Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що вона 11.01.2006 року уклала шлюб з відповідачем, який на даний час розірваний за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31.01.2012 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. За рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26.12.2011 року проводиться стягнення аліментів з [PERSON]на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Така сума була встановлена, оскільки на той час відповідач вже сплачував аліменти на утримання іншої неповнолітньої дитини від першого шлюбу [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 1 неоподаткованого мінімального доходу громадян. У 2014 році старша дитина досягла повноліття і сплата аліментів на її утримання припинилась. З того часу позивач намагалась домовитись з відповідачем про добровільну додаткову допомогу на утримання дитини, оскільки встановленого судом розміру аліментів не вистачало на утримання дитини, однак згоди не дійшли. Прохала змінити розмір стягуваних аліментів, а саме стягувати 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Уточнивши вимоги а саме те, що прохає проводити стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив проти стягнення з нього на утримання дитини аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.2006 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який на даний час розірваний за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31.01.2012 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. За рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26.12.2011 року проводиться стягнення аліментів з [PERSON]на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Така сума була встановлена, оскільки на той час відповідач вже сплачував аліменти на утримання іншої неповнолітньої дитини від першого шлюбу [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 1 неоподаткованого мінімального доходу громадян. У 2014 році старша дитина досягла повноліття і сплата аліментів на її утримання припинилась. З того часу позивач намагалась домовитись з відповідачем про добровільну додаткову допомогу на утримання дитини, оскільки встановленого судом розміру аліментів не вистачало на утримання дитини, однак згоди не дійшли. Відповідно до ч. ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Беручи до уваги викладене та те, що на даний час суми встановленого за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26.12.2011 року не достатньо для утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно ст..141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved