Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької обласної дирекції НАСК «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування. Вказував, що 22.01.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), внаслідок якої [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що спричинили її смерть. Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2014 року у скоєнні ДТП визнано винним [PERSON] - водія автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport номер державної реєстрації [NUMBER]. Оскільки, відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №. АС / 1187065 застраховано у HACK «Оранта», він подав заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів страховику. Проте, у своїй відповіді страховик відмовив йому в отриманні відшкодування шкоди внаслідок настання страхового випадку, на підставі того, що згідно вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13.05.2014 року, винний водій добровільно відшкодував завдані збитки, у HACK «Оранта» немає правових підстав для здійснення страхової виплати у даному випадку. Вважає поведінку відповідача такою, що порушує чинне законодавство та його права як потерпілого внаслідок ДТП, в зв'язку з чим просить визнати подію, що мала місце 22.01.2014 страховим випадком відповідно до полісу № АС/1187065 та Закону і стягнути з Відповідача на користь [PERSON] 43848 грн. страхового відшкодування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримавв повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених, ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] 22 січня 2014 року біля 15 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись в сторону м.Чернівці, в районі 101 км + 250 м. автомобільної дороги сполученням «Верховина-Усть-Путила-Вижниця-Сторожинець-Чернівці», порушила вимоги п.12.1 ПДР, не вибрала в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролюватийого рух та безпечно керувати ним, не справилася з керуванням автомобіля, виїхала на зустрічну смугу руху з подальшим виїздом за межі проїзної частини дороги, в результаті чого автомобіль перекинувся, а пасажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді набряку та набухання речовини головного мозку, спричиненого відкритим переломом кісток склепіння та основи черепа з розвитком підоболонкових крововиливів та забоєм речовини головного мозку, від чого в подальшому померла. Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2014 року [PERSON] - водія автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport номер державної реєстрації [NUMBER], визнано винною у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується копією вироку. З копії полісу №АС/1187065 встановлено, що на час скоєння ДТП даним полісом був забезпечений транспортний засіб марки Mitsubishi Pajero Sport д.н.з. [NUMBER], страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - сто тисяч гривень. Згідно з ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подія, яка мала місце 22.01.2014 року відповідно до полісу № АС/1187065 та ст. 6 вказаного Закону - є страховим випадком, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно з ст. 23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Судом також встановлено, що на день настання страхового випадку у [PERSON] була на утриманні малолітня дитина - [PERSON], [INFO], в інтересах якої діє її батько - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. З копії листа начальника Управління врегулювання НАСК «Оранта» встановлено, що [PERSON] повідомляв відповідача про спричинення шкоди в зв'язку зі смертю [PERSON] в результаті ДТП 22.01.2014р. за участю забезпеченого транспортного засобу марки Mitsubishi Pajero Sport д.н.з. [NUMBER], однак йому було відмовлено у здійсненні страхової виплати. Відмова мотивована тим, що згідно вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2014 року винний водій добровільно відшкодував завдані збитки, а тому у НАСК «Оранта» немає правових підстав для здійснення страхової виплати. У вироку зазначено «Суд також враховує, що обвинувачена в скоєному розкаялася, вину визнала та виразила готовність нести покарання за вчинений злочин, раніше не судима, потерпілі до обвинуваченої претензій не мають, внаслідок, як відшкодування збитків так і дружніх відносин із померлою і відсутністю умислу у вчиненні злочину і в спричиненні смерті [PERSON]». Будь-яких сум щодо розміру відшкодованих потерпілим збитків і кому саме була відшкодована така шкода у вироку не зазначено. Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. З копії розписки вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] 120 тисяч гривень. Як стверджує позивач і не спростовано в судовому засіданні відповідачем, дані кошти були прийняті [PERSON] як витрати на поховання. Судом також встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що малолітній [PERSON], яка в силу Закону має право на відшкодування шкоди заподіяної смертю матері, було щось відшкодовано винною особою чи страховиком. Відповідно до п. 27.1, п. 27.2, п.27.5 ст. 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку становив 1218 грн. Таким чином, відповідно до страхового полісу № АС/1187065 та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» малолітня [PERSON] має право на відшкодування шкоди в розмірі 1218*36=43848 грн., які підлягають стягненню з відповідача зі стягненням судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved