправної поведінки водія «ЗІЛ 433362» д.н.з. [NUMBER] , наявності вини у порушенні ПДР України, та як наслідок, заподіяння шкоди майну позивача. Посилання представника відповідача ПАТ «Київенерго» про те, що вказаний висновок експертів виконаний з порушенням чинного законодавства, зокрема, експерт не проводив огляд транспортних засобів особисто, суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Відповідно до п. 3.2. Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 N 53/5 із подальшими змінами та доповненнями, до експертної установи надаються: постанова (ухвала) про призначення експертизи, об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, у разі потреби матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо). Відповідно до п.3.5. зазначеної інструкції у виняткових випадках, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта, його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законом порядку. Про проведення експертизи за такими матеріалами має бути вказано в постанові (ухвалі) про її призначення. Пункт 3.9. Інструкції визначає, що якщо необхідно провести експертизу (дослідження) на місці події або огляд об`єкта за його місцезнаходженням, орган або особа, яка призначила експертизу (замовила дослідження), повинна забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об`єкта, а також належні умови його роботи, а в разі потреби - викликати учасників процесу або інших осіб. У разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися у визначений час на місце події або огляду об`єкта, дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку. Cуд відхиляє вказані твердження представника відповідача як такі, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст.102, 104 ЦПК України для проведення дослідження у висновку експертів №22293/16-52/16706/17-52 від 31.08.2017 були надані фотознімки автомобіля Шевролет Лачетті д.н.з. [NUMBER] та «FORD FOCUS» [NUMBER] (фотознімки пошкоджень автомобіля ЗІЛ в наданих для дослідження матеріалах були відсутні), а також схему ДТП від 09.11.2015, крім того, експертами були досліджені пояснення учасників ДТП. Експертами була визначена можливість надання відповіді на поставлені запитання на підставі наданих матеріалів. Посилання на те, що експерти зобов`язані були провести огляд транспортних засобів особисто є повністю безпідставними, оскільки експерти надавали відповіді на поставлені запитання в межах наданих їм матеріалів. Згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ 7826549 на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ПАТ «Київенерго» була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». 08.11.2017 позивач звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, страховиком було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк на звернення із заявою, а саме, більше ніж через рік від дати скоєння ДТП (09.11.2015). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 37.1.4 статті 37 Закону неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. При цьому, зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону строк є присічним і поновленню не підлягає. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 у справі № 753/5293/16 (провадження № 14-310цс18). Ураховуючи те, що ДТП сталася 09.11.2015, то саме з цієї дати починається річний строк на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, проте позивач із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» 08.11.2017, тобто з пропущенням річного строку, який не підлягає поновленню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позову в частині стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Провідна». Відповідно до звіту №208/11/15Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ «FORD FOCUS» [NUMBER] від 26.01.2016, вартість матеріального збитку становить 112126,45 грн. Відповідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позову в частині стягнення з відповідач ПАТ «Київенерго» на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 63326,45 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. На підставі ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 ч. 3 цієї статті передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з п. 3 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивача, що призвело до суттєвих емоційних страждань, сильного нервування, тривог та пов`язаним із цим стресом, наявний причинний зв`язок між моральною шкодою і протиправним діянням відповідача ПАТ «Київенерго» та його виною в її заподіянні, тому позов підлягає задоволенню, а саме на суму 1000,00 грн. відповідно до ступеню та стійкості моральних переживань позивача, з врахуванням вимог розумності і справедливості. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, то на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються відповідачами пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. З огляду на вищевказане, з відповідача ПАТ «Київенерго» підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 643,33 грн.

Outcome: partial