Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою. Свої позовні вимоги обґрунтовуючи вказав, що 05.02.2015 р. відповідач позичив суму в розмірі 2828 дол. США. Дана сума є основним боргом, яку відповідач зобов'язався повернути в повному обсязі до 06.02.2015 р. про що видав позивачу [PERSON] відповідну розписку. На 06.02.2015 р. за курсом НБУ складало 65413 грн. 28 коп. На вимогу повернути позичені кошти, відповідач не відреагував, і станом на 16.06.2015 р. 2828 дол. США, що складає 65413,28 грн., 704,31 грн. - процентів за користування коштами та 23504,74 грн. - витрат від інфляції, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, за період з 06.02.2015 р. до 16.06.2015 р. у сумі 6 553,88 грн. Тому просить суд стягнути вищевказану заборгованість та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та правовідносини. Як з'ясував суд, 05.02.2015 р. відповідач [PERSON] отримав у борг у позивача суму в розмірі 2828 дол. США., яку відповідач зобов'язався повернути в повному обсязі до 06.02.2015 р. про що видав позивачу [PERSON] відповідну розписку. У відповідності до ст. 1046 ЦК України «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками». Згідно до ст. 1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Як вбачається з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином суд вважає, що позивач має право вимагати у відповідача [PERSON] стягнення заборгованості у сумі 2828 дол. США, що станом на 16.06.2015 р. складає 65413,28 грн., так як відповідач не виконав договірних зобов'язань. У відповідності до ст. 1048 ЦК України «позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Нацбанку України». Ст. 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає, що за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 704,31 грн. - процентів за користування коштами та 23504,74 грн. - витрат від інфляції, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, за період з 06.02.2015 р. до 16.06.2015 р. у сумі 6553,88 грн. Також суд вважає, що судовий збір повинен бути стягнутий із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved