Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у вихованні дитини. При цьому посилався на те, що 18 грудня 1999 року між ним та [PERSON], був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 11 березня 2014р. шлюб між ними розірвано. При цьому син залишився проживати разом з матір'ю. З березня 2014 року він не бачить свого сина, не має можливості спілкуватись із ним, приватний мобільний телефон сина вимкнутий, а матір - [PERSON] на його дзвінки не відповідала. В березні 2014р. позивач звернувся до Служби у справах дітей Дарницької РДА у м.Києві із заявою про визначення порядку його спілкування із сином.Комісія з питань захисту прав дитини Дарницької РДА м.Києва чотири пази відкладала розгляд заяви через постійні неявки відповідачки, жодного документу, що підтверджував би поважність її неявки до комісії надано не було. Відповідачка лише раз прийшла до фахівця служби у справах дітей, сказала, що вона взагалі проти спілкування батька із сином, а потім своїми неявками лише затягувала розгляд заяви на комісії. Також відповідачка надала в службу у справах дітей документи про переведення сина на індивідуальну домашню форму навчання, свою заяву до школи та висновок ЛКК №15/2014р. від 05.03.2014р. в якому було зазначено, що їх син хворіє на тяжке генетичне захворювання -Синдром Вискотта-Олдрича - що являється дуже тяжкою хворобою. Позивач дзвонив відповідачці, прохав її надати копію медичної книжки сина із усіма аналізами та відпустити його зі ним на консультації до відомих фахівців в цій сфері. Вона на це казала, що сина позивачу не дасть. Він подав додаткову заяву до Служби у справах дітей Дарницької РДА від 24.04.2014р. (додається), в якій, в зв'язку із тим, що хвороба сина не дозволяє зволікати, просив Службу зобов'язати Відповідачку надати йому всі документи по хворобі сина та відпустити його зі ним на медичні обстеження. Однак, відповідачка всі намагання Служби у справах дітей також проігнорувала. В зв'язку з цим, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та прав свого малолітнього сина. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримав та надав суду висновок органу опіки та піклування Дарницького району м.Києва про встановлення годин спілкування батька [PERSON] з сином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.12.1999 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 11 березня 2014р. шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається із заяв позивача до Служби у справахдітей Дарницької районної в м.Києві Державної адміністрації, позивач звертався з відповідними заявами до Служби в березні, квітні 2014 року щодо неможливості спілкування з сином та зобов'язання відповідачки дозволити йому як батькові спілкуватись із сином. Із пояснень в судовому засіданні представника Служби у справах дітей Дарницької РДА в м.Києві встановлено, що відповідачка на х звернення не реагувала, на засідання комісії не з'являлась, надала до Служби документи про переведення їх сина на індивідуальну домашню форму навчання: Наказ Директора СШ №111 ім.С.А.Ковпака №40 від 17.04.2014р., свою заяву до школи та висновок ЛКК №15/2014р. від 05.03.2014р. У цьому медичному висновку було зазначено, що дитина хворіє на тяжке генетичне захворювання -Синдром Вискотта-Олдрича. В подальшому на звернення Служби не реагувала, та представників служби у справах дітей до квартири не впустила. Згідно з Наказу Директора СШ №127 [PERSON] від 29.08.2014 року №33-у [PERSON]. був зарахований до 5-А класу вказаної школи з 01.09.2014 року. Наказом від 15.09.2014 року №229 спеціалізованої школи №127 [PERSON] було переведено на індивідуальне навчання та встановлено йому 8-годинний тижневий графік навчання. Із довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м.Києва від 21.10.2014 року №178 встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS] не проживає, історія розвитку дитини знаходитьсяу мами. Згідно з медичною документацією протягом 2014 року за медичною допомогою до лікаря - педіатра з приводу гострого захворювання [PERSON] не звертались, з приводу зняття з обліку у зв'язку з вибуттям за іншою адресою не звертались. Квартиру при відвідуванні медичним працівником не відкрила. Згідно інформації консьержа мама з дитиною не проживають по вказаній адресі з вересня 2014 року. Відповідно до ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст..157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст..159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Окрім того Декларацією прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 р., визначено принцип, згідно якого дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Тобто, не можливе обмеження прав одного з батьків у спілкуванні з дитиною, якщо він бажає такого спілкування. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі у вихованні та визначенні побачень з дитиною, оскільки матір'ю чиняться перешкоди бутьку в побаченнях та спілкуванні з сином. Розпорядженням Дарницької РДА №371 від 23.06.2014р. та висновком від 30.10.2014 року №101-8346/01 визначений наступний час спілкування із сином позивача без присутності матері дитини: - II, IV п'ятниця місяця з 20:00 години до 20:00 години неділі; - у канікулярний період та офіційні державні свята України - порівну між батьками та за попередньою домовленістю між ними. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе, з урахуванням віку дитини, її статі та особливостей розвитку, задовольнити позов [PERSON] та встановити спосіб участі сторін у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження як це передбачено висновком Служби у справах дітей Дарницької РДА у м.Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved