Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.08.2007 року між ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк» було укладено кредитний договір № 296/130807 та [PERSON] Відповідачу надано кредит у сумі 61 953,00 доларів США зі строком повернення до 12.08.2014 р. у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності. Відповідно до умов Договору встановлена плата за користуванням кредитом у розмірі 11,9 % річних. [PERSON] зобов'язався щомісячно не пізніше останнього робочого для поточного місяця сплачувати мінімально необхідний платіж в розмірі, передбаченому графіком погашення кредиту. У зв'язку із невиконанням зобов'язань просив суд стягнути з відповідача заборгованість перед банком, що становить 4 488,73 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 68 498 грн. 83 коп. та покласти на відповідач судові витрати. В подальшому представник відповідача змінив предмет спору та просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «БМ Банк» суму заборгованість у валюті кредитування, а не в гривневому еквіваленті - 4 488,73 долари США. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Пояснив, що не дивлячись на те, що відповідачем здійснювалось погашення заборгованості, такі дії вчинялись боржником з запізненням, а тому погашення прострочених платежів відбувалось відповідно до умов договору почергово. [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Зазначив, що за наявними доказами, він неодноразово достроково сплачував необхідні платежі, а тому заборгованість за договором відсутня. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13.08.2007 року між ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк» було укладено кредитний договір № 296/130807 та [PERSON] Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умовами кредитного договору банк надав, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 61 953,00 доларів США для придбання автомобіля у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності у сумі, яку [PERSON] разом з нарахованими відсотками в розмірі 11,9 % на місяць зі строком погашення до 12.08.2014 р. Згідно з вимогами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно здійснювати погашення заборгованості за кредитом щомісячно не пізніше останнього робочого дня поточного місяця згідно з графіком погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Умови договору порушені позичальником, строки виконання зобов'язання ним не виконуються, кредит не повертається. Вимога-попередження позивача про дострокове повернення кредиту відповідачем [PERSON] залишено поза увагою. Кредитним договором встановлено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу, п. 8.1 кредитного договору. Відповідно до 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 5.1.4 кредитного договору, позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом, процентами а також оплатити всі суми пені і штрафів, зокрема у разі, порушення ним графіку погашення заборгованості за кредитом. Станом на 19.11.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 4 488, 73 доларів США, Заборгованість складається з: прострочена сума заборгованості по кредиту в розмірі 3 277,13 доларів США, заборгованість по процентам в розмірі 401,62 доларів США, а також пеня в розмірі 809,98 доларів США, нарахована відповідно до вимог кредитного договору. [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що відсутня заборгованість за договором, оскільки з наданих ним копій квитанцій вбачається, що погашення заборгованості не тільки здійснювалось, а й здійснювалось дострокове погашення кредиту. З таким твердженням відповідача суд погодитися не може, зважаючи на наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що банк врахував всі, в тому числі і дострокові платежі, здійснені [PERSON] за умовами договору. Наданий представником позивача доказ, що його було перевірено в судовому засіданні, свідчить про те, що всі платежі здійснені [PERSON], зараховувались позивачем як погашення заборгованості в тому числі і простроченої, відповідно до домовленості сторін угоди. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідача на його користь позивача суму заборгованості по кредиту в розмірі 3 277,13 доларів США, суму заборгованості по процентам в розмірі 401,62 доларів США, пеню в розмірі 809,98 доларів США, а всього: 4 488,73 долари США. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved