Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за Договором лізингу №120212083 від 04.12. 2013 року в сумі 17 652 грн. 30 коп. Позивач посилається на те,що 04.12. 2013 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій»(в особі ФОП [PERSON],який діяв на підставі довіреності №10092301 від 23.01.2010 року) та [PERSON](Відповідач) уклали Договір №120212083 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання-Годинник Ріеrrе Саrdіn РС105891F03(далі-Договір). Згідно п.5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» Закрите Акціонерне Товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування,тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство» Лізинг інформаційних технологій». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Згідно п.1.1.Договору Клієнт(Відповідач) бере в системі Lease ІТ,зокрема,отримує, ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників-учасників системи LeaseІТ,а також отримує послуги,на умовах,визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIТ(надалі -Пакет LeaseІТ),А Оператор Lease ІТ(Позивач),зобов»язуєтьсґя п-на підставі Договору забезпечити передачу Клієнту ІТ- обладнання(ІТ-обладнання,запасних частин,комплектуючих,витратних матеріалів тощо)обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг,за умови виконання Клієнтом вимог,передбачених Пакетом Lease ІТ. Відповідно до п.1.1.Договору порядок отримання ІТ-обладнання,інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання,інших товарів та послуг в системі LeaseІТ(надалі-Правила),які є невід»ємною частиною цього Договору(Правила додаються). Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ !Лізинг ІТ» від 01.02.2006 року.Правила офіційно опубліковані на сайті http:/www.leaseit/corp/activities/online-programs.html і є незмінним з 01.02.2006 року,застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання,інших товарів та послуг в системі Lease ІТ. Правила є доступними для всіх Клієнтів на сайті http:/www.leaseit/corp/activities/online-programs.html. Пунктом 8.7. Договору Відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений,зміст Правил йому зрозумілий,і він погоджується їх дотримуватися і виконувати. На підставі п.2.2. Договору,а також п.4.9. Правил,Позивач надав Відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання -передачі майна № 120212083 від 04.12. 2013 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 2440,00грн. Згідно п.2.2.Договору умови,за якими ІТ-обладнання,інші товари та послуги надаються клієнту,визначаються Пакетом Lease ІТ. Відповідачем обрано Пакет Lease ІТ Двадцятка. Умовами пакету Lease ІТ є: -платіж при отриманні обладнання(загальної суми платежів)- 5%; -вид договору-фінансовий лізинг; -кількість місячних лізингових платежів(крім першого)-19; -розмір місячних платежів-щомісяця рівними частинами; -перехід права власності -виплата повної вартості обладнання. Також п.6.2. Правил визначено,що строк,протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі,починається з дня передачі обладнання Клієнту,і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом Lease ІТ строку. Відповідач зобов»язувався сплачувати платежі на загальну суму 2440,00грн. в такому порядку: -перший платіж 5% від загальної суми платежів; -19 платежів рівними частинами щомісячно до 20 числа кожного місяця. Тобто,Відповідач мав сплатити 20 платежів по 122,00грн. Таким чином,на підставі вищевказаних норм та п.п.3.1,5.4.2.Договору,у Відповідача перед Позивачем виникли зобов»язання щодо сплати орендних платежів. Отже,позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов»язання щодо надання обладнання Відповідачу згідно Договору у відповідні строки та належної комплектації, але Відповідач не виконав своїх грошових зобов»язань за Договором,внаслідок чого йому нараховувалася плата за прострочення платежу,передбачена п.14.2 Правил та п.5.4.2 Договору,тому за ним рахується заборгованість,підтверджена розрахунком-Структурою грошових нарахувань. Структура грошових нарахувань на надходжень№2016052007 від 20.05.2016(що додається до даної позовної заяви) відображає належні до виплати Відповідачем суми та порівнює їх з фізично здійсненими останніми платежами Відповідачем. Останній стовпчик Структури є різницею між належними до сплати і фізично сплаченими сумами та відображає заборгованість Відповідача щомісяця наростаючим підсумком. Згідно Структури Відповідач сплатив 122,00грн., які зараховано на погашення місячних орендних платежів. Розрахунок боргу здійснено з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Сума сукупного індексу інфляції становить- 1188,21 грн. Передбачені ст. 625 ЦК України 3% річних становить 110,06грн.( а.с. 5). Позивач просить стягнути з відповідача загальну суму боргу 17 652,30грн., яка складається з: -2318,00грн.-компенсація вартості наданого обладнання; -13870,67 грн.-плата за прострочення щомісячних платежів; 165,36 грн.-компенсація понесених витрат,пов»язаних з отриманням виконання зобов»язання; 1188,21 грн.-суми сукупного індексу інфляції ; -110,36грн.-3% річних. В судове засідання позивач не з»явився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності його представника, позов підтримує. Відповідачка позов визнала частково, а саме:факт укладення Договору та отримання від позивача обладнання-Годинника PierrePC105891F03,однак стверджувала,що всю вартість годинника сплатила через термінал на рахунок, який було вказано у Договорі:20212, який їй вказав постачальник- ФОП [PERSON]. Відповідач пояснила,що Договір вона укладала через ФОП [PERSON], першу суму -122,00грн. сплатила [PERSON] готівкою, а потім до кінця грудня 2013 року заплатила на рахунок. який їй вказав [PERSON] -1300грн., і в грудні 2014 року вона сплатила решту коштів-1018грн. Кошти вносила на рахунок [NUMBER] Вислухавши відповідача, вивчивши та оцінивши надані позивачем письмові докази, суд прийшов до наступного. З Договору про отримання обладнання в системі Lease ІТ №120212083 від 04.12. 2013 року, Постачальник: ФОП [PERSON];Код ЄДРПОУ:[NUMBER];Особовий рахунок [NUMBER],Довіреність про участь №10092301 від 23.09.2010 слідує,що [PERSON],[INFO] через контактну особу :[PERSON], отримала обладнання - Годинник PierrePC105891F03. Загальна сума платежу - 2 440,00грн. У тому числі платіж при отриманні обладнання - 122,00грн. Відповідно до п.2.1 Договору Умови,за якими ІТ-обладнання,інші товари та послуги надаються Клієнту,визначаються Пакетом Lease ІТ. Відповідно до п.2.2 Договору передання Клієнту ІТ-0обладнання та інших товарів відбувається за Актом прийому-передачі,який підписується Клієнтом та Постачальником. З Акту приймання-передачі майна №120212083 від 04.12. 2013 року слідує,що Клієнт [PERSON] отримала від Постачальника:[PERSON] Годинник PierrePC105891F03. Загальна сума платежу - 2 440,00грн. Отже, між Позивачем та Відповідачем [PERSON] 04.12. 2013 року було укладено договір лізингу. Відповідно до ч.1 ст. 806 ЦК України,за договором лізингу одна сторона(лізингодавець)передає або зобов»язується передати другій столрогні(лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем(прямий лізинг),або майно, спеціально придбане лізингодавцем специфікацій та умов(непрямий лізинг),на певний строк і за встановлену плату(лізингові платежі). Відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм(оренду)з урахуванням особливостей,встановлених цим параграфом та законом. До відносин,пов»язаних з лізингом,застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. З Договору №120212083 від 04.12. 2013 року слідує,що клієнт [PERSON], якій передається обладнання:Годинник Pierre PC105891F03,загальною сумою 2440,00грн. має сплатити перший платіж 5%-122,00грн.,інші платежі-19 платежів рівними частками. З Договору №10092301 від 23.09.10 Постачальника в системі Lease ІТ слідує,що Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій»,надалі-Оператор Lease ІТ,в особі Генерального директора [PERSON],який діє на підставі Статуту, надає право Постачальнику ФОП [PERSON] виконувати від імені Оператора LeaseІТ дії згідно вказаної моделі участі постачальника в системі Lease ІТ та Правил участі постачальника в системі LeaseІТ.( а.с. 31).. Відповідачка стверджує,що всю суму по договору-2440,00грн.,решта якої після першого платежу складала 2318 грн. вона сплатила на рахунок Постачальника [PERSON], як було вказано в Договорі, через термінал,однак до цього часу квитанції не зберегла. Позивач, письмове запре речення від 30.08. 2016 року([PERSON]). вказує,що Позивач не мав такого рахунку як [NUMBER],його ніколи не існувало і в жодному із текстів такого рахунку немає. Крім того,Позивач в абз. 4 заперечення від 30.08.2016 р. вказує,що відповідно до Умов договору Позивач щомісячно надсилає РАХУНКИ ЗІ СПЛАТИ ГРОШОВИХ КОШТІВ за адресою реєстрації Відповідача. Однак, з ДОГОВОРУ про отримання обладнання в системі Lease ІТ слідує,що все ж таки рахунок [NUMBER](Особовий рахунок Lease ІТ) існував в документах, які надав сам Позивач( а.с. 17). З пояснень Відповідача вбачається,що Відповідач був неналежним чином проінформований про умови Договору та порядок оплати платежів, стверджуючи те, що саме Постачальник [PERSON] вказав їй ,що вона має платити кошти саме на даний рахунок. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач надав достатньо доказів,що між Позивачем та відповідачем було укладено Договір на суму 2400,00грн..з яких сплачено 122,00грн.-решта 2318,00грн. Позивач не отримував. Відповідачка не надала доказів,що спірну суму 2318 грн. вона перераховувала Позивачу чи Постачальнику. Відповідно до пункту 3.1 ДОГОВОРУ №120212083 від 04.12. 2013 року слідує,що клієнт сплачує на користь Оператора Lease ІТ платежі згідно з умовами Пакету Lease ІТ та цим Договором. Клієнт отримує рахунки Оператора Lease ІТ в строк до 10 числа поточного місяця та сплачує платежі в строк до 20 числа поточного місяця. Розрахунки між сторонами здійснюються у гривнях. Відповідно до пункту 3.2 Договору № 120212083 від 04.12. 2013 року у випадках, встановлених Правилами, розрахунки між Сторонами можуть здійснюватися через Постачальника-учасника системи Lease ІТ, який здійснює поставку ІТ-обладнання або інших товарів чи послуг Клієнту. Однак, Позивач стверджує,що Відповідач мала платити платежі на рахунок Оператора, після отримання від Оператора рахунків. Позивач не вказує ні в позовній заяві, не надав також жодного підтвердження,що п.3.1 Договору ним виконувався,а саме: що Оператор-ПАТ «Лізинг інформаційних технологій»,починаючи з 10 січня 2014 року по 06.06.2016 року(дата звернення до суду) надсилав [PERSON] (Клієнту) рахунки з пропозицією сплатити платежі. Однак, оскільки договір має виконуватися належним чином, а відповідач отримала від позивача обладнання у вигляді Годинника вартістю 2440,00грн., з яких сплатила 122,00грн.що ніким не оспорюється,то решту- 2318,00 гривень слід стягнути з відповідачки,як обґрунтовану суму. Відповідно до ст. 625 ЦК України,за порушення зобов»язань,Боржник, який прострочив виконання зобов»язання,на вимогу кредитора зобов»язаний спатити суму боргу(2318,00грн), з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми,якщо інших розмір процентів не встановлено договором або законом. Сума інфляційних платежів за підрахунком Позивача склала 1188,21 грн.,3% річних-110,06 грн., що є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того,Позивач, посилаючись на п.14.2 Правил та п.5.4.3.Договору просить стягнути ПЛАТУ за прострочення платежу в сумі 13870,67 грн., що в Структурі грошових нарахувань(розрахунок суми боргу) та надходжень №2016052007 від 20.05. 2016 року значиться як штрафні санкції, а також суму -165,36 грн. як компенсаційні витрати. З пункту 14.2.Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі Lease ІТ слідує,що »у разі несвоєчасної оплати Клієнтом нарахованого платежу Клієнт сплачує на користь Оператора Lease ІТ плату за прострочення платежу: в розмірі п»яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді,на який припадає дата оплати за Договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежі,якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду,на який припадає дата оплати за Договором. Оплата плати за прострочення платежу не звільняє Клієнта від обов»язку в повному обсязі оплатити платежі,передбачені пакетом Lease ІТ». З Структури грошових нарахувань та надходжень №2016052007 від 20.05.2016 року, з розбивкою нарахованого боргу щомісяця,починаючи з 20.01. 2014 року слідує,що Відповідачу щомісяця ,станом на 20- число нараховувалася сума боргу з урахуванням штрафних санкцій, яка станом на 20.05. 2016 року склала- 16 476,03 грн.(4 стовпчик). Однак, Позивач не надав жодного документу, який би підтвердив,що щомісячні суми нарахованих платежів(п. 14.2.Умов), разом з рахунком Оператора Lease ІТ( пункт 3.1 Договору) Позивач направляв на адресу місця проживання Клієнта,з чого слідує,що Позивач неналежним чином виконував вимоги Договору №120212083 від 04.12. 2013 року та Правила і Клієнт не мав належної інформації куди та яким чином він мав платити обумовлені платежі. Оскільки штраф в розмірі 5% та 10% стягується з нарахованого платежу і запропонованого Клієнту до сплати,а такі суми не було Позивачем вчасно нараховано і вчасно направлено Відповідачу,тому сума штрафних санкцій у розмірі 13870,67 грн. не підлягає задоволенню. Не обґрунтував Позивач компенсаційні витрати в сумі 165,36 грн.,а тому в цій частині позовні вимоги слід відмовити. Отже, позов ПАТ»Лізин інформаційних технологій» до [PERSON] слід задовольнити частково. Судові витрати стягнути з Відповідачки у повному обсязі-1378грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509,526,534,610,623,625,629,806 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial