Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що 29.05.2009 року між ним та Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області було укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 30 га, яка розташована на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, строком на 5 років. Строк дії договору був продовжений ще на 5 років, згідно з додатковою угодою, укладеною 02.12.2014 року між позивачем та новим розпорядником земельної ділянки Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області, та вказаною додатковою угодою до договору були додані такі істотні умови, як кадастровий номер земельної ділянки 3524983700:02:000:7504 та площа, визначена після здійснення її державної реєстрації 29,9962 га. 24.02.2020 року позивач звернувся до відповідача з проханням поновити договір оренди землі, однак, 02.04.2020 року відповідач заперечив у поновленні договору оренди землі без наведення жодних законних підстав, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду суд визнати протиправними дії відповідача щодо надання позивачу відмови у підписанні додаткової угоди про поновлення на той самий строк та на тих самих умовах, що ним передбачені, договору оренди землі від 29.05.2009 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковою угодою від 02.12.2014 року; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», сформованих за рахунок поділу орендної земельної ділянки, кадастровий номер 3524983700:02:000:7504, площею 29,9962 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, що ним передбачені, договір оренди землі від 29.05.2009 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковою угодою від 02.12.2014 року; визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 29.05.2009 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковою угодою від 02.12.2014 року, на той самий строк та на тих самих умовах; та стягнути з відповідача сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 3363 гривні 20 копійок. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, письмовою заявою просили справу слухати без їх участі, позов підтримують, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надав відзив на позовну заяву позивача, в якому просив відмовити в задоволені позову, однак в судове засідання представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2009 року між Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] укладено договір оренди землі, згідно з яким, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, загальною площею 30 га, строком на 5 років. Договір зареєстровано у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 25 грудня 2009 року за №040938200731 (а.с.5-8). Також строк дії договору оренди був продовжений ще на 5 років, згідно з додатковою тодою, укладеною 02 грудня 2014 року між позивачем та новим розпорядником земельної ділянки - Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області в особі в.о. начальника відділу у Петрівському районі Громової І.М.(а.с.9). Крім цього, вказаною додатковою угодою до договору були додані такі істотні умови, як кадастровий номер земельної ділянки 3524983700:02:000:7504 та площа, визначена після здійснення її державної реєстрації 29,9962 га. Належне позивачу право оренди земельної ділянки з урахуванням змін та доповнень, внесених до договору оренди землі додатковою угодою від 02.12.2014 року, було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 грудня 2014 року номер запису 7974065(а.с.10-11). 02 грудня 2019 року сплив визначений сторонами строк дії договору оренди землі від 29.05.2009 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковою угодою від 02.12.2014 року. Частинами 1, 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 14.10.2008 року, чинній на момент укладення договору, встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов' язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше, ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Вказаниа обставина також передбачена і пунктом 8 договору оренди, де зазначено, що після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 \-днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Виходячи з наведеного, в жовтні 2019 року, тобто більше ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди землі, позивач направив на адресу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що згідно з вимогами ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, взяло на себе повноваження по розпорядженню землями державної власності сільськогосподарського призначення, відповідний лист-повідомлення про намір реалізувати належне позивачу переважне право на поновлення договору оренди. Однак, дане повідомлення було направлено простим листом, відтак докази про його отримання відповідачем відсутні. Але частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» на орендодавця покладено обов`язок у місячний термін розглянути лист-повідомлення орендаря, узгодити, за необхідності, істотні умови поновленого договору оренди землі, зокрема у разі їх зміни, та прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності). А за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, останній зобов`язаний у той же строк направити орендодавцю лист-повідомлення про прийняте ним рішення. Всупереч зазначеним вимогам, відповідач направлене позивачем повідомлення про намір \-реалізувати переважне право на поновлення договору оренди залишив без реагування та протягом місячного терміну не надіслав на адресу позивача ні рішення про його поновлення, ні рішення про відмову в поновленні орендних відносин. Разом з тим, позивач продовжив використання земельної ділянки кадастровий номер 3524983700:02:000:7504, площею 29,9962 га, згідно з її цільовим призначенням, та, зокрема, станом на момент подання позову, земельна ділянка була засіяна озимим ріпаком. При цьому, протягом місячного терміну з моменту закінчення календарного строку дії договору, від відповідача також не надходило жодних заперечень з приводу продовження використання позивачем земельної ділянки. Відповідно до ч.ч.6, 8 ст.33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення y поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Виходячи з того, що позивач продовжив використовувати земельну ділянку кадастровий номер 3524983700:02:000:7504, площею 29,9962 га після закінчення календарного строку дії договору оренди та, за відсутності протягом місячного терміну будь-яких заперечень з приводу цього з боку відповідача, договір оренди від 29 травня 2009 року слід вважати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, тому 24 лютого 2020 року позивач звернувся з листом-повідомленням, з доданими документами, включаючи проект додаткової угоди, до начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з проханням поновити договір оренди землі на той самий строк - строком на 5 років та на тих самих умовах, які були передбачені договором (а.с.12-13). 02.04.2020 року відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на лист-повідомлення позивача - [PERSON] про поновлення договору оренди землі від 24.02.2020 року надало лист-повідомлення №Н-2846/0-97/0/17-20 про заперечення у поновленні договору оренди землі, укладеного між Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] від 29 травня 2009 року (а.с.14), посилаючись на лист №31-11-0.63-11595/2-19 від 10.12.2019 року(а.с.15) про відмову у поновленні договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах, мотивуючи тим, що вказаний лист було направлено позивачу на його адресу, в той же час, будь-яких доказів на підтвердження того, що лист №31-11-0.63-11595/2-19 від 10.12.2019 року з запереченням у поновленні договору дійсно був направлений відповідачем на адресу позивача протягом місячного терміну з моменту закінчення календарного строку дії договору, відповідачем не надано, крім цього, позивач наполягає на тому, що він вищевказаний лист не отримував. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач не мав права відмовляти йому в підписанні додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, а відповідні дії відповідача щодо надання відмови у поновленні орендних відносин, викладеної в листі №Н-2846/0-97/0/17-20 від 02.04.2020 pоку, слід вважати такими, що не відповідають вимогам норм діючого законодавства. Крім цього, позивач вказує на те, що відповідачем неправомірно надано дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність громадян земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, за рахунок орендної земельної ділянки кадастровий номер 3524983700:02:000:7504, площею 29,9962 га, так як позивачу нещодавно стало відомо, що 15.04.2020 року, згідно з проектами землеустрою, робленими на підставі наказів керівника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер 3524983700:02:000:7504, площею 29,9962 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на 15 земельних ділянок, а саме: - кадастровий номер 3524983700:02:000:5638 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5634 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5643 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5632 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5640 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5635 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5637 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5639 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5642 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5636 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5633 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5641 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5631 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5630 площею 2 га; - кадастровий номер 3524983700:02:000:5629 площею 1,9962 га, цільовим призначенням яких значиться «ведення особистого селянського господарства», що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку(а.с.16-60). Тобто дії відповідача по наданню дозволів на розробку документацій із землеустрою, на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 30.03.2020 року №11-5145/14-20-СГ, №11-5146/14-20-СГ, №11-5147/14-20-СГ, №11-5148/14-20-СГ, №11-5149/14-20-СГ, №11-5150/14-20-СГ, №11-5151/14-20-СГ№11-5152/14-20-СГ, №11-5153/14-20-СГ, №11-5154/14-20-СГ, №11-5155/14-20-СГ, №11-5156/14-20-СГ, №11-5157/14-20-СГ, №11-5158/14-20-СГ, №11-5159/14-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою»(а.с.99-113), на підставі яких відбулось формування цих земельних ділянок, за рахунок поділу земельної ділянки кадастровий номер 3524983700:02:000:7504, площею 29,9962 га, в той час, як правовідносини щодо орендного використання цього майна слід вважати поновленими, згідно з приписами ч.6 ст.33 Закону, на підставі вищевикладеного, не відповідають та прямо суперечать вимогам діючого законодавства. Частиною ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець за договором оренди землі в разі необхідності має узгоджувати з орендарем істотні умови договору при його поновленні. У відповідності з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року внесено зміни до ст.122 Земельного кодексу України та встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або користування для всіх потреб. Постановою Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2015 року «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1, реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2. Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» затверджено «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», за пдп. 1 п. 3 якого одним з основних завдань Держгеокадастру є реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин. Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 року № 20 затверджено «Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області». Відповідно до вказаного положення, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених земельним кодексом України, на території Кіровоградської області. Таким чином, органом, на який покладено право розпоряджатись земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності у Кіровоградській області є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» об`єднує два випадки пролонгації договору оренди. Частиною першою статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті), а саме: орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді. Так, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення. Згідно з ч.ч.6-10 ст.33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Тобто, поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами ч.ч.6-10 ст.33 Закону України «Про оренду землі» спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих обставин, що свідчать про продовження орендних правовідносин (як-то користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця, наявність земельної ділянки у визначених договором межах з присутністю кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі України, який відображає та підтверджує факт наявності визначеної земельної ділянки, як предмету договору так і об`єкту цивільних прав, щодо якого заявлені позовні вимоги), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків ( складений фактичний склад). Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Вищевказане також висловлено у правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 25.02.2015 року по справі №6-219цс14 . Відповідно до ч. б ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду України , враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.10.09.2018 року Верховним судом України у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду ухвалено постанову у справі № 920/739/17, у якій розглянуто спір, що ґрунтується на застосуванні норм статті 33 Закону України «Про оренду землі». У п.5.5. постанови Верховного суду України від 10.09.2018 року зазначено, що: «Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі. При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни. В той же час, п. 5.7. Постанови Верховного суду України від 10.09.2018 року встановлено, що у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу . Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших призводить до осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. За встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору. Вищезазначені умови законодавства щодо процедури поновлення договору оренди землі позивач виконав у повному обсязі. Строки, регламентовані ст. 33 Законом України «Про оренду землі» (не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі), для звернення з листом-повідомлення про поновлення строку дії договору позивачем порушено не було. Тобто, позивач, як орендар, який належно виконував обов`язки за договором, скористався своїм правом на поновлення договору, звернувшись до відповідача у встановленому законом порядку з відповідним листом-повідомлення від 24.02.2020 року до якого було додано проект додаткової угоди, однак відповідач безпідставно відмовив в оформленні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, оскільки не навів у листі-повідомленні жодних законних підстав та обґрунтувань, які послугували причинами для заперечення у підписанні додаткової угоди. В свою чергу, відповідач при отриманні листа-повідомлення позивача до якого було додано проект додаткової угоди не скористався своїм правом на узгодження істотних умов та не уклав у встановлений ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» з позивачем додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення. Частиною 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Відповідно до частини 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець за відсутності заперечень щодо поновлення договору та своїх пропозицій щодо зміни істотних умов договору при його поновленні має у місячний строк прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Також, суд, враховуючи те, що дії відповідача по наданню дозволів на розробку документацій із землеустрою, на підставі яких відбулось формування нових земельних ділянок, за рахунок поділу земельної ділянки кадастровий номер 3524983700:02:000:7504, площею 29,9962 га, в той час, як правовідносини щодо орендного використання цього майна слід вважати поновленими, згідно з приписами ч.6 ст.33 Закону, на підставі вищевикладеного, не відповідають та прямо суперечать вимогам діючого законодавства, вважає, що державна реєстрація земельних ділянок підлягає скасуванню. Пунктом 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, серед іншого, мають відповідати законодавству, а невідповідність таких документів вимогам діючих нормативно-правових актів повинна мати своїм наслідком відмову у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, згідно з ч.6 ст.24 цього Закону. Частиною 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», в свою чергу, передбачена можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення, яким, зокрема, визнано нечинним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка. Відповідно до\~ч.3 ст. 12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~ ст. 78 ЦПК України,\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач довів те, що відповідач відповідач безпідставно відмовив в оформленні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, оскільки не навів у листі-повідомленні жодних законних підстав та обґрунтувань, які послугували причинами для заперечення у підписанні додаткової угоди, чим порушив право позивача. На підставі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 3363 гривні 20 копійок. Вказані правовідносини регулюються ст.3 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 12, 76, 78, 81 ЦПК України, Земельним Кодексом України та Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Outcome: approved