Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади Харковецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якому просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на земельний пай розміром 2,800 га, що розташований на території Харковецької сільської ради, який належав померлій [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка є його рідною тіткою і проживала за адресою [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельного паю розміром 2,800 га, що розташований на території Харковецької сільської ради. Батько позивача [PERSON] був рідним братом [PERSON], але помер раніше від своєї сестри і тому, позивач є єдиним спадкоємцем всього майна померлої. На момент смерті [PERSON] проживала одна, але за станом здоров'я потребувала постійного догляду і тому позивач, був вимушений переїхати до її помешкання і дбати про неї. Проживав він з [PERSON] з 2000 року, вели спільне господарство, сплачували комунальні платежі, робили ремонт в будинку, обробляв землю. Після смерті тітки, позивач здійснив її поховання за власні кошти. На даний час позивач продовжує проживати у даному помешканні і розпоряджатися майном. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] з'явилися, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Харковецької сільської ради у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позовних вимог не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 05.09.2002 року зроблено запис за № 19, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Харковецької сільської ради від 15.08.2017 року №02-20/553 померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] року за адресою [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] була зареєстрована одна, інших зареєстрованих станом на [INFO] року не значилось. Згідно довідки, виданої Харковецькою сільською радою від 09.08.2017 року №02-20/533 [PERSON] приймав участь у похованні своєї тітки [PERSON]. Відповідно до довідок, виданих виконавчим комітетом Харковецької сільської ради від 15.08.2017 року та 15.01.2018 року [PERSON] прийняв спадщину, а саме : в шестимісячний строк після смерті [PERSON] користувався майном померлої, обробляв земельну ділянку (земельний пай, що знаходиться на території Харковецької сільської ради площею 2,80 га та належав померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 28.02.2002 року серії [NUMBER]), здійснював поточний ремонт будинку по [ADDRESS] Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.02.2002 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,800 га (пай №190), яка розташована на території Харківецької сільської ради. Грошова оцінка земельної ділянки (паю), що належав померлій [PERSON] становить 35607,66 грн., що підтверджується довідкою Відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 17.08.2017 року №251/0/193-17. Факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] встановлено рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 08.07.2015 року. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Харковецької сільської ради від 15.01.2018 року [PERSON] проживав без реєстрації з червня 2002 року з тіткою [PERSON] за адресою [ADDRESS] де проживає і на сьогоднішній день. Згідно листа приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] від 15.11.2017 року №763/01-16 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], 29.12.2014 року звернувся його представник за довіреністю [PERSON], внаслідок чого нею було заведено спадкову справу після померлої [INFO] року [PERSON] Станом на 15.11.2017 року інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] не зверталися. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 119 ЗК України, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Позивач звернувся до Харковецької сільської ради Гадяцького району з питанням оформлення земельної ділянки (паю), але 01.12.2017 року отримав відмову виконавчого комітету, оскільки, до компетенції сільської ради не входить право розпоряджатися майном, яке їй не належить. Земельна ділянка (пай) у розмірі 2,80 га, що розташована на території Харковецької сільської ради, згідно документів, належить померлій [PERSON] Позивач дійсно протягом 15 років обробляє спірну земельну ділянку разом зі своєю сімєю. Добросовісно та безперервно володіє, відкрито користується земельною ділянкою. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦКособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановленоЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦКпро те, що правиластатті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, щоЦКнабрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦКпоширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, а відповідач не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності за набувальною давністю за позивачем підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved