Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 29 серпня 2011 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 39680,89 грн., з яких 33537,33 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 6143,56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 19 березня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Інші заяви та клопотання від сторін не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що борг виник внаслідок вчинення відносно нього шахрайських дій невідомими особами, які заволоділи грошовими коштами, отриманими ним з кредитної карти, а також внаслідок втрати ним роботи. Він намагався погасити заборгованість, але борг лише збільшувався. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, зважаючи на наявність клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 серпня 2011 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.22,23). За умовами зазначеного договору банк надає позичальнику кредитні кошти у виді встановленого кредитного ліміту на картку. Сторонами визначена базова процентна ставка за користування кредитом - 2,5% на місяць. За договором позивачем відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої - до травня 2015 року. В подальшому картка відповідачу неодноразово перевипускалась, востаннє - 17 травня 2019 року. Строк її дії - до лютого 2023 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк» (а.с.21). Кредитні кошти позивачем відповідачу надані у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Таким чином судом встановлено, що термін дії зазначеного кредитного договору до 28 лютого 2023 року. Після укладення договору банком кредитний ліміт позивачу визначений у розмірі 300,00 грн. В подальшому розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався. Після цього 29 березня 2019 року визначений у розмірі 34000 грн., а з 01 липня 2020 року визначений у розмірі 0,00 грн., що підтверджується даними довідки КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.20). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як встановлено судом, позивачем зобов`язання перед відповідачем виконано, надано йому кредитні кошти. Відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконав, вчасно кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 39680,89 грн., з яких 33537,33 грн. - заборгованість за кредитом, 6143,56 грн. - заборгованість відсотками. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 29.08.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 31-05-2015, розрахунком заборгованості за договором №б/н від 29.08.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 30 червня 2019 року та розрахунком заборгованості за договором №б/н від 29.08.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 25-02-2021 (а.с.5-19), а також випискою за договором б/н станом на 01.03.2021 про рух коштів по рахунку [PERSON] (а.с.58-86). Таким чином, станом на 25 лютого 2021 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становив 39680,89 грн., з яких 33537,33 грн. - заборгованість за кредитом, 6143,56 грн. - заборгованість за відсотками. На підставі викладеного суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 39680,89 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2270 грн. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог. Всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі 41950,89 грн.

Outcome: approved