Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що він відповідно до наказу №5909/ОК, від 07.08.2001 року, був прийнятий в цех електрозварювальних та холоднодеформованих труб №39 учнем вальцювальника стану холодного прокату труб до ПАТ «СМНВО», в подальшому працював вальцювальником стану холодного прокату труб пятого розряду цеху №24. Відповідач у встановлені чинним трудовим законодавством строки, з жовтня 2016 року не виплачував йому заробітну плату. 25.01.2017 року, він звільнився з займаної посади за власним бажанням, відповідно до частини третьої ст.38 КЗпП України, в зв'язку з порушенням відповідачем законодавства про працю та умов колективного договору, саме несвоєчасна виплата заробітної плати (наказ №476/ВК від 18.01.2017 року). Вказаним наказом про звільнення, була також передбачена виплата вихідної допомоги у розмірі трьохмісячного середнього заробітку, відповідно до ст.44 КЗпП України та виплата компенсації за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 14 календарних днів з 01.11.2016 року по 25.01.2017 року відповідно до ст.83 КЗпП України. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, в день звільнення 25.01.2017 року відповідач письмово не повідомив його про нараховані суми, належні при звільненні та не здійснив виплату належних сум, що є грубим порушенням частини першої ст.116 КЗпП України. За таких обставин, він надіслав рекомендованим листом з повідомленням на ім'я генерального директора ПАТ «Сумське ПВО» [PERSON] письмове звернення з проханням надати довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату та довідку про середню заробітну плату. Згідно з ст.49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу па даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Довідки про заборгованість сум на день звільнення відповідач відмовився надавати, замість цього 06.02.2017 року надали розрахункові листки, в яких зазначено, що нараховано до виплати: 31440,07грн. компенсація за 14 днів невикористаної щорічної відпустки та вихідна допомога при звільненні за три місяці. За таких обставин, з відповідача підлягає стягнення в судовому порядку 31440,07грн. Крім того, як передбачено частиною першою ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить суду ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату, нараховану, але не виплачену вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, нараховану, але не виплачену компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 14 календарних дні за відпрацьований період з 01.11.2016 року по 25.01.2017 року в загальній сумі 31440,07грн. та стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановления судового рішення. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, додатково пояснив, що працівники за його спеціальністю працівники цеху №24 працюють по пять днів на тиждень, тому просив провести розрахунок середнього заробітку, виходячи з пятиденного робочого тижня. Представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні спору просив врахувати, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Згідно наказу від 21.03.2014 року №75 в Товаристві встановлений режим неповного робочого, а саме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Даний факт є важливим при визначенні питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Так, Верховний Суд України у Постанові від 01 березня 2017 року по справі № 635/2084/16-ц визначив, що середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Свідок [PERSON], який працює вальцювальником цеху №24, пояснив, що бригада вальцювальників працювала в лютому 2017 року перший тиждень три дні, а потім чотири дні на тиждень, в березні, квітні, травні 2017 року працюють пять днів на тиждень. Працівники цеху ставлять підписи в додатку до наказу про роботу кожного тижня. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу № 5909/ОК, від 07.08.2001 року був прийнятий в цех електрозварювальних та холоднодеформованих труб №39 учнем вальцювальника етапу холодного прокату труб до ПАТ «СМНВО», в подальшому працював вальцювальником стану холодного прокату труб пятого розряду цеху №24. 25.01.2017 року звільнений з вказаної посади наказом № 476/вк від 18.01.2017 року за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки [PERSON] (а.с.9-11). Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 12.04.2017 року №16-07/216 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 31440грн. 07коп. Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON]В ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що фактично визнано представником відповідача у наданих письмових поясненнях. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відтак, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 31440грн.07коп. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» середньоденна заробітна плата позивача без відрахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 256грн. 83коп. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Свідок [PERSON], який працює вальцювальником в цеху №24, пояснив, що бригада вальцювальників працювала пятиденний робочий тиждень в березні-травні 2017 року, з кожним працівником узгоджувався графік роботи. Як вбачається з довідки начальника цеху №24, наказів ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (а.с.50-82) вальцювальники стану холодного прокату труб цеху №24 були зайняті на роботах не по своїй спеціальності, з працівниками цеху, з кожним окремо, щотижнево на підставі наказу погоджувався графік роботи (щодо робочого тижня з 4 чи 5 робочими днями). Оскільки з кожним працівником цеху окремо погоджувався графік роботи, суд не вбачає підстав для проведення розрахунку середнього заробітку, виходячи з пятиденного робочого тижня, і враховує для розрахунку режим роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 26.01.2017 року по 31.05.2017 року становить 50 робочих днів (січень 2, лютий 12, березень 12, квітень 12, травень - 12). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.01.2017 року по 31.05.2017 року включно у сумі 12841грн.50коп. (256,83грн. х50дн. = 12841грн.50коп.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 31440грн.07коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.01.2017 року по 31.05.2017 року включно у сумі 12841грн.50коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial