Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 22483,29 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з'явився, надавши судові письмову заяву, по якій просить суд справу розглянути за його відсутності, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи сповіщеною належним чином, про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явилась без поважних причин, заяв чи клопотань до суду не надавала та не заявляла. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення якого повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає часткокому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 01.08.2013 року між ПАТ « Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір № 630011904, відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON] рахунок у валюті гривня та випустив міжнародну картку DMC Gold на підставі наданої позичальником анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ « Альфа - Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту « Максимум». Згідно з п. 2.1.1. додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 01.08.2013 року, кредитор надав позичальнику кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, встановивши її ліміт у розмірі 19 900 грн. із встановлення процентної ставки за користування кредитом в розмірі 36%. Позичальник зобов'язався повертати заборгованість за кредитом, виплачувати відсотки за користування відновлювальною кредитною лінією та інші платежі, у строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п.1, ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3907, наявною в матеріалах справи ( а.с.32). З матеріалів справи, а саме з копії спадкової справи № 209/2014, заведеної Першою одеською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину за законом прийняла [PERSON] У зв'язку з тим, що [PERSON] помер банк - позивач звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості до його дружини - [PERSON], яка є спадкоємцем після смерті [PERSON], яким було взято кредит. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцю державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори роз'яснено зміст ст. 1282 ч.1 ЦК України, згідно якої спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, в межах вартості майно, одержаного в спадщину. Згідно п. 1-2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. З положень вказаної статті ЦК України вбачається, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. З матеріалів справи вбачається, що на ім'я відповідача - [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину, копії яких наявні в матеріалах справи ( а.с. 111,113,115). Таким чином відповідач одержала майно після смерті її чоловіка в натурі. Відповідно до ч.1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. В даному випадку договірні зобов'язання не є нерозривно пов'язаними з особою позичальником, оскільки можуть бути виконані його спадкоємцем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за ч. 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зазначений термін заборгованість за кредитом повернута не була. Таким чином у порушення умов кредитного договору, відповідач яка успадкувала зобов'язання перед банком, належним чином не виконала їх, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком становить 20 806, 98 грн. Так, обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між позивачем та відповідачем (кредитором та спадкоємцем) про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадщини, наявність та розмір спадкового майна, який в даному випадку достатній для задоволення вимог кредитора та виконання зобов'язання за кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 22 483, 29 грн., однак відповідно до рахунку заборгованості, наданого банком, борг за кредитом становить 20 806, 98 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, отже дану вимогу слід задовольнити частково. Суд стягує з відповідача суму в розмірі 20 806, 98 грн., в межах вартості майна одержавного в спадщину. Через невиконання відповідачем зобов'язань перед позивачем, останній був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та сплатив судовий збір в розмірі 243, 60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial