Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зняти арешт зі всього майна [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), який значиться в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно як обтяження №7055229 від 19.09.2014р., що зареєстровано Мироненко Д.О. , державним реєстратором Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, м. Київ в межах виконавчого провадження №32523995 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2014р., яку виніс державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м.Києві Дякон Н.М. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходився виконавчий лист №2-321/11 виданий Подільським районним судом м. Києва 03.02.2012р. про стягнення з [PERSON] та інших боржників на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості по кредитному договору. 05.06.2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Пацуріною О.В. в межах ВП №32523995 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною постановою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. 19.09.2014 року державний реєстратор Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві зареєстрував обтяження №7055229 у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2014р., яку виніс державний виконавець Дякон Н.М. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві по виконавчому провадженню №32523995. Таким чином, в межах ВП №32523995 було винесено дві однакові постанови про арешт всього майна [PERSON] 19.07.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Лозовою А.І. на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 06.08.2018р. у зв`язку з тим, що виконавче провадження фактично було завершене, все майно боржника реалізовано та [PERSON] більше не мав статус боржника по ВП №32523995, позивачем на адресу відповідача було направлено заяву про зняття арешту зі всього майна. Листом від 15.08.2018р. за вих.№12119/2.1/28 в.о. начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві С.Г.Магда повідомлено, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено підстав для зняття арешту з майна у випадку завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначив, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Не погодившись з позицією відповідача [PERSON] звернувся до суду. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020р. по справі №758/15929/18-ц позов [PERSON] було задоволено та знято арешт з майна [PERSON] накладений, що був накладений 5.06.2012р постановою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 19.08.2020р. позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна [PERSON] на підставі рішення суду від 27.05.2020р. На підставі даної заяви відповідачем було надано відповідь від 03.09.2020р. за вих..№117/5, якою відповідач повідомив, що було припинено обтяження №10703600 в ДР речових прав на нерухоме майно. 05.02.2021р. позивач дізнався від нотаріуса, що в нього досі є арешт на все майно, який було повторно накладено в межах виконавчого провадження №32523995, але іншим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Номер запису про обтяження: 7055229 (спеціальний розділ). 12.02.2021р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна [PERSON] на підставі рішення суду від 27.05.2020р. та в телефонному режимі отримав відповідь про неможливість зняття арешту, оскільки згідно рішення суду було знято лише арешт, накладений постановою від 05.06.2012р. Письмову відповідь позивач не отримував. Позивач зазначає, що після завершення виконавчого провадження 19.07.2018 року та повернення виконавчого документа стягувачу, після виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 27.05.2020р. про зняття арешту по справі №758/15929/18-ц, не всі арешти з майна [PERSON] було знято відповідачем. Вважає, що станом на день звернення до суду підстави для продовження чинності арешту відносно всього майна [PERSON] відпали і обтяження підлягає звільненню з-під арешту. Крім того, позивач зазначив про те, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2021р. по справі №2-321/11 було замінено сторону вищевказаного виконавчого провадження - замість ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було залучено його правонаступника - [PERSON] . Новий кредитор жодних майнових вимог або претензій до [PERSON] не має, проти зняття арешту не заперечує. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Від третьої особи пояснення не надійшли. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.02.2012р. Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-321/11 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 142 672,83 дол. США заборгованості по основному боргу, 42288,39 дол. США заборгованості по відсоткам та пені у сумі 620 081,53грн. за кредитним договором від 26.04.2007 №108-07-Ип/09; стягнення заборгованості по основному боргу в сумі 189 592,38 дол. США, заборгованості по відсоткам на суму 54 775,22 дол. США та пені на сумі 1 080 236,09 грн. за кредитним договором №67-06-И/09 від 03.08.2006р.; стягнення 850грн. державного мита та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 05.06.2012р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Пацуріною О.В. було винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №32523995. Даною постановою було накладено арешт на все майно, що належало боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми звернення стягнення 6 616 214,61 грн. 19.09.2014 року державний реєстратор Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві зареєстрував обтяження №7055229 у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2014р., яку виніс державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві Дякон Н.М. по виконавчому провадженню №32523995. 19.07.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Лозовою А.І. на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Після завершення виконавчого провадження №32523995 позивач направив на адресу відповідача заяву про зняття арешту зі всього майна від 06.08.2018р. Листом від 15.08.2018р. за вих.№12119/2.1/28 відповідач повідомив, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено підстав для зняття арешту з майна у випадку завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначив, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Не погодившись з позицією відповідача [PERSON] звернувся до суду. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020р. по справі №758/15929/18-ц позов [PERSON] про зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту з майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна було задоволено. Знято арешт з майна [PERSON] ( [INFO] ), накладений 5.06.2012р постановою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві». 19.08.2020р. позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна [PERSON] на підставі рішення суду від 27.05.2020р. На підставі даної заяви відповідачем було надано відповідь від 03.09.2020р. за вих.№117/5, якою відповідач повідомив, що було припинено обтяження №10703600 в ДР речових прав на нерухоме майно. 05.02.2021р. позивачу стало відомо від нотаріуса, що в нього досі є арешт на все майно, який було повторно накладено в межах виконавчого провадження №32523995, але іншим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Номер запису про обтяження: 7055229 (спеціальний розділ). 12.02.2021р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна [PERSON] на підставі рішення суду від 27.05.2020р., однак письмову відповідь не отримав. Відповідно до ст. 59 Закону роз`яснено, що особа може звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19.02.2021р. по справі №643/12369/19 «арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.» Таким чином, враховуючи відсутність виконавчого провадження відносно [PERSON] на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в межах якого було накладено арешт на все належне йому майно, наявність вказаного в позовній заяві арешту порушує його право власності та позбавляє його можливості вільно розпоряджатися майном. Крім того, слід зазначити, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2021р. по справі №2-321/11 було замінено сторону (кредитора) вищевказаного виконавчого провадження - замість ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було залучено його правонаступника - [PERSON] . Третя особа як новий кредитор жодних вимог або претензій до [PERSON] не заявляла. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові, які складаються з суми судового збору 908,00 грн.

Outcome: approved