Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 260788,43 грн матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, 2000 грн витрат на проведення оцінки матеріального збитку, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову покликається на те, що 20 листопада 2015 року на автодорозі Н-02 «Львів-Тернопіль», що в с. Озерна, Зборівського району, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Vida», р.н. [NUMBER] , порушивши Правила дорожнього руху, вчинила дорожньо-транспортну пригоду, зіткнувшись з автопоїздом сідловий тягач марки IVECOEUROSTARLD 440 E38, р.н. [NUMBER] , та напівпричіп марки «VIVERTI 36 S 20», р.н. [NUMBER] , що належить йому, завдавши при цьому метеріальної шкоди. В результаті цієї пригоди транспортний засіб отримав значні технічні ушкодження. По факту дорожньо-транспортної пригоди було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст.286 КК України, однак постановою слідчого СВ Зборівського ВП ГУ НП у Тернопільській області від 25.3.2016 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні кримінального правопорушення, з направленням матеріалів справи для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. При цьому, даною постановою встановлено факт скоєння водієм [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитків вартість матеріального збитку становить 310788,42 грн. Оскільки автомобіль відповідача був застрахований у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», відповідно до договору обов`язкового страхування, позивачу було сплачено 50000 грн страхового відшкодування. У зв`язку із здійсненням виплати страховою компанією ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхового відшкодування у розмірі 50000 грн, вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 260788,42 грн матеріальної шкоди, 2000грн витрат на проведення оцінки матеріального збитку. Справа поступила до провадження судді Воробля М.М. Відповідно до протоколуповторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.10.2016 року, згідно із розпорядженням керівника апарату суду від 12.10.2016 року № 475 у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] справу передано судді Швед Н.П. 12.12.2018 року представником позивача на адресу суду скеровано письмові пояснення, в яких додатково зазначила, що вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доводиться наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а розмір заявленої вимоги позивача про відшкодування завданої шкоди є обгрунтованим та правомірним. Відповідач здійснювала керування транспортним засобом марки «ЗАЗ Vida» р.н. [NUMBER] на підставі договору найму транспортного засобу від 19.11.2015 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «БЛС», маючи при собі посвідчення водія серії [NUMBER] від 04.08.2012 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 14.06.2013 року, а отже на законних підставах використовувала транспортний засіб, і повинна понести відповідальність за завдання шкоди позивачу власнику транспортного засобу, пошкодженого в результаті скоєної дорожньої-транспортної пригоди. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.02.2019 року, згідно із розпорядженням керівника апарату суду від 28.02.2019 року № 266 у зв`язку зі закінченням повноважень судді Швед Н.П. справу передано судді Кондратьєвій Н.А. Ухвалою від 15.03.2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.03.2019 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою суду від 13.12.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без розгляду. Постановою Львівського апеляційного суду від 20.05.2020 року ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 13.12.2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою від 09.06.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 18.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали до суду письмові пояснення в прохальній частині яких просили провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач повторно не з`явилася із невідомих причин, про розгляд справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року на автодорозі Н-02 «Львів-Тернопіль», що в с. Озерна, Зборівського району, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Vida», р.н. [NUMBER] , порушивши Правила дорожнього руху, вчинила дорожньо-транспортну пригоду, зіткнувшись з автопоїздом сідловий тягач марки «IVECOEUROSTARLD 440 E38», р.н. [NUMBER] , та напівпричіп марки «VIVERTI 36 S 20», р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , завдавши йому при цьому метеріальної шкоди. [PERSON] керувала транспортним засобом марки «ЗАЗ Vida» р.н. [NUMBER] на підставі договору найму транспортного засобу від 19.11.2015 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «БЛС»,свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії [NUMBER] від 14.06.2013 року та посвідчення водія серії [NUMBER] . Постановою слідчого СВ Зборівського відділення поліції ТВП ГУ НП в Тернопільській області від 25 березня 2016 року кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №12015210100000323 від 20 листопада 2015 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутності в діях [PERSON] та [PERSON] складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вирішено копію постанови та окремих матеріалів кримінального провадження про порушення водієм [PERSON] вимог п.п.1.3, 1,5 ч.1, 2.3 «б» і «д», 14.2 «в», 14.6 «г», дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) додатку №2 ПДР України направлено заступникові начальника Управління превентивної діяльності ГУ НП в Тернопільській області, для вирішення питання про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до відповіді Зборівського ВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області №5072/107/0218від 06.09.2018р, матеріали з кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №12015210100000323 від 20.11.2015 року, для складання протоколу про адміністративне правопорушенняза ст. 124 КУпАП не було відокремлено, а тому [PERSON] не притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно із відповіддюЗборівського районного суду Тернопільської області №1.1/02/37/2017 від 31.07.2017року, справа про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за період 2015-2017 рр. в провадженні суду не перебувала. Оскільки автомобіль відповідача [PERSON] був застрахований у ПрАТ «АСК ІНГО Україна», відповідно до договору обов`язкового страхування №АІ6605832 від 17 червня 2015 року, позивач звертався з відповідною заявою та необхідними документами про виплату страхового відшкодування, в результаті чого ПрАТ «АСК ІНГО Україна» йому було сплачено 50000 грн страхового відшкодування, що підтверджується листом страховика від 29.06.2016року по справі №192636. Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №116/11/15 від 26 листопада 2015р., вартість матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу «IVECOEUROSTARLD 440 E38», р.н. [NUMBER] становить 310788,43грн. ПрАТ «АСК ІНГО Україна» у повному обсязі та у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виконала зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сплативши позивачу [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. в межах ліміту відповідальності. За приписами, статей \~22,\~1166 ЦК України\~особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Частиною 2\~статті 1187 ЦК України\~передбачено, що\~\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою СВ Зборівського ВП Тернопільського ВП ГУ НП у Тернопільській області від 25.03.2016 року, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №1201521010000323 від 20.11.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю у діях [PERSON] та [PERSON] складу злочину, враховуючи, що внаслідок даної автопригоди ніхто крім [PERSON] будь-яких тілесних ушкоджень не отримав. Враховуючи халатність органу досудового розслідування щодо не відокремлення матеріалів для складення протоколу, не булореалізовано можливість встановлення вини [PERSON] у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, однак суд при розгляді цивільної справи, не позбавлений та не обмежений у праві самостійно, в рамках розгляду даного виду спору та при наявності відповідних документальних доказів, встановити наявність/відсутність вини в діях, в даному випадку водія [PERSON] . Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №640/15-22 від 08.02.2016 року, на момент експертного огляду система рульового керування автомобіля ЗАЗ-VIDA р.н. [NUMBER] знаходиться в стані повної відмови (в аварійному стані). Аварійний стан досліджуваної системи виник одночасно, під час (внаслідок) ДТП зіткнення з іншим транспортним засобом. Стан гальмівної системи має ознаки працездатного стану до ДТП. Надати більш конкретну відповідь не видається за можливе, у зв`язку з значними механічними пошкодженнями досліджуваного автомобіля. Технічний стан шин колі автомобіля ЗАЗ-VIDA р.н. [NUMBER] вимогам ПДР не відповідав. Визначена невідповідність технічного стану шин досліджуваного автомобіля обумовлена наслідками зіткнення з перешкодою (зустрічним вантажним автомобілем). Система зовнішніх світлових приладів та склоочисники і склоомивачі автомобіля марки ЗАЗ-VIDA р.