Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.08.1981 у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №138, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачкою припинені, через відсутність взаєморозуміння і сім'я фактично розпалася, а відновлення подружніх стосунків він не бажає. Від спільного подружнього життя сторони не мають спільних неповнолітніх дітей (мають повнолітніх сина та доньку, кожен з яких проживає окремо від батьків). Спору щодо поділу майна, на даний час, між сторонами немає. Позивач в судове засідання не зявився. Представником позивача надано суду заяву, в якій він просить проводити розгляд справи за відсутності позивача, зазначає, що позовні вимоги позивач підтримує, просить такі задовольнити, при цьому вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом відправлення їй смс-повідомлень, відповідно до поданої нею заяви від 09.10.2017 (а.с. 19). Про доставку смс-повідомлень, на вказаний відповідачкою номер телефону, свідчать довідки (а.с. 24, 29, 35, 39). Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідачки до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.08.1981 у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №138 (повторно видане свідоцтво серії І-КЕ №166392). Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння і сім'я фактично розпалася. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного повнолітнього сина [PERSON] та спільну повнолітню дочку [PERSON] (а.с. 7-8). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Досліджені судом докази свідчать, що збереження шлюбу суперечить інтересам та бажанню позивача. Суд враховує, що сторони не мають неповнолітніх дітей, а також бере до уваги те, що з моменту подачі позову сторонами не було заявлено клопотань про надання строку для примирення. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами 22.08.1981 можливо розірвати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved