Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на підставі свідоцтва про право власності від 16.01.2005 року виданого Покровською селищною радою, на праві приватної власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконкомом Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області №754 від 14.02.2020 року в будинку по [ADDRESS] зареєстровані: власник будинку - [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області Івченко Ю.В., [INFO] не проживає в житловому приміщенні з 2002 року. Відповідачка не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вона не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачці не чинили. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] та зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.01.2005 року, виданого Покровською селищною радою та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» №6221369 від 16.01.2005 року, [PERSON] являється власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 5-6). Як вбачається з копії довідки №754 від 14.02.2020 року виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради та копії домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] , [INFO] зареєстрована за вказаною адресою. (а.с. 11, 13-14). З копій акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , комісії в складі депутата селищної ради Шаповалова І.В. та сусідів [PERSON] , [PERSON] від 18.02.2020 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2002 року і дотепер. (а.с. 12). За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved