Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення. Позивач у позові посилається на те, що відповідачі, мешкаючи у квартирі [ADDRESS] оплату за водопостачання та водовідведення в житлове приміщення не здійснювали. Сума заборгованості за надані послуги станом на 31.05.2017 року складає 11 214,67 грн. Просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості, яка складає 15 051,52 грн., з яких: 11 214,67 грн. - сума основного боргу, 501,37 грн. - сума 3% річних, 3 335,48 грн. - інфляційне збільшення та витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 1 600 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є заява від представника позивача про розгляд справи без його участі. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають у [ADDRESS], зобов'язання по оплаті послуг водопостачання і водовідведення виконують частково. Заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 31.05.2017 року складає 11 214,67 грн. Відповідно до ст. 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на надання послуг з водопостачання та водовідведення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, інфляційні нарахування на розмір заборгованості за водопостачання та водовідведення становлять 3 335,48 грн., 3% річних становить 501,37 грн. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 400 грн. з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved