Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що на підставі укладеного договору № б/н від 26.06.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому станом на 26.2.2014 року відповідач має заборгованість 23 475, 30 грн. Тому просив суд стягнути вищезазначену заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав і наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 74 ч.5 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур»єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні були досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості; копія заяви; умови та правила надання банківських послуг; копія паспорту відповідача; копія довідки; копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копія банківської ліцензії; копія дозволу; копія додатку до дозволу; копія виписки з особового рахунку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься підпис зроблений від його іменні про ознайомлення умовами та правилами. Відповідно до укладеного з відповідачем договору банк відкрив картковий рахунок та надав платіжну картку з кредитним лімітом в розмірі 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 % в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія складає 3,5 %, погашення заборгованості за кредитом може проводитися шляхом внесення коштів на картку клієнтом або шляхом списання з дебетової картки. Згідно з п. 8.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. штрафу + 5% від суми позову. Пунктом 9.12 Умов вказано, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на той самий строк. В зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, позивач нарахував йому заборгованість загальна сума якої станом на 26.02.2014 року становила 23 475,30 грн.. яка складається з: заборгованість за кредитом - 3000 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 686, 24 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7195 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1094,06 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи викладені положення діючого законодавства, з огляду на той факт, що відповідачем до теперішнього часу не виконано зобов'язань щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором, суд приходить до висновку, що з нього підлягають стягненню на користь позивача вищезазначену заборгованість за кредитом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 530, 549, 611, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved