Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.12.2014 між позивачем та відповідачем було укладено 08.12.2014 договір №20004009459711 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у доларах США, згідно якого на рахунку [NUMBER] знаходиться сума вкладу у розмірі 12500,00 доларів США; 21.10.2010 договір №007-28508-211010 на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки від, згідно якого на рахунку [NUMBER] знаходиться 5876,90 доларів США; 03.12.2013 договір №004-28508-031213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, згідно якого на рахунку [NUMBER] знаходяться 45,67 Євро. Позивач 11.02.2015 звернувся до відповідача із заявами про закриття рахунку фізичної особи та вимогою про повернення належних йому грошових коштів. Станом на день подання цього позову відповідач не повернув належні позивачу кошти. На підставі наведеного, позивач просив розірвати договір №20004009459711 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у доларах США від 08.12.2014, укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк», договір №007-28508-211010 на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки від 21.10.2010, укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк», договір №004-28508-031213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 03.12.2013, укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк». Крім того, позивач просив стягнути з ПАТ «Дельта банк» на користь [PERSON] суму банківського вкладу за Договором №20004009459711 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у доларах США від 08.12.2014 у розмірі 12500,00 доларів США, суму грошових коштів за Договором №007-28508-211010 на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки від 21.10.2010 у розмірі 5876,90 доларів США, суму грошових коштів за Договором №004-28508-031213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 03.12.2013, у розмірі 45,67 євро. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача до судового засідання не з'явилася, надала письмові заперечення, позовні вимоги не визнала. Заяв про розгляд справи у її відсутність не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки заперечень проти такого порядку розгляду справи, не надійшло. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Судом встановлено, що 08.12.2014 між позивачем та відповідачем було укладено 08.12.2014 договір №20004009459711 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у доларах США, згідно якого на рахунку [NUMBER] знаходиться сума вкладу у розмірі 12500,00 доларів США; 21.10.2010 договір №007-28508-211010 на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки від, згідно якого на рахунку [NUMBER] знаходиться 5876,90 доларів США; 03.12.2013 договір №004-28508-031213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, згідно якого на рахунку [NUMBER] знаходяться 45,67 Євро. Крім того, судом встановлено, що Постановою Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 2 березня року № 51, в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило виконання своїх зобов'язань щодо виплату відсотків та суми вкладу позивачу. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку. Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Системний аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку, крім того, вказане стверджується і правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed