Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» про визнання майнових прав на машиномісце в паркінгу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, пояснивши, що 31.07.2006 року ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» в особі директора Піговського П.А., від імені якого на підставі договору №вК-007-05 від 22.02.2005 року на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів діє ТОВ «Фінансіст» в особі директора Кецько С.А., який діє на підставі та у відповідності до статуту «повіреного» з однієї сторони, та [PERSON] як покупець, з другої сторони та [PERSON] - новий покупець, з третьої сторони - уклали договір уступки до договору №вК-007-05/332;МГ-22-1-3/056Р-10 купівлі-продажу облігацій ТОВ «Житло-киянам» від 07.11.2005 року. Згідно цього договору уступки до позивача перейшло право отримати одне машино-місце в паркінгу, який будується за адресою [ADDRESS]. Також 31.07.2006 року між відповідачем та позивачем був укладений договір №МГ-22-1-2-3/056Р-10 про резервування об`єкту нерухомості та порядку погашення облігацій, згідно до умов якого відповідач закріпив за позивачем об`єкт нерухомості, яким є окреме місце «[NUMBER]» (машино-місце) для паркування автомобіля в паркінгу, що буде збудовано за адресою [ADDRESS] - в подальшому перейменовану на [ADDRESS]. Запланована дата введення паркінгу в експлуатацію - 31.12.2006 року. Вартість машино-місця оцінюється в сумі 16 718,50 дол. США, яку позивач сплатив, внісши останній платіж 08.09.2006 року, тобто зі своєї сторони позивач виконав всі умови договору. Однак при неодноразовому зверненні [PERSON] до відповідача з вимогою проінформувати про виконання договору, відповіді так і не було отримано, що свідчить про небажання відповідача виконувати умови вказаного договору. Це порушує права позивача у користуванні грошима та майном, яке ним було придбано відповідно до договору, тому [PERSON] був змушений звернутися до суду з вимогою про визнання за ним майнових прав на окреме місце для паркування автомобіля в паркінгу за адресою [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, із заявами про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався (а.с.61, 63). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. Згідно ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об`єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю. Таким чином майнові права визнаються речовими правами. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. 07.10.2005 року ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» від імені якого на підставі договору № вК-007-05 на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів від 22.02.2005 року діє ТОВ «Фінансист», та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Житло-киянам» №вК-007-05/332;МГ-22-1-2-3/056Р-10, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у власність облігацію серії «С», яка надає власнику право на отримання об`єкту в паркінгу (а.с.16-19). 31.07.2006 року ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» від імені якого на підставі договору № вК-007-05 на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів від 22.02.2005 року діє ТОВ «Фінансист», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір уступки до договору № вК-007-05/332;МГ-22-1-2-3/056Р-10, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на свою користь весь комплекс прав та обов`язків [PERSON], які передбачені договором купівлі-продажу від 07.10.2005 року, а саме до позивача перейшло право отримати одне машино-місце в паркінгу, який будується за адресою [ADDRESS], відповідно після оплати облігацій (а.с.9). Також 31.07.2006 року між відповідачем та позивачем було укладено договір №МГ-22-1-2-3/056Р-10 про резервування об`єкту нерухомості та порядок погашення облігацій, за умовами якого відповідач закріпив (здійснив резервування) за позивачем об`єкт нерухомості, яким є окреме місце «[NUMBER]» (машино-місце) для паркування автомобіля в паркінгу, що буде збудований за адресою [ADDRESS]. Згідно вказаного договору - погашення облігації здійснюється шляхом передачі позивачу у власність машино-місця в паркінгу, закріпленого за ним при умові передачі, належної позивачу облігації серії «С» - емітенту (ТОВ «Житло-киянам») або безпосередньо відповідачу (а.с.20-23). Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги, що в свою чергу дає підстави вважати, що право вимоги оформлення права власності на квартиру є саме майновим правом за своєю суттю, так як воно відмінне від права власності на нерухоме майно у вигляді квартири проте безпосередньо пов`язане з нерухомим майном у вигляді машино-місця в паркінгу. Вартість майнового права позивача згідно п.4.1 договору купівлі-продажу становить 16 718,50 дол. США. Вказана сума була сплачена позивачем визначеним у договорі шляхом, що підтверджується квитанціями № 3 від 15.11.2005 року на суму 38 001,25 грн.; №2 від 27.02.2005 року на суму 13 955 грн.; № 3 від 23.03.2006 року на суму 10 031,07 грн.; № 520110006 від 01.06.2006 року на суму 8 498,70 грн.; № 180810019 від 08.09.2006 року на суму 16 440,58 грн.(а.с24-31), на загальну суму - 86 926,60 грн., при номінальній вартості облігації 16 718,50 дол. США, згідно договору купівлі-продажу, що становить 37 897 грн. за курсом НБУ на день сплати. Сплативши всю суму облігації, позивач повністю виконав умови договору, а відповідач, не здавши в експлуатацію вказаний паркінг і не надавши можливість позивачу вільно володіти спірним майном, порушив укладений договір. За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.202 ЦК України, дво- або багатосторонній правочин є тотожнім з поняттям договір. Так, вказаний у позові договір №МГ-22-1-2-3/056Р-10 від 31.017.2006 року є двостороннім правочином, спрямованим на набуття цивільних прав та обов`язків між сторонами. Крім того, у позивача виникло майнове право вимоги оформлення права власності на машиномісце в паркінгу та обов`язок сплати вартості вказаного машино-місця в паркінгу, а у відповідача виникло право на отримання вартості будівництва паркінгу та обов`язок на своєчасну будову, введення в експлуатацію та оформлення права власності на вказане машино-місце в паркінгу за позивачем. Як передбачає ч.1, ст.360-7 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Як наголошує Постанова Верховного Суду України від 4.09.2013 року №6-51цс13 майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що поскільки позивач сплати повну вартість будівництва нерухомого майна - машино-місця у підземному паркінгу, тобто з свого боку він виконав умови договору, а відповідач не добудував і не здав у експлуатацію об'єкт незавершеного будівництва - підземного паркінгу в [ADDRESS], тобто він не виконав умов договору, тому за позивачем можливо визнати майнове право на машиномісце [ADDRESS], так як право власності набувається в порядку ст.331 ЦК України з моменту реєстрації у встановленому законом порядку об'єкту нерухомого майна зданого у експлуатацію.

Outcome: approved