Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.06.2011 року порушено провадження про банкрутство ТОВ «АВ сервіс». Постановою Господарського суду Донецької області від 10.01.2012 р. ТОВ «АВ сервіс» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначений арбітражний керуючий - Степанов Олексій Юрійович. Під час провадження справи про банкрутство підприємства було виявлено незаконне відчуження майна колишнім керівником товариства [PERSON], який змінив прізвище на «Козлов», шляхом фальсифікації підписів учасників ТОВ «АВ сервіс» генеральним директором [PERSON] було відчужене нерухоме майно товариства третій особі, яка в свою чергу продало дану нерухомість [PERSON], яка є матір?ю [PERSON] 16.03.2007 року колишнім генеральним директором ТОВ «АВ сервіс» - [PERSON] від імені товариства протиправно був укладений з відповідачем - [PERSON] договір купівлі-продажу вбудованого приміщення А-ІХ, загальною площею 391,9 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] та посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] 28.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вбудованого приміщення, площею 389,2 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 10.01.2013 року договір купівлі-продажу вбудованого приміщення А-І Х, загальною площею 391,9 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 16.03.2007 року, укладений між ТОВ «АВ сервіс» в особі генерального директора [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] визнано дійсним; договір купівлі-продажу вбудованого приміщення, площею 389,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 28.11.2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] визнано недійсним. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 08.07.2013 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 10.01.2013 р. скасовано в частині визнання договору купівлі-продажу вбудованого приміщення, площею 389,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 28.11.2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] недійсним, у задоволенні позову ТОВ «АВ сервіс» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб: приватних нотаріусів [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу вбудованого приміщення А-ІХ, загальною площею 391,9 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладеного 28.11.2007 р. між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення суду від 10.01.2013 року залишено без змін. Незважаючи на вищезазначені судові рішення відповідачі [PERSON] та [PERSON] продовжують утримувати у себе нерухоме майно: вбудоване приміщення, площею 389,2 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Просить суд витребувати з чужого володіння у [PERSON] та у [PERSON] вбудоване приміщення, площею 389,2 кв.м, літ. А-І Х, що розташоване за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВ «АВ сервіс»; зобов'язати відповідачів повернути з чужого незаконного володіння на користь ТОВ «АВ сервіс» вбудоване приміщення, площею 389,2 кв.м, літ. А-І Х, що розташоване за адресою: [ADDRESS]; визнати право власності на вбудоване приміщення, площею 389,2 кв.м, літ. А-І Х, що розташоване за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «АВ сервіс»; судові витрати стягнути з відповідачів. Представник позивача Манько Р.М., який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав мотивуючи аналогічно викладеному у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, письмово просив суд розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 ЦК України - майно не може бути витребувано у нього. Пунктом 3 ч.1 ст.388 ЦК передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати /добросовісний набувач/ власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За приписом ст.388 ЦК добросовсне придбання можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двосороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння. В ході слухання справи представник позивача не навів суду будь-яких доказів щодо вибуття майна з володіння власника не за його волі іншим шляхом. Суд позбавлен можливості зробити це за позивача. Тому право вимоги витребування з чужого володіння спірного майна та визнання права власності у позивача, на думку суду, є передчасним. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено обовьязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, засада змагальності в цивільному судочинстві є засадою особистої автономії сторін у цивільному процесі. Від волевиявлення сторін повинні залежати дії суду в доказовій діяльності. Активне втручання суду в доказову діяльність сторін без їх волі на те суперечить суті і пророді цивільних прав, які особа особа здійснює вільно, на влсний розсуд. На підставі ст.ст. 330,387, ч.1 ст.388 ЦК України,

Outcome: dismissed