Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] який зареєстрований 16 лютого 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, посилаючись на те, що від шлюбу дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя і обов'язки, на підставі чого у них в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю не має. Позивач зазначає, що на примирення не погоджується, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. В судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені у ньому обставини, повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, додатково пояснив, що спільне життя з відповідачем неможливе, їх нічого не об'єднує, тривалий час вони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, ведуть окремо господарство, строк для примирення просить не надавати, так як вважає, що позитивних результатів це не дасть. Представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 16 лютого 2002 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зроблений відповідний актовий запис за № 131. Від цього шлюбу дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, проживають окремо, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. позивач просив покласти на нього та з відповідача на його користь не стягувати.

Outcome: approved