Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Ісковецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини. 19 квітня 2012 року померла [PERSON], яка була сестрою [PERSON], залишивши у спадок домоволодіння в с. Ісківці, вул. Залужжя, буд. № 94, Лохвицького району, Полтавської області, оціночною вартістю 25\~433,00 гривень. Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок з допоміжними господарськими побудовами. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: житлового будинку із деревяних пластин, обкладених цеглою, загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м. літ. «А-1», погребу із цегли керамічної літ. «Б», сараю з шлакоблоку літ. «В», убиральні з дошок літ. «Г», огорожі з профільованого заліза «№1» за адресою: вул. Залужжя, буд. 94 с. Ісківці Лохвицького району Полтавської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, до початку судового розгляду надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, через канцелярію суду надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову в судове засідання не зявився про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі представника Першої Лохвицької державної нотаріальної контори. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 квітня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 208687 видане виконкомом Ісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 20 квітня 2012 року, (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження батьками позивача, зазначені [PERSON] та [PERSON], (а.с. 5). З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що батьками останньої є [PERSON] та [PERSON], (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який зареєстрований 23 квітня 1957 року Ісківською сільською радою Сенчанського району Полтавської області, актовий запис № 10, (а.с. 7). Таким чином судом встановлено, що позивач та спадкодавець [PERSON], яка померла 19 квітня 2012 році, є рідними братом та сестрою. Відповідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВТО 130130 вбачається, що спадкоємцем [PERSON], [INFO], яка померла 19 квітня 2012 року є її брат [PERSON], [INFO], на земельну ділянку розміром 3,280 га, за кадастровим номером 5322682800:00:003:0067, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Ісковецької сільської Ради Лохвицького району, Полтавської області, що належить спадкодавцю на підстав Державного Акту про право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 168200 виданого Лохвицькою районною державною адміністрацією 14 лютого 2006 року та зареєстрованого в книзі для записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010654500220, (а.с. 8). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 вересня 2017 року вбачається, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті 19 квітня 2012 року [PERSON], звернувся брат спадкодавця. Інших спадкоємців немає. Спадкова справа заведена 03 травня 2012 року за № 132/2012. До складу спадкового майна входить житловий будинок з допоміжними господарськими прибудовами, що розташований в с. Ісківці, вул. Залужжя, буд. 94, Лохвицького району, Полтавської області, на який відсутні правовстановлюючі документи, в звязку з чим немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно (а.с. 12). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається, з інформації наданої виконавчим комітетом Ісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, згідно запису в погосподарській книзі № 05 /особовий рахунок/0318-5/за 2011-2015 роки житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Ісківці, вул. Залужжя, 94, належить померлій [PERSON]. Земельна ділянка біля вищезазначеного житлового будинку не приватизована, (а.с. 11). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних) актів, що підтверджують право власності. Згідно даних технічного паспорту виготовленого 14 вересня 2017 року на замовлення [PERSON], [INFO], до складу обєкту входить: житловий будинок із деревяних пластин, обкладених цеглою, загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м. літ. «А-1», погреб із цегли керамічної літ. «Б», сарай з шлакоблоку літ. «В», убиральня з дошок літ. «Г», огорожа з профільованого заліза «№1». Рік побудови будинку, господарських будівель та споруд зазначений 1958-1962 р., коефіцієнт зносу будинку складає 44%, господарських будівель від 40% до 60%. Згідно з висновком про ринкову вартість майна, викладеного у звіті про незалежну оцінку обєкту нерухомого майна, що розташовується за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Ісківці, вул. Залужжя, буд. 94, ринкова вартість обєкту оцінки становить 25 433,00 гривень. Судом встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, є брат померлої [PERSON], інших спадкоємців немає. Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги повною мірою ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved