Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21 березня 2014 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 21068 гривень 97 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами та Правилами, Тарифами, складають між ним та банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві, а при укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. В порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 21 грудня 2017 року має заборгованість в розмірі 18669 гривень 94 копійки, яка складається з\~\~заборгованості за кредитом в розмірі 4031 гривня 45 копійка, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2235 гривень 16 копійок, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5160 гривень 00 копійок, штрафу в розмірі 7243 гривні 33 копійки, передбаченого п.2.2 Генеральної угоди, у зв'язку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.46), в судове засідання 15 березня 2018 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.39), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином за місцем його реєстрації та місця мешкання (а.с.47,48), в судове засідання 15 березня 2018 року не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною, а також в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ Відповідно до ст.\~610, ст.\~611 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно\~ст. 550 ЦК України\~виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним\~\~виконанням зобов'язання. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до\~ст.629 цього Кодексу\~є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ КБ Приватбанкта відповідачем [PERSON] 21 березня 2014 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №SAMDN20000006963688 від 27 квітня 2006 року (а.с.7). Відповідно до п. 1.1.1 даної Генеральної угоди сторони узгодили зменшити розмір заборгованості за відсотками на 2942 гривні 21 копійку, штраф на 1560 гривень 46 копійок та визначилися, що заборгованість за Договором 1 становить 12455 гривень 53 копійки зі строком погашення до 31 березня 2016 року (а.с.7). Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди, відповідач отримав кредит в сумі 21068 гривень 97 копійок на строк 24 місяці з 21 березня 2014 року по 31 березня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в розмірі суми кредиту в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, сплачуючи з 1 по 25 число кожного місяця щомісячний платіж в розмірі 1054 гривні 29 копійок в строк не пізніше 31 березня 2016 року (а.с.7). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з\~\~Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача (а.с.7). Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов та правил позивач має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості,\~\~яка виникла у клієнта зважаючи на невиконання зобов'язань перед банком (а.с.14). Згідно ст.ст.\~\~509,\~\~526,\~\~1054 Цивільного кодексу України,\~\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до\~\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав\~\~взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, у зв'язку з чим, згідно розрахунку позивача (а.с.5), станом на 21 грудня 2017 року мається заборгованість за кредитом в розмірі 4031 гривня 45 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2235 гривень 16 копійок, нарахований штраф в розмірі 7243 гривні 33 копійки, передбаченого п.2.2 Генеральної угоди, що свідчить про істотне порушення відповідачем в односторонньому порядку умов укладеної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стосовно позовних вимог про стягнення пені в розмірі 5160 гривень, то суд посилається на те, що за положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за порушення умов договору слід відмовити. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Тому суд вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 5160 гривень, яка нарахована відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.8-31), відсутні. Крім того, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: partial