н. [NUMBER] знаходяться в стані повної відмови, що пов`язано із значними механічними пошкодженнями передньої частини досліджуваного транспортного засобу, які виникли внаслідок ДТП. Проведеною експертизою з визначення технічного стану досліджуваного автомобіля не вдається можливим встановити ознаки несправностей основних систем, які впливають на безпеку руху та які виникли до ДТП, з причин значних механічних пошкоджень передньої частини вказаного транспортного засобу та передньої частини салону в місці розташування елементів керування автомобілем та його системами. Надати відповідь по суті питань не видається можливим з технічної точки зору. З досліджених матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №12015210100000323 від 20.11.2015 року вбачається, що 20.11.2015 року близько 08 год водій [PERSON] керувала технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ Vida» р.н. [NUMBER] та рухалась автодорогою Н-02 «Львів-Тернопіль», що в с.Озерна Зборівського району, в сторону м.Тернополя. Під час руху [PERSON] не була достатньо уважною та не стежила належно за дорожньою обстановкою, щоб у випадку її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п.2.3 «б» та «д» Правил дорожнього руху. Продовжуючи рух 112км+400м вказаної дороги [PERSON] в порушення вимог п.п.1.3, 1.5 ч. 1, 14.2 «в», 14.6 «г», дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) додатку №2 ПДР, виїхала на смугу зустрічного руху, чим створила ситуацію, в якій позбавила себе та інших учасників дорожнього руху, зокрема водія [PERSON] запобігти зіткненню транспортних засобів, яке відбулось на смузі руху до м.Львова, якою рухався автопоїзд та на зустрічній смузі руху відносно автомобіля «ЗАЗ Vida», тобто дорожньо-транспортна пригода перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із порушенням [PERSON] вищевказаних Правил дорожнього руху. У письмових поясненнях від 20.11.2015 року водій [PERSON] зазначив, що причиною настання вказаного ДТП було порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки ЗАЗ-VIDA р.н. [NUMBER] , яка виконувала маневр обгону у недозволеному місці та допустила зіткнення автомобілів. Тобто, не зважаючи на те, що за результатами судової експертизи не виявилося можливим встановити відповідність дій водія автомобіля ЗАЗ-VIDA р.н. [NUMBER] Правил дорожнього руху та їх причинний зв`язок з фактом дорожньо-транспортною пригодою, протез матеріалів кримінального провадження вбачається, що у своїй сукупності дорожньо-транспортна пригода перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із порушенням [PERSON] п.п.1.3, 1.5 ч. 1, 14.2 «в», 14.6 «г», дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) додатку №2 ПДР. Отже, відсутність в матеріалах справи судового рішення, яким відповідач [PERSON] була би притягнута до відповідальності за вчинення дорожньо-транспортної пригоди неможе бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки в силу приписів\~частини 6 статті 82 ЦПК України\~таке рішення є обов`язковим для суду лише в питанні, чимали місця ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цієї собою, проте, не єдиним доказом наявності вини заподіювача шкоди. Зазначена позиція узгоджується з правовими висновками, які містяться у постановах КГС у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16 та КЦС у складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 756/15544/15-ц. Частиною 2\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У такому разі обов`язок доказування відсутності вини у настанні ДТП відповідно до статті 81 ЦПК України\~ покладається на\~\~відповідача, однак відомості щодо оскарження постанови слідчого від 25.03.2016 року відсутні. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо належних допустимих доказів, що підтверджують вину [PERSON] у спірній дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А отже, різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та сумою страхової виплати, яка підлягає відшкодуванню [PERSON] , як особою, яка винна у заподіянні шкоди та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність становить 260788,42 грн. (310788,43грн. - 50000 грн. = 260788,43грн.). У зв`язку з викладеним, позовні вимоги [PERSON] про стягнення із [PERSON] 260 788,43 грн в рахунок відшкодування заподіяної шкоди підлягають до задоволення. Крім цього, позивачем понесено витрати за оцінку матеріального збитку, що підтверджується квитанцією №79 від 25 листопада 2015 року у розмірі 2000грн. Відповідно до п. 2 ч.3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.6 статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на підготовку експертного висновку в сумі 2000грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2627,89 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved