Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Петрівський квартал» про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21.04.2017 між ним та ТОВ «Петрівський квартал» був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 92/С105В-1 , даний договір укладався на виконання Форвардного контракту № 38688-А від 21.04.2017 та набирає чинності з моменту настання невідкладної обставини, а саме підписання сторонами Акту пред`явлення, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до п. 4.1 Договору, останній укладається під відкладальною обставиною, якою сторони визнають пред`явлення до виконання Форвардного контракту Покупцем, за відповідним актом (прийому-передачі) пред`явлення до виконання форвардного контракту. Акт (прийому-передачі) пред`явлення до виконання форвардного контракту укладається на підставі Акту прийому-передачі деривативу та договору купівлі-продажу деривативу та договору купівлі-продажу деривативу стороною якого виступає позивач та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген». У відповідності до умов договору продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру в [ADDRESS] , та оплатити ціну таких прав у порядку та на умовах, визначених цим Договором. В п. 3.1. Договору сторонами було обумовлено, що ціна майнових прав на квартиру на момент підписання договору становить 300108,60 грн., що еквівалентно 11862,00 США. Згідно п.3.3 Договору кошти мають бути внесені шляхом перерахування на банківський рахунок Відповідача наступним у строк до 28.04.2017, але як зазначено у п. 3.4 Договору, позивач має право здійснити оплату достроково. Оскільки між сторонами перший договір бронювання був укладений 07.11.2016 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після чого 10.11.2016 відбулась заміна об`єкта інвестування та був змінений номер квартири на 92. Вартість квартири зазначено в умовних одиницях 28035 у.о. та зазначено завдаток в сумі 5052,07 грн., що є еквівалентом 197,63 доларів США, внесений 07.11.2016 та зарахований як суму оплати по попередньому договору купівлі-продажу квартири за новою адресою. 16.11.2016 позивачем було сплачено кошти за договором купівлі-продажу деривативу та здійснено оплату гарантійного платежу. 21.11.2016 відповідач надав довідку, що позивачем виконане зобов`язання щодо сплати гарантійного внеску за попереднім договором № 92/С105В-1. Позивачем були виконані грошові зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав, повністю сплачено вартість об`єкта будівництва, встановлену договором, тобто позивачем були вчинені дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або для набуття права на майнові права на цей об`єкт. Відповідно до умов п. 2.4. договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - 30.12.2017. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Сторони договору встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі цього договору. Проте станом на день звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів об`єкт будівництва в експлуатацію не прийнятий, а отже продавцем порушено п. 2.4. договору щодо строків прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Пунктом 6.2. договору встановлено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), продавець сплачує пеню покупцю у розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується. Оскільки продавець не виконав своєчасно зобов`язання у відповідності до п. 2.4. договору, то на підставі п. 6.2. договору продавець зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% від ціни договору за кожний день прострочення. Згідно розрахунку за період прострочення з 03.09.2019 по 03.09.2020 (за 365 днів прострочення) сума нарахованої пені становить 109536,50 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Ухвалою від 09.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. 05.10.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що ТОВ «Петрівський квартал» заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що у діях відповідача відсутній склад цивільно-правового порушення, що виключає застосування до останнього стягнення у вигляді пені, оскільки сторонами правочину обумовлено лише орієнтовну дату прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію, а не конкретну. Окрім того, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належать не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин, що також виключає склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача. Представник відповідача також вказує на те, що передача майнових прав за своєю суттю не є грошовим зобов`язанням, а тому застосування в даному випадку положень ч. 3 ст. 549 ЦК України неможливо. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 - ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що 21.04.2017 між ТОВ «Петрівський Квартал» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 92/С105В-1 . Згідно умов договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 92/С105В -1 від 21.04.2017 даний договір укладений на виконання Форвардного контракту № 38688-А, придбаного Покупцем за результатами відкритого аукціону, проведеного Товарною біржею «Перспектива Коммодіті» від 21.04.2017. У відповідності до умов п. 1.1. Договору, ч. 1 ст. 6 та ст. 656 Цивільного кодексу України продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.3. Договору визначено, що предметом Договору є майнові права на Квартиру, які після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації покупцем права власності в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором продавець зобов`язаний передати покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру. Пунктом 1.4. Договору сторони обумовили, що майнові права на квартиру за цим договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невід`ємною частиною цього договору. Акт прийому-передачі квартири підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва та за умови повного виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим Договором. Пунктом 2.4. Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - 30.12.2017. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. В п. 3.1. Договору сторонами було обумовлено, що ціна майнових прав на Квартиру на момент підписання Договору становить: ціна майнових прав на квартиру на момент підписання договору становить 300108,6 грн., в тому числі ПДВ 50018,1 грн., що еквівалентно 11 862 доларів США. П.п. 5.2.1. п. 5.2. Договору визначено, що продавець зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за договором та виконувати інші функції і обов`язки згідно форвардного контракту. Пунктом 6.2. Договору встановлено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), Продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на Квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується. Відповідно до п. 4.1. Договору, даний договір укладається під відкладальною обставиною, якою сторони визнають пред`явлення до виконання Форвардного контракту № 38688-А Покупцем, за відповідним актом (прийому-передачі) пред`явлення до виконання форвардного контракту. Згідно квитанції № 0.0.652515704.1 від 16.11.2016 позивач сплатив ТОВ «Петрівський квартал» 300108,6 грн. як гарантійний платіж. Слід зазначити, що зі змісту Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від № 92/С105В-1 від 21.04.2017, укладеного між ТОВ «Петрівський квартал» та [PERSON] , вбачається, що сторони не узгодили всі істотні умови вказаного договору. Зокрема, пунктом 2.4. Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - 30.12.2017. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлення орієнтовного строку вказує на невизначеність такої істотної умови як строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію. Статтею 251 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З врахуванням вказаних норм строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 92/С105В-1 від 21.04.2017, конкретно не визначений, оскільки в п. 2.4. Договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата. Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Ч. 1 та ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. При цьому, зобов`язання щодо прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію не належить до цивільних відносин, тобто до відносин, за наявності яких передбачена цивільно-правова відповідальність. Ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Ч. 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований). Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Згідно ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Ч. 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (з наступними змінами і доповненнями). Згідно п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. П. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів встановлено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Повноваження Держархбудінспекції здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об`єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держархбудінспекції, а щодо інших об`єктів - її територіальними органами за місцезнаходженням таких об`єктів. Оскільки прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин. Статтею 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. За вказаних обставин пункт 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від № 92/С105В-1 від 21.04.2017 носить технічний характер, оскільки вказує на технічну характеристику житлового будинку. В даному Договорі пункт 2.4. міститься в розділі 2, який має назву «Технічні характеристики квартири». Це вбачається із судової практики (перша, апеляційна, касаційна інстанції та Касаційний цивільний суд Верховного Суду) по справі № 757/39364/15-ц про стягнення з ПАТ «ХК «Київміськбуд» пені за договором купівлі-продажу майнових прав, а саме: «Так, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині нарахування пені... [PERSON] вказує, що відповідачем порушено п.6.1. договору купівлі-продажу майнових прав щодо затримання введення будинку в експлуатацію, разом з тим, суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки вказаний пункт договору регламентує характеристики житлового будинку та за своїм змістом не є зобов`язальним, а тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення пені за цим пунктом договору». За вказаних обставин, враховуючи, що термін прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, замість цього вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони позивача відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені). Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог і відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed