Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить визначити порядок користування квартирою № 140 по проспекту Шевченка, 6/4 в м. Одесі, шляхом виділення у користування: [PERSON] - жилу кімнату площею 13,5 кв.м., [PERSON] - жилу кімнату площею 19,2 кв.м. Залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] інші приміщення: кухню площею 8,4 кв.м., туалет площею 1,6 кв.м, ванну кімнату площею 2,9 кв.м., вбудовану шафу площею 2,3 кв.м., вбудовану шафу площею 0,7 кв.м.; зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому у користуванні кімнатою площею 13,5 кв.м. та загальними приміщеннями у квартирі [ADDRESS], зобовязати [PERSON] надати йому ключі від вхідних дверей квартири [ADDRESS]; зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому у користуванні гаражем №44, по вулиці Канатній, 101 в м. Одесі та зобовязати [PERSON] надати йому ключі від воріт гаража №44 по вулиці Канатній, 101 в м. Одесі. При цьому посилаються на те, що він, згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2012 року є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 55,0 кв.м. (житловою площею 32,7 кв.м.) та 1/6 частини гаражу № 44, по вулиці Канатній, 101 в м. Одеса, загальною площею 24,0 кв.м. Його право власності на зазначені обєкти зареєстровано в установленому законом порядку 30.10.2014 року. Однак, після набуття права власності він не може користуватися майном через перешкоди, які чинить відповідачка бажаючи бути єдиним користувачем всього майна. Наведені обставини є підставою для звернення до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.05.2012 року по справі № 2/1522/10378/11, яке набрало законної сили 07.11.2012 року, визнано за [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири під № 140 в будинку під № 6/4 по проспекту Шевченка, в м. Одесі, що складається з двох кімнат, загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., на 1/6 частину гаражу під № 44, що розташований за адресою: м.Одеса вул. Канатна, 101, загальною площею 24,0 кв.м., а також визнано за [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири під № 140 в будинку під № 6/4 по проспекту Шевченка, в м. Одесі, що складається з двох кімнат, загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., на 1/6 частину гаражу під № 44, що розташований за адресою: м.Одеса вул. Канатна, 101, загальною площею 24,0 кв.м. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень позивач зареєстрував своє право власності на вказані обєкти нерухомості у встановленому законом порядку 30.10.2014 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, незалежно від місця проживання власника та місця знаходження майна. Згідно з ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до правового висновку Верховного суду України, викладеним у постанові від 17.02.2016 р. у справі №6-1500цс15, відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Наведене свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Квартира, щодо якої ставиться питання у визначенні порядку користування, має загальну площу 54,5 кв.м., з якої житлова - 32,7 кв.м. До квартири входить: жила кімната площею 19,2 кв.м., жила кімната площею 13,5 кв.м., кухня площею 8,4 кв.м., туалет площею 1,6 кв.м, ванна кімната площею 2,9 кв.м., вбудована шафа площею 2,3 кв.м., вбудована шафа площею 0,7 кв.м. Таким чином, суд вважає, що з врахуванням інтересів кожного зі співвласників, доцільним встановити такий порядок користування квартирою: виділити [PERSON] в користування - жилу кімнату площею 13,5 кв.м., [PERSON] - жилу кімнату площею 19,2 кв.м. Залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] інші приміщення: кухню площею 8,4 кв.м., туалет площею 1,6 кв.м., ванну кімнату площею 2,9 кв.м., вбудовану шафу площею 2,3 кв.м., вбудовану шафу площею 0,7 кв.м. При такому поділі має місце незначне відхилення від відповідності площі кімнати, що виділяється [PERSON], в ідеальній частці у власності та не порушуються права [PERSON], так як у її користуванні залишається більша жила кімната площею 19,2 кв.м. Верховний Суд України у постанові від 17.02.2016 р. у справі №6-1500цс15 зазначив, що суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Також, слід зобовязати [PERSON] не перешкоджати позивачу у користуванні кімнатою площею 13,5 кв.м. та загальними приміщеннями у квартирі [ADDRESS] та зобовязати [PERSON] надати позивачу ключі від вхідних дверей квартири [ADDRESS]. Крім того, оскільки сторони є співвласниками гаражу № 44, тому слід зобовязати [PERSON] не перешкоджати позивачу у користуванні гаражем №44, по вулиці Канатній, 101 в м. Одесі та зобовязати відповідачку надати позивачу ключі від воріт гаража №44 по вулиці Канатній, 101 в м. Одесі.

Outcome: approved