Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у розмірі 300 000 доларів США, що за курсом НБУ становить 6 300 00 грн., та 3% річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 9 000 доларів США, що становить за курсом НБУ 189 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 травня 2011 року позичив відповідачу на придбання житлових будинків 300 000 доларів США зі строком повернення до 1 червня 2013 року, однак до цього часу відповідач суму позики не повернув, тому відповідно до ст. 625 ЦК України він зобов'язаний повернути суму позики та 3% річних за час прострочення платежу. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що відповідач обіцяє повернути борг, однак невдовзі відповідач виїде у США, тому можливість повернення боргу може бути втрачена, що і спонукало його звернутися до суду. Також він заявляє вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення, однак лише у розмірі 9 000 доларів США, як вони домовились з відповідачем, та просить задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, пояснив, що дійсно позичав позивача 300 000 доларів США на придбання будинків у смт Покотилівка Харківської області, придбав два будинки, однак у зв'язку зі збільшенням курсу долара не зміг повернути у передбачений договором строк грошові кошти. Він ніяких заперечень не має, згоден також на виплату річних у розмірі 9 000 доларів США. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі наступного. Згідно з розпискою від 10 травня 2011 року, оригінал якої наданий суду, [PERSON] отримав в борг у [PERSON] 300 00 доларів США для придбання 2-х житлових будинків, та зобов'язався повернути вказану суму до 1 червня 2013 року. До цього часу відповідач суму позики не повернув у повному обсязі. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з положеннями ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як зазначено у ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних. Як зазначено у статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 545 ч.3 ЦК України тільки наявність у боржника боргового документа підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно з положеннями ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Оригінал боргової розписки відповідача знаходився у позивача та наданий суду, чим підтверджується невиконання відповідачем договірних зобов'язань по поверненню позики. Факт невиконання договірних зобов'язань відповідач визнав в судовому засіданні та не оспорює. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув позивачу отримані грошові кошти, чим порушив умови договору, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню наступні суми: -300 000 доларів США основного боргу, виходячи з курсу НБУ 1 долар = 21грн., в межах заявлених позовних вимог, що станом на дату винесення рішення судом становить 6 300 000 грн; -3% річних за прострочення повернення грошових коштів за період з 2 червня 2013 року, нарахованих на суму 300 000 доларів США, в межах заявлених позовних вимог, що становить 189 000 грн. Таким чином, всього слід стягнути з відповідача 309 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 6 489 000 грн.

Outcome: approved