Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи тим, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER], за яким ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електроенергії до вказаного помешкання, де проживає споживач [PERSON] Зазначають, що відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами,- кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Посилаються на те, що за результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Станом на 01.09.2016 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 4782,74 грн., що свідчить про неналежне виконання боржником своїх зобов'язань. Звертають увагу суду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором, а саме: 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі - 2 501,34 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає - 7284,08 грн. П. 53 Правил визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Зазначають, що статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Посилаються на те, що незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості за спожиту електричну енергію, свої зобов'язання відповідач не виконує у зв'язку з чим вимушені звернутися до суду за захистом порушених прав. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надано заяву, згідно якої просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим слухати справу у відсутність зазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, за адресою: [ADDRESS], дійсно зареєстрований та проживає [PERSON] (а.с. 33). Як вбачається з наданої суду Довідки (а.с.11), за вищезазначеною адресою АК «Київенерго» 29.08.2012 року було встановлено лічильник електроенергії № 3816782, тип НІК 2102-02(6) та відкрито особовий рахунок отримувача електроенергії № 05172010013, власником якого є відповідач. Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами,- кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Згідно вищезазначеного Розрахунку заборгованості (а.с.11-17), станом на 01.09.2016 року заборгованість за спожиту електроенергію відповідача становить - 4 782,74 грн. Як вбачається з корінця попередження про припинення постачання електроенергії від 28.02.2016 року (а.с. 18), відповідача було попереджено, що у разі не сплати буде здійснено відключення. Судом встановлено, що відповідачем борг в добровільному порядку так і не було сплачено, у зв'язку з чим 16.05.2012 року користувача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], було відключено від клемника лічильника фазний провід, що підтверджується Нарядом-допуском № 390 (для виконання робіт з відключення в електроустановках) (а.с.21). Частина 3 статті 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЦК України, актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електроенергетику», відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.1 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, дані Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно п.п. 19, 20, 21 зазначених Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Відповідно до п. 42 Правил, споживач електричної енергії зобов'язаний зокрема оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п. 27 Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. Крім того відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Як встановлено в судовому засіданні відповідачем прострочено термін внесення платежів за електричну електроенергію, у зв'язку з чим утворився борг, який на даний час останнім повністю не погашений, чим порушуються права позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01.09.2016 року становила - 4 782,74 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про доведеність вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600, 00 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 4, 11, 526, 541, 543 ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року,

Outcome: approved