Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей : [PERSON], 25.07.2002р.н. та [PERSON], 03.07.2003р.н. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з відповідачем [PERSON] нині в шлюбі не перебувають, проте певний час спільно проживали, у них народилось двоє дітей. У травні 2014 року за позивачем визнано батьківство, про що зазначено в свідоцтвах про народження дітей. З травня 2014 року діти проживають з позивачем. Мати дітей [PERSON] відповідно до вироку суду у 2013 році позбавлена волі на строк 8 років і нині відбуває покарання у Качанівській виправній колонії м. Харків, тому не може брати участь у вихованні дітей проте в утриманні та матеріальному забезпеченні дітей брати участь зобовязана. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON], у розмірі 33% всіх видів доходів відповідача , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до досягнення кожним з дітей повноліття, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від позивача надійшла на адресу суду заява, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена через установу виконання покарань. На адресу суду направила заяву, відповідно до якої позовні вимоги позивача визнала частково, не заперечила щодо стягнення з неї аліментів на утримання дітей в розмірі 33%, в частині судових витрат просила покласти їх на позивача, оскільки не має можливості їх сплатити. Відповідно до ст.158 ЦПК України суд здійснює розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до слідуючого висновку. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.05.2000 року. Вказана обставина підтверджується повторною копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП №078071 ( а.с. 4). За період спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], 25.07.2002р.н. та [PERSON], 03.07.2003р.н. Копіями свідоцтв про народження дітей серії І-ТП № 217724, І-ТП 217723 підтверджено факт запису в якості матері та батька відповідача та позивача ( а.с.5-6). Вказані обставина сторонами не оспорюються. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області №668 від 08.12.2014 р. на утриманні [PERSON] знаходяться діти: : [PERSON], [INFO] та [PERSON], 03.07.2003р.н. ( а.с. 8). Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.182 Сімейного Кодексу України. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Одним із способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі, інших стягнень не має, інвалідом не являється. Суд при визначенні частки від заробітку, що стягуються як аліменти, прагне до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання неповнолітньої дитини. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 33% всіх доходів відповідача щомісяця, на двох дітей, відповідач не заперечував проти такого розміру аліментів, а тому суд в даному випадку прийшов до висновку що розмір аліментів повинен становити у розмірі 33% всіх видів доходів відповідача на двох неповнолітніх дітей. Суд вважає, що саме цей розмір аліментів на дітей відповідає вимогам виваженості та справедливості. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 243 гривень 60 коп. судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову з 10.12.2014р. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на викладене , позовні вимоги підлягають до задоволення з мотивів та доводів викладених вище.

Outcome: approved