Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.04.2011 року. В позовній заяві позивач зазначив, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.04.2011 року було вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Позивач вказує, що з часу винесення судом рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів змінилося його матеріальне становище, оскільки на даний час позивач не працює та не має постійного заробітку. В зв'язку з викладеним позивач просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки з 1/3 частини усіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі 500 щомісячно. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив про задоволення позову. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову, вважає, що позивачем не доведено погіршення його матеріального становища, а також вимоги позивача про зміну розміру аліментів на тверду грошову суму в розмірі 500 грн. не відповідають гарантованому законом мінімальному розміру аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.04.2011 року; копію трудової книжки позивача; виписку Пенсійного фонду України від 14.06.2017 року; повідомлення Баштанського районного центру зайнятості № 79 від 14.06.2017 року; копію свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON]; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.04.2011 року; копію розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 24.07.2017 року; матеріали цивільної справи №2-256/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів) суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. За рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.04.2011 року з позивача на користь відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З рішення суду слідує, що платник аліментів на час винесення рішення був працевлаштований. Після постановлення вказаного рішення суду матеріальний стан [PERSON] змінився, оскільки він не працює, що підтверджується записами в його трудовій книжці про звільнення з 29.04.2011 року. Відповідач [PERSON] у зв'язку з укладенням шлюбу 22.09.2015 року змінила прізвище на [PERSON]. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 182 ч.2, 192 ч.1 Сімейного кодексу України, із змісту яких (в редакції, що діє на час розгляду справи в суді, оскільки правовідносини щодо стягнення аліментів триваючі) слідує, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Із змісту рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.04.2011 року вбачається, що під час прийняття судом рішення про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходу було враховано той факт, що останній мав постійне місце роботи. При цьому, в судовому засіданні позивачем надано докази погіршення його матеріального стану, а саме те, що він втратив роботу та не має постійного джерела заробітку, що відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України може бути самостійною підставою для перегляду встановленого раніше розміру аліментів. При цьому, позивач просить змінити не тільки розмір, а і спосіб стягнення аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу на тверду грошову суму в розмірі 500 грн., проте положення ст. 184 Сімейного кодексу України, норми якої передбачають визначення аліментів в твердій грошовій сумі, в редакції, що діє на час судового розгляду, - не передбачають можливість визначення судом аліментів в твердій грошовій сумі за заявою платника, аліменти в твердій грошовій сумі можуть бути визначені судом виключно за заявою одержувача аліментів, а тому на теперішній час відсутні підстави для зміни способу стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму за заявою платника аліментів. Натомість судом встановлено, що матеріальне становище позивача (платника аліментів) погіршилось, він повинен сплачувати аліменти на утримання однієї дитини сторін, при цьому, ч.5 ст.185 СК України та ст. 96 ЦПК України визначає розміри аліментів в залежності від кількості утриманців, стягнення яких взагалі може відбуватись в безспірному порядку. Отже у вказаних вище нормах законодавець визнав безспірним визначення розміру аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 частини доходів платника, за такого відповідно до ст. 60 ЦПК України стягнення аліментів в меншому розмірі має бути доведене відповідними доказами платником аліментів, а в більшому розмірі - одержувачем аліментів, в протилежному випадку суд вправі визначити розмір аліментів, який визнається законодавцем безспірним, що в даному випадку на одного утриманця становить 1/4 частину доходів платника. З врахуванням встановленої в судовому засіданні обставини, яка свідчить про зміну матеріального стану платника аліментів, та недоведеність позивачем наявності інших обставин, визначених в ст. 192 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], за рішенням Баштанського районного суду від 14.04.2011 року по справі № 2-256/2011 з 1/3 частини від заробітку боржника на 1/4 частину, що в даному випадку буде відповідати принципам розумності і справедливості та положенням ст. 185 СК України, оскільки аліменти стягуються на одну дитину, а відповідач не працює, не має стабільного заробітку, проте має задовільний стан здоров'я, є працездатною особою працездатного віку, аліментних виплат на утримання інших осіб не здійснює. На підставі викладеного та ст.ст. 182-184, ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial