Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна та виключення записів про обтяження. Позовна заява обґрунтована тим, що 09.03.2005 року державний виконавець ВДВС Деснянського району м. Києва Філіповська Т.М. винесла постанову про накладення арешту на все майно, що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме ѕ частини квартири [ADDRESS] , заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме 3/4 частини квартири [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , який є дядьком позивача. 09.06.2009 року П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 967. [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача. 26.09.2020 року приватним нотаріусом Биковим В.О. було заведено спадкову справу № 9/2020. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого дядька та батька. Звернувшись до Деснянського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ, заявника було повідомлено, що при перевірці автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження № 61845209 та ряд інших виконавчих проваджень надати по яким більш детальну інформацію не має можливості, так як строк зберігання виконавчих документів 3 роки. Таким чином, позивач звернувся до суду з вищевказаних позовом, оскільки майно яке належало померлому батьку та дядьку позивача, перебуває під обтяженням (арештом), що позбавляє останнього отримати свідоцтво про право на спадщину. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.03.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. У судове засідання позивач та його представник - [PERSON] не з`явились, про розгляд справи сповіщались належним чином. На адресу суду від представника надійшла заява про здійснення розгляду справи у відсутності сторони позивача. Представник Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. 09 березня 2005 року державним виконавцем ВДВС Деснянського району м. Києва Філіповською Т.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В постанові зазначено, накласти арешт на все майно, що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме 3/4 частини квартири [ADDRESS] , заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме ѕ частини квартири [ADDRESS] . Як вбачається з актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 241715115 від 25.01.2021 року, частина квартира, що належить [PERSON] та [PERSON] розташована по [ADDRESS] , перебуває під арештом на підставі постанови, АЕ 687430, 09.03.2005, ВДВС Деснянського району м. Києва, вик. [PERSON] . Згідно копії листа від 01.12.2020 № 52617-Ш Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було повідомлено, що при перевірці Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 61845209. Додатково повідомлено, на виконанні перебували виконавчі провадження: № 3925224, 4599022, 13831357, 15135038, 16096326, 20846895, 29257177, 31957470, 38112817, 43583949, 50594402, надати по яким більш детальну інформацію не має можливості, так як відповідно до розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України від № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих документів 3 роки. Відповідно до виконавчих документів, які перебували на виконанні у Відділі [PERSON] не є стороною виконавчого провадження, а відтак у Відділу відсутні підстави для надання будь-якої інформації. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті спадщину прийняли її чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а/з № [NUMBER] , № [NUMBER] ). 09.06.2009 року було на підставі заяви [PERSON] , П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 967. Інші потенційні спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. 09.06.2009 року на підставі заяви [PERSON] , П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 967, відносно майна померлого [PERSON] . Інші потенційні спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. 26.09.2020 року на підставі заяви [PERSON] , Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковою В.О. було заведено спадкову справу № 9/2020, відносно майна померлого [PERSON] . Інші потенційні спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Ознайомившись з відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень, записів відносно виконавчого провадження АЕ 687430, не знайдено. 24 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 2-3392/11, провадження № 14-105цс19 (ЄДРСРУ № 81691819) зазначила наступне: Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що всі суб`єкти права власності (український народ, фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права) є рівними перед законом. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV (у редакції закону від 14.03.2007, чинній на момент накладення арешту) якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Разом із тим, накладений арешт на майно на даний час не знятий, що обмежує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, з огляду на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, після смерті його батька та дядька, проте отримати свідоцтво про право на спадщину можливості не має за наявності вищевказаних обтяжень на квартиру [ADDRESS] . В ході розгляду справи від Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) пояснень, щодо вимог позовної заяви не надійшло, відкритих виконавчих проваджень № АЕ 687430 не знайдено, а відтак враховуючи, що вказані вище обтяження перешкоджають позивачу розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, суд вважає, що є всі підстави для звільнення майна з-під арешту. Вирішуючи позовні вимоги в частині виключення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки зняття арешту з майна є підставою та передбачає виключення такого запису.

Outcome: partial