Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення строку звернення до суду, скасування рішення 5 сесії 6 скликання Херсонської обласної ради №131 від 22.03.2011 року як незаконного та поновлення на посаді директора КП «База відпочинку «Арабатська Стрілка» Херсонської обласної ради. Пояснює свої вимоги тим, що перебував у трудових відносинах на посаді директора комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська стрілкаху. Херсонської обласної ради з 09.12.1998 року, що підтверджується наказом начальника управління ЖКГ Херсонської обласної державної адміністрації від 01 грудня 1998 № 119. Останній контракт на посаді директора комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська стрілка» Херсонської обласної ради було укладено 29 вересня 2005 року строком на 3 роки до 29 вересня 2008 року. Після закінчення строку дії контракту його ніхто не відсторонював з посади директора комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська стрілка» Херсонської обласної ради. Строк дії контракту. закінчився 29.09.2008 року. Але після закінчення строку дії контракту продовжував працювати директором комунального підприємства «База відпочинку «Арбатська. стрілка» Херсонської обласної ради на тих же умовах, які були прописані в контракті. Херсонська обласна рада та сам позивач не ставили питання про припинення виконання трудових відносин директора комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська с грілка» Херсонської обласної ради, обумовлених контрактом, після закінчення строку його дії 29.09.2008 року. Тому, вважає, що дія контракту відповідно до частини 1 статті 39 КЗПП України, була продовжена на невизначений і строк. 22.03.2011 року 5 сесія 6 скликання Херсонської обласної ради прийняла рішення №131 «Про керівника комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська стрілка» Херсонської обласної ради» - вирішила: Припинити здійснення [PERSON] виконання обов'язків директор, комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська стрілка» Херсонської обласної ради у зв'язку з закінченням терміну дії контракту (п.2 ст.36 КЗПГ1 України та грубим порушенням ним трудових обов'язків керівника цього підприємства (п. 1 ст.41 КЗНП України). Вважає таке рішення Херсонською обласною радою №131 від 22.03.2011 року прийняте з грубим порушенням норм трудового законодавства України, а саме пункту 2 статті З КЗП11 України, яка передбачає підстави припинення трудового договору крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимог про їх припинення. Крім того, на час прийняття Херсонською обласною радою оскаржуваного рішення він хворів і перебував на лікуванні, а тому не міг приймати участь у роботі 5 сесії б скликання Херсонської обласної ради та надати депутатам пояснення з цього приводу . Після такого звільнення звернувся з позовом в Генічеський районний суд, за місцем свого проживання, про скасування цього рішення. Але 27.04.2011 року, Генічеським районним судом було відмовлено в прийнятті позовної заяви гак як справа не підсудна цьому адміністративному суду. За таких обставин він звернувся з адміністративним позовом до Херсонського окружного адміністративного суду, про скасування рішення 5 сесії 6 скликання Херсонської обласної ради №131 від 22.03.2011 року, додавши до нього відповідні документи. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.05.2011 року позовні вимоги до Херсонської обласної ради, про скасування рішення 5 сесії 6 скликання Херсонської обласної ради № 131 від 22.03.201 і року, було задоволено. Не погодившись з прийнятою Херсонським окружним адміністративним судом постановою від 19.05.2011 року, Херсонська обласна рада оскаржила її до Одеського апеляційного адміністративного суду. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011 ро. апеляційну скаргу Херсонської обласної ради було задоволено, постанову Херсонсько окружного адміністративного суду від 19.05.2011 року скасовано, а провадження по справі закрито. Фактично 06 грудня 2011 року був на засіданні в Одеському апеляційному адміністративному суді. Судом було оголошено вступну і резолютивну частину, було вказано, що повне рішення буде виготовлено через 5 днів. Повний текст ухвали Одеського апеляційного суду не було вислано. Пояснює, що постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19.05.2011 року, про задоволення позовних вимог до Херсонської обласної ради, було скасовано Одеським апеляційним адміністративним судом, з підстав порушення судом підсудності розгляду адміністративного позову, дізнався з реєстру судових рішень у кінці вересня 2016 року. За таких обставин, вважає, що пропущено строк звернення до суду з поважних причин. В судовому засіданні представники позивача за довіреністю [PERSON], [PERSON], адвокат Білий Ю.Я., позовні вимого підтримали, підтвердили викладені в позові обставини. Представник відповідача Херсонської обласної ради за довіреністю Чеботаєва І.О. заперечила позов, просить застосувати наслідки пропуску позовної давності. Представник відповідача комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська Стрілка» Херсонської обласної ради за довіреністю Семенюк С.М. заперечила позов , просить відмовити в задоволенні позову у зв*язку з пропуском строку звернення до суду. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовіднисини: [PERSON] перебував у трудових відносинах на посаді директора комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська стрілка Херсонської обласної ради з 09.12.1998 року, що підтверджується наказом начальника управління ЖКГ Херсонської обласної державної адміністрації від 01 грудня 1998 № 119. Останній контракт на посаді директора комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська стрілка» Херсонської обласної ради було укладено 29 вересня 2005 року строком на 3 роки до 29 вересня 2008 року. 22.03.2011 року Херсонською обласною радою прийнято рішення №131 та вирішено: - Припинити здійснення [PERSON] виконання обов'язків директор, комунального підприємства «База відпочинку «Арабатська стрілка» Херсонської обласної ради у зв'язку з закінченням терміну дії контракту України та грубим порушенням ним трудових обов'язків керівника цього підприємства (п. 1 ст.41 КЗНП України). Позивач оскаржив таке рішення до Генічеського районного суду Херсонської області. 26.04.2011 року Геиічеський районний суд від року відмовив у прийнятті позовної заяви до Херсонської обласної ради, гак як справа не підсудна цьому адміністративному суду. Позивач звернувся з адміністративним позовом до Херсонського окружного адміністративного суду, про скасування рішення 5 сесії 6 скликання Херсонської обласної ради №131 від 22.03.2011 року. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.05.201 1 року позовні вимоги до Херсонської обласної ради, про скасування рішення 5 сесії 6 скликання Херсонської обласної ради № 131 від 22.03.201 і року, було задоволено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011 ро. апеляційну скаргу Херсонської обласної ради було задоволено, постанову Херсонсько окружного адміністративного суду від 19.05.2011 року скасовано, а провадження по справі закрито. Позивач був присутнім на оголошенні вступної та резолютивної частині рішення, що сторони не оспорюють. Щодо вирішення питання про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з наступного: Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до правил, передбачених частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач ставить питання про поновлення строку позовної давності, мотивуючи свою відсутність на засіданні Одеського апеляційного адміністративного суду та не отриманням ухвали від 06 грудня 2011 року по справі № 2-а-2628/11/2170. У той же час сторони та представники позивача не заперечують присутність [PERSON] в судовому засіданні. Також позивачем та його представниками не заперечується факт того, що рішення апеляційної скарги позивач знав 06.12.2011, після проголошення ухвали суду у судовому засіданні. Доводи позивача та його представників про те, що він не знав з яких підстав йому було відмовлено суд не може визнати поважною причиною пропуску звернення до суду, так як з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства звернувся тільки 19.10.2016, тобто після спливу встановленого загального строку позовної давності, у три роки, та строку , який встановлений ст.233 КЗпП України, та майже через п*ять років після постановлення рішення Одеського апеляційного адміністративного суду. В даному випадку суд критично ставиться до пояснень представників позивача, що він хворів та це є також поважною причиною пропуску строку звернення до суду так як представниками позивача пояснено, що [PERSON] був працевлаштований, тому всі обставини в сукупності не переконують суд в поважності наведених обставин пропуску строку звернення до суду. Позивачем пояснено, що про рішення він дізнався з реєстру судових рішень тільки в вересні 2016 року, але відповідно до Постанови КМУ від 25 травня 2006 р. N 740 «Про порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» такий реєстр ведеться та є доступним з часу прийняття постанови. Тобто ніщо не перешкоджало позивачу дізнатись про мотиви такого рішення з реєстру судових рішень в 2011 році, також шляхом звернення до суду для отримання копїї рішення. Відповідно до ст..233 КЗпП України- Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст..234 КЗпП України - У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову стає неможливим або утрудненим. (рішення Верховного суду України від 13.09.2006 року по справі № 6-26370кс04). Рішення Європейського Суду з прав людини зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» мають в Україні значення джерела права. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу «Res judicata» (юридичної визначеності), про що вказує як судова практика Верховного суду України (Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Європейський суд з прав людини наголошує,що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. В даному випадку позивачем не доведено , що строк звернення до суду пропущений з поважної причини, так як протягом як більш п*ять років він не вчинив будь-яких дій щодо звернення до суду, позивач не довів такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову було для нього неможливим або утрудненим. За таких умов суд вважає в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed