Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 25 вересня 2013 року між ПАТ «Банк Форму» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3-0167/13/30-BZW, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 20 000 грн. 00 коп., зі строком користування кредитними коштами до 24 вересня 2015 року, зі сплатою 24 % річних, на споживчі цілі. З метою виконання умов кредитного договору позивачем з позичкового рахунку [NUMBER] відповідача було перераховано на його поточний рахунок [NUMBER] грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 508279 від 25 вересня 2013 року, які в подальшому було отримано готівкою, що підтверджується заявою про видачу готівки № 564566 від 26 вересня 2013 року, тобто банком виконані свої зобов'язання за кредитним договором. Згідно п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів в сумах та термінах згідно з графіком погашення кредиту, що наведений в додатку 1 до кредитного договору - по 834, 00 грн. щомісячно та згідно із п. 3.2. Кредитного договору - сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно, з першого по десятий календарний день кожного наступного місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 7 934 грн. 57 коп., тому ПАТ «Банк Форму» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2013 року між ПАТ «Банк Форму» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3-0167/13/30-BZW, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 20 000 грн. 00 коп., зі строком користування кредитними коштами до 24 вересня 2015 року, зі сплатою 24 % річних, на споживчі цілі. З метою виконання умов кредитного договору позивачем з позичкового рахунку [NUMBER] відповідача було перераховано на його поточний рахунок [NUMBER] грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 508279 від 25 вересня 2013 року, які в подальшому було отримано готівкою, що підтверджується заявою про видачу готівки № 564566 від 26 вересня 2013 року, тобто банком виконані свої зобов'язання за кредитним договором. Згідно п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів в сумах та термінах згідно з графіком погашення кредиту, що наведений в додатку 1 до кредитного договору - по 834, 00 грн. щомісячно та згідно із п. 3.2. Кредитного договору - сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно, з першого по десятий календарний день кожного наступного місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим, з метою дострокового стягнення коштів, позивач повідомив відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на його адреси, вказані в кредитному договорі, вимогу № 10039/1.2 від 10.08.2015 року щодо дострокового погашення заборгованості. Вказана вимога була повернута відділенням поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». 24 вересня 2015 закінчився строк користування кредитними коштами, але заборгованості перед позивачем до цього часу не погашена. Таким чином, станом на 26.10.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 7 934 грн. 54 коп., з яких: -заборгованість за кредитним договором - 5 758 грн. 13 коп.; -заборгованість по сплаті процентів - 1 013 грн. 17 коп.; -пеня за простроченим кредитом та процентами в розмірі - 1 163 грн. 27 коп.. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved