Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що 27.02.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, а саме, остання позивачем передано в позику до 01.09.2020 грошову суму в розмірі 15775 доларів США, про що [PERSON] склала власноруч письмову розписку, в якої також погодилася сплатити 5% за користування вказаними коштами. Сума боргу за відсотками становить 788,15 доларів США, загалом 16563,75 доларів США (15775+788,15), що в гривневому еквівалент станом на 27.10.2020 за офіційним курсом НБУ становить 469337грн. Між тим, після 01.09.2021 до теперішнього часу кошти позивача не повернуто. Крім того, позивача зазначає, що кошти отримані [PERSON] під час шлюбу та спільного проживання з чоловіком [PERSON] , кошти використані в інтересах сім`ї, тому зобов`язання слід вважати набутими спільно подружжям. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, якою остання повідомляє, що визнає свою заборгованість перед [PERSON] в сумі 15775 доларів США, яку позичала та зобов`язується погасити борг до 01.01.2022. Також зазначила, що дійсно, перебуває у шлюбі з [PERSON] з 12.04.2008 та проживають разом з неповнолітніми дітьми. Відповідач [PERSON] правом надання відзиву проти позову, заперечень або пояснень не надійшло. Від представника позивача - адвоката Журкова В.І. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином сповіщеними про день, час та місце судового розгляду, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за їх відсутністю до суду не надійшло. Суд вивчивши доводи позивача, враховуючи позицію відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 27.02.2020 [PERSON] отримала від [PERSON] грошову суму в розмірі 15775 доларів США, грошові кошти отримані в якості позики, які [PERSON] зобов`язалась повернути 01.09.2020, а у випадку прострочення, зобов`язалась сплатити штраф 5% від суми позики, про що [PERSON] склала розписку (а.с.7). Отже, між сторонами укладений простий письмовий договір позики. Встановлено, що [PERSON] визнає наявність боргу перед [PERSON] , але до сьогоднішнього часу суму боргу не повернула. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошову суму, а позичальник зобов`язується повернути таку ж саме грошову суму (суму позики). Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ (ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів (ст.ст.625, 1050 ЦК України). Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, аналізуючи вищевикладене, враховуючи те, що [PERSON] до визначеному у розписці терміну борг не повернула, приймаючи до уваги визнання наявність боргу позичальником, у суду є правові підстави для задоволення вимог позивача та з відповідачів повинно бути стягнуто суму основного боргу за договором позики від 27.02.2020 в сумі 15775 доларів США та 5% від цієї суми - 788,15 доларів США, а всього, 16563,75 доларів США, що станом на 27.10.2020 за офіційним курсом НБУ становить 469337грн. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на підставі правил ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved