Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги, зазначивши в позовній заяві, що на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення знаходиться справа по призначенню тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі - тимчасова допомога) [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На підставі заяви відповідачки від 24.05.2013 року відповідачці була призначена та виплачувалася тимчасова допомога. Згідно рішення про призначення державної допомоги сім'ям з дітьми від 27.05.2013 року відповідачці була призначена тимчасова щомісячна допомога з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року у сумі 291,60 гривень щомісячно. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме регламентує Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006р. №189. Відповідно до Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування): заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копію свідоцтва про народження дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) одержувача. Залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються такі документи рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Управління призначило відповідачці тимчасову допомогу на підставі заяви від 24.05.2013 року, копії виконавчого листа № 2-567 від 29.01.2010 року та довідки про неотримання аліментів № 13829, яка видана була відповідачці Хортицьким ВДВС ЗМУЮ 15.05.2013 року. На підставі заяви відповідачці була призначена і виплачена тимчасова допомога з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року у сумі 291, 60 гривень щомісячно. Відповідачка була попереджена про підстави припинення виплати тимчасової допомоги відповідно до вимог чинного законодавства, про що свідчить її підпис у попередженні. У заяві на призначення тимчасової допомоги відповідачка взяла на себе зобов'язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення тимчасової допомоги, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім'ї, пов'язаною з наданням допомоги, уповноваженими особами управління. Законодавство України покладає на заявників відповідальність за надані відомості, або не надання інформації про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги суми державних допомог, виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнаним його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. В травні 2013 року управлінню стало відомо, що з травня 2013 року у батька дитини, який ухилявся від сплати аліментів, з'явилась можливість утримувати свою дитину, про що відповідач повинна була повідомити управління, але не зробила цього. В зв'язку з цим, відповідач безпідставно одержала тимчасову допомогу з 01.06.2013 року по 31.10.2013 року в сумі 1089 гривень. Відповідно до п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнаним його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Управління повідомило відповідачку про необхідність повернути виплачені кошти. Управління запрошувало відповідачку для вирішення питання по поверненню коштів, але вона частково сплатила у добровільному порядку тимчасову допомогу на суму 309 грн. 54 коп. На даний час відповідач не сплатила у добровільному порядку залишок тимчасової допомоги загальною сумою 1148 гривень 46 копійок. Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) повертається отримувачем за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку. В зв'язку з чим, стягнення зазначеної суми повинно бути здійснено у примусовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід, що при тому існувало порушення цього права. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: На підставі заяви відповідачки від 24.05.2013 року відповідачці була призначена та виплачувалася тимчасова допомога. Згідно рішення про призначення державної допомоги сім'ям з дітьми від 27.05.2013 року відповідачці була призначена тимчасова щомісячна допомога з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року у сумі 291,60 гривень щомісячно. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме регламентує Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006р. №189. Відповідно до Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування): заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копію свідоцтва про народження дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) одержувача. Залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються такі документи рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Управління призначило відповідачці тимчасову допомогу на підставі заяви від 24.05.2013 року, копії виконавчого листа № 2-567 від 29.01.2010 року та довідки про неотримання аліментів № 13829, яка видана була відповідачці Хортицьким ВДВС ЗМУЮ 15.05.2013 року. На підставі заяви відповідачці була призначена і виплачена тимчасова допомога з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року у сумі 291, 60 гривень щомісячно. Відповідачка була попереджена про підстави припинення виплати тимчасової допомоги відповідно до вимог чинного законодавства, про що свідчить її підпис у попередженні. У заяві на призначення тимчасової допомоги відповідачка взяла на себе зобов'язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення тимчасової допомоги, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім'ї, пов'язаною з наданням допомоги, уповноваженими особами управління. Діючим законодавством на заявників покладена відповідальність за надані відомості, або не надання інформації про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги суми державних допомог, виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнаним його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. В травні 2013 року управлінню стало відомо, що з травня 2013 року у батька дитини, який ухилявся від сплати аліментів, з'явилась можливість утримувати свою дитину, про що відповідач повинна була повідомити управління, але не зробила цього. В зв'язку з цим, відповідач безпідставно одержала тимчасову допомогу з 01.06.2013 року по 31.10.2013 року в сумі 1089 гривень. Відповідно до п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнаним його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Управління повідомило відповідачку про необхідність повернути виплачені кошти. Управління запрошувало відповідачку для вирішення питання по поверненню коштів, але вона частково сплатила у добровільному порядку тимчасову допомогу на суму 309 грн. 54 коп. На даний час відповідач не сплатила у добровільному порядку залишок тимчасової допомоги загальною сумою 1148 гривень 46 копійок. Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) повертається отримувачем за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку. Тому позивач правомірно звернувся до суду, оскільки порушені інтереси держави, та уповноважує управління стягнути з відповідачки надміру виплачені бюджетні кошти (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни). Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013р. №3, враховуючи ст.1 ЦПК України та ст.2 КАСУ, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень), як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. Стягнення коштів тимчасової допомоги це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права. Пунктом 30 зазначеної постанови визначено, що спори з приводу стягнення безпідставно сплачених (без достатньої правової підстави) грошових сум не є публічно - правовими, тому відповідні заяви слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved