Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору оренди землі, посилаючись на перехід права власності на орендовану земельну ділянку до нього та бажання обробляти вказану земельну ділянку самостійно. В обґрунтування позову вказує, що 12 лютого 2014 року помер його дядько - [PERSON], після його смерті лишилася спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 5,3195 га, та розміром 2,6598 га, розташованих на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області і які знаходилися в обробітку ФОП [PERSON] згідно договорів оренди землі б/н та без дати укладання. Відразу після отримання свідоцтва на спадщину позивач звернувся до орендаря з пропозицією припинити орендні відносини шляхом розірвання в добровільному порядку за згодою сторін, проте відповідач категорично відмовився виконувати умови договору в частині його розірвання та повернення земельних ділянок. Позивач і представник позивача в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на належне виконання всіх умов договорів у повному обсязі, зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими, так як договори були підписані належним чином з його померлим дядьком повесні 2008 року і зареєстровані 29.04.2011 року на 10-ть років. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони та їх представників, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, пов'язані з орендою землі. 12 лютого 2014 року помер дядько позивача по справі - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 5,3195 га, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], та розміром 2,6598 га, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], які розташовані на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Вказані земельні ділянки померлий передав відповідачу в оренду повесні 2008 року. Позивач по справі згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] та [NUMBER] успадкував вищезазначені земельні ділянки в жовтні 2014 року (а.с.22,24). Успадковані земельні ділянки знаходяться в обробітку ФОП [PERSON], згідно договорів оренди землі б/н та без дати укладання, зареєстрованих у Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України» 29.04.2011 року за № 632578594000114 та № 6322578594000116 (а.с.6-9,12-15). В листопаді 2014 року позивач звернувся до орендаря з заявою (а.с.26) припинити орендні відносини в добровільному порядку за згодою сторін, проте відповідач категорично відмовився виконувати п.38 умов договорів в частині їх розірвання та повернення земельних ділянок. Відносини сторін, пов'язані з орендою землі регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі», Законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Після досягнення сторонами домовленості з усіх істотних умов відповідно ст. 18 ЗУ «Про оренду землі», підписання договору та його реєстрації, він набуває чинності та може бути змінений, припинений, розірваний лише на підставі умов договору. Відповідно до положень п. 36 Договорів оренди землі, дія договорів припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки, а також з інших підстав визначених законом (а.с.8). Частиною 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Пунктом 38 Договорів передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни або розірвання договору оренди. Дана умова договору розкриває два можливих варіанти настання наслідків у випадку переходу права власності на орендовану земельну ділянку. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. В даному випадку позивач на підтвердження доказів того, що ініціював розірвання договору відразу після прийняття спадщини надав суду письмові докази, а саме заяву, яку він надсилав відповідачу про розірвання договору, угоду про розірвання договору від 11.11.2014 року (а.с.26-28), а також письмове підтвердження про направлення пропозиції про розірвання договору відповідачу поштою (а.с.19). З вищевикладеного вбачається, що відразу після смерті спадкодавця, позивач направив відповідачу пропозиції про розірвання договорів і виплату компенсації за фактичне користування землею спадкодавця (яка виникла за життя спадкодавця та час оформлення спадкових прав), так як він прийняв спадщину і став власником земельних ділянок . Позивач відразу після прийняття спадщини в категоричній формі відмовився від орендних відносин про що письмово повідомив відповідача. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Оскільки право власності перейшло до позивача, то виникли і підстави для розірвання договорів. Свобода договору включає, серед іншого, право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ним договору. При укладанні договору була передбачена наявність згоди як спадкодавця, так і відповідача на розірвання договору п.38 договору, але орендар в даний час став заперечувати проти розірвання договору в добровільному порядку. Даний пункт договору узгоджується з положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин. За таких обставин позивач, який набув право власності на орендовані земельні ділянки після смерті орендодавця, як новий власник, має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди з підстав, визначених договорами. Сплачені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved