Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницького університету управління та права про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні та середнього заробітку з весь час затримки по день фактичного розрахунку, посилаючись на те, що наказом ректора Хмельницького університету управління та права від 01.09.2014 року № 732 його було призначено на посаду в.о. професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування ХУУП з 01.09.2014 року. В листопаді 2014 року його було обрано за конкурсом професором вищевказаної кафедри. В березні 2015 року ректором університету йому було запропоновано в майбутньому обійняти посаду завідувача кафедри державного управління та місцевого самоврядування. Окрім того, йому було запропоновано до обрання на цю посаду за конкурсом тимчасово виконувати обовязки завідувача кафедри безоплатно, про що ним було написано заяву від 24.03.2015 року. 22.06.2015 року відбувся конкурс на заміщення вакантної посади завідувача кафедрою, за результатами якого було обрано на цю посаду [PERSON] Наказом від 22.06.2015 року його було звільнено з посади виконуючого обовязки завідувача кафедри у звязку із закінченням строку трудового договору. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 28.12.2015 року, скасовано наказ ХУУП від 31.03.2015року № 116-к «Про переведення [PERSON]І.», скасовано наказ ХУУП від 22.06.2015 року № 313-к «Про звільнення від займаної посади [PERSON]І.», виключено з трудової книжки запис про переведення на посаду виконувача обовязків завідувача кафедри державного управління та місцевого самоврядування, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28537 грн. 55 коп. та 1000 грн. моральної шкоди. Вважає, що на день звільнення відповідачем йому не було відшкодовано 10 днів компенсації за невикористану відпустку, а тому просить стягнути на його користь недораховану компенсацію відпустки в сумі 198 грн. 50 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 22.06.2015 року по 12.02.2016 року, в сумі 55660 грн. 38 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити в повному обсязі. Представник відповідач позов не визнав, вважає його необґрунтованим та безпідставним, крім того, просить застосувати позовну давність. Третя особа ректор Хмельницького університету управління та права [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги не визнає. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року на підставі наказу ректора Хмельницького університету управління та права за № 732 [PERSON] до обрання за конкурсом посади професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування призначено на посаду виконуючим обовязки професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування. Наказом ректора Хмельницького університету управління та права від 8.11.2014 року № 901-к [PERSON] призначено на посаду професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування. 31 березня 2015 року наказом ректора Хмельницького університету управління та права за № 116-к [PERSON] переведено з посади професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування виконуючим обовязки завідувача цієї ж кафедри. Наказом від 22.06.2015 року за № 313-к [PERSON] було звільнено з посади виконуючого обовязки завідувача кафедри у звязку із закінченням строку трудового договору. На підставі вказаного наказу [PERSON] було виплачено грошову компенсацію за 46 календарних днів невикористаної щорічної відпустки у сумі 9009 грн. 10 коп. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 28.12.2015 року, скасовано наказ ХУУП від 31.03.2015року № 116-к «Про переведення [PERSON]І.», скасовано наказ ХУУП від 22.06.2015 року № 313-к «Про звільнення від займаної посади [PERSON]І.», виключено з трудової книжки запис про переведення на посаду виконувача обовязків завідувача кафедри державного управління та місцевого самоврядування, стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28537 грн. 55 коп. та 1000 грн. моральної шкоди. Наказом № 793-к від 09.112015 року [PERSON] поновлено на роботі професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування з 22.06.2015 року. Наказом № 845-к від 07.12.2015 року [PERSON] була надана щорічна основна відпустка тривалістю 56 календарних днів з 7 грудня 2015 року по 2 лютого 2016 року за період роботи з 01.09.2014 р. по 31.08.2015 р., при цьому враховано виплачену компенсацію за 46 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки відповідно до наказу № 313-к від 22.06.2015 року та здійснено оплату за 10 календарних днів щорічної основної відпустки. Наказом № 25-к від 16 січня 2016 року [PERSON] звільнено з 20.01.2016 року від займаної посади професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. «Порядком надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів а установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 346 від 14.04.1997 року передбачено, що у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових і науково-педагогічних працівників начальних закладів та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за невикористані ними дні щорічної основної відпустки з розрахунку повної її тривалості, а особам, які до звільнення пропрацювали менше як 10 місяців пропорційно до відпрацьованого ними часу. У відповідності до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. У разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строк, визначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 116 ч. 1 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення працівника. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи, що на момент звільнення позивача, а саме станом на 22.06.2015 року, останньому правомірно було виплачено грошову компенсацію за невикористані 46 календарних днів щорічної відпустки за 2014-2015 роки, а також приймаючи до уваги, що наказ про звільнення [PERSON] від 22.06.2015 року скасовано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2015 року і останній був поновлений на роботі, суд вважає, що права позивача не порушені, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed