Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, вказуючи, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2008 року йому належить ? частина житлового будинку, що [ADDRESS]. Ним для поліпшення житлових умов було самовільно побудовано прибудова літ. «а», гараж літ. «Б», прибудова літ. «а5», на які необхідно визнати право власності, у зв'язку з тим, що побудовані будівлі являються самочинними. Позивач в судове засідання не з'явився, представив заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просила справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно заяви проти позову не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2008 року належить ? частина житлового будинку, що [ADDRESS]. Ним для поліпшення житлових умов було самовільно побудовано прибудова літ. «а», гараж літ. «Б», прибудова літ. «а5». В результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушено. Згідно технічного висновку, розробленого ТОВ «Стратегія регіонального розвитку» (ліцензія АД № 035620 від 29.02.2012 року) стан основних несучих будівельних конструкцій самовільних будівель, відповідають вимогам будівельних норм, знаходяться в задовільному технічному стані та при годні до експлуатації. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.12.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», на підставі ч.3 ст. 376 ЦК України, суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, визнавши за ним право власності на самочинно зведені прибудову літ. «а», гараж літ. «Б», прибудову літ. «а5», що розташовані по [ADDRESS]. На підставі викладеного і

Outcome: approved