overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку №21 по вул. Вишневій в с.Інгулка Баштанського району Миколаївської області. У 2009р. на прохання сина позивач зареєструвала його синів (онуків позивача) у вказаному будинку. Після реєстрації онуки жодного дня не проживали у вищевказаному будинку. На даний момент виникла необхідність у знятті онуків реєстрації, оскільки виникли проблеми з отриманням субсидії. В судове засідання позивач не зявився, до суду від її представника [PERSON] надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі до суду не зявилися, про розгляд справи повідомлені вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №16454259, копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2007р. ,витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №10982690, акт про встановлення факту не проживання від 18.06.2018р., довідка сільської ради від 18.06.2018р.,), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку №21 по вул. Вишневій в с.Інгулка Баштанського району Миколаївської області. [PERSON]І, [PERSON] більше року не проживають у вказаному будинку, а тому є особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідачі добровільно\~залишили будинок №21 по вул. Вишневій с.Інгулка Баштанського району Миколаївської області та не проживають в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку №29 по вул. Шкільній с.Новопавлівка Баштанського району Миколаївської області. У 1999р. позивач надала дозвіл на реєстрацію в будинку своєї невістки та її доньки. Після реєстрації відповідачі жодного дня не проживали у вищевказаному будинку. На даний момент виникла необхідність у знятті відповідачів з реєстрації, оскільки виникла необхідність у отриманні субсидії. В судове засідання позивач не зявився, від її представника до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі до суду не зявилися, про розгляд справи повідомлені вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про права власності на житловий будинок, довідку від 25.06.2018р., акт про встановлення факту не проживання від 25.06.2018р., розпорядження від 02.02.2016р.), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку №29 по вул. Шкільній в с.Нопавлівка Баштанського району Миколаївської області. [PERSON], [PERSON] більше року не проживають у вказаному будинку, а тому є особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідачі добровільно\~залишили будинок №29 по вул. Шкільній с.Новопавлівка Баштанського району Миколаївської області та не проживають в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог, в позові зазначено, що [PERSON] є власником будинку №33 по вул. Горького в м.Баштанка Баштанського району Миколаївської області. У будинку з 2002р. були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], з 2005р. [PERSON] На даний момент відповідачі не проживають у вказаному будинку, їх речей у будинку немає. На теперішній час виникла необхідність у знятті відповідачів з реєстрації, оскільки виникла необхідність у отриманні субсидії. В судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі до суду не зявилися, про розгляд справи повідомлені вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про права власності на житловий будинок, акт про встановлення факту не проживання від 17.09.2018р., довідка Баштанської міської ради від 17.09.2018р., ), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку №33 по вул. Горького в м.Баштанка Баштанського району Миколаївської області. [PERSON], [PERSON], [PERSON] більше року не проживають у вказаному будинку, а тому є особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідачі добровільно\~залишили будинок №33 по вул. Горького в м.Баштанка Баштанського району Миколаївської області та не проживають в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підтвердження вказаних вимог позивачем зазначено, що він є власником будинку №69 по вул. Гагаріна в м.Баштанка. У вказаному будинку від свого народження проживав його син [PERSON], а з 2000 року почала проживати його дружина [PERSON]. Вони проживали у вказаному вище будинку до кінця серпня 2015 року, потім переїхали на постійне місце проживання до [INFO]. Таким чином, вони втратили своє право користування будинку №69 по вул. Гагаріна в м.Баштанка. В судове засідання позивач не зявився, надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до суду не зявилися, повідомлялися про слухання справи вчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності від 03.11.2004р, витягом про реєстрацію права власності №5301046, витягом із будинкової книги, актом від 28.11.2016р.), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку №69 по вул.Гагаріна в м. Баштанка Миколаївської області. [PERSON] та [PERSON]. більше року не проживають у вказаному житловому будинку, з серпня 2015 року, а тому є особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідачі добровільно залишили будинок №69 по вул.Гагаріна в м. Баштанка Миколаївської області та не проживають в ньому без поважних причин понад один рік. Зазначене є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 25 березня 2017 року та його право зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Станом на теперішній час у вказаному житловому будинку зареєстровані колишні власники будинку - [PERSON], [PERSON] та їх син - [PERSON] Після набуття ним права власності на житловий будинок, жодних договорів із відповідачем [PERSON] про порядок користування ним житловим будинком між ними не укладалося, добровільно відповідачі знятися з реєстрації відмовляються, а тому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач та його представник [PERSON], будучи повідомлені належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказали що позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. за реєстровим № 1318 від 25 березня 2017 року [PERSON] придбав у [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Згідно довідки Виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 22 березня 2017 року слідує, що: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] по теперішній час. Із спірного будинку відповідачі виїхали добровільно, одразу після продажу будинку 25 березня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України слідує, що: «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном». Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України слідує, що: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Пунктом 1 частиною 1 статті 346 ЦК України визначено, що: «Право власності припиняється у раз і відчуження власником свого майна». Приймаючи до уваги, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] продали спірний будинок та ні вони, ні їх син [PERSON], що зареєстрований у вказаному будинку не проживають в ньому, добровільно виїхали після продажу будинку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої позовні вимоги позивач аргументувала тим, що їй на праві власності належить будинок [ADDRESS]. В листопаді 2012р. вона зареєструвала в свій будинок відповідачів. Однак, відповідачі не стали проживати у вказаному будинку. Де вони зараз знаходяться їй невідомо. Ніхто та ніколи ніяких перешкод в користуванні житловим приміщенням - будинком, відповідачам не чинив. Ніяких особистих речей та майна відповідачів, в будинку позивача, немає, але з листопада 2012 року вона сплачує комунальні платежі за відповідачів і тому вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Просить визнати відповідачів втратившими право на користування житловим приміщенням, оскільки вони більше року не проживають у вказаному будинку без поважних причин. Позивач у судове засідання не прибула, надала заяву до канцелярії суду, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повістку вручити немає можливості, оскільки за зазначеною адресою не проживають. Згідно ст. 76 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи та надані до суду докази, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS]. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] з 23 листопада 2012 року зареєстровані у вказаному будинку [ADDRESS]. Згідно акту від 14.11.2013 року, відповідачі не проживають з 01.01.2013 р. у вказаному будинку [ADDRESS], тобто більше року. Таким чином, суд встановив, що відповідачі не проживають у спірному будинку [ADDRESS] більше року без поважних причин, у зв'язку з чим слід визнати їх втратившими право на користування житловим приміщенням у зазначеному будинку [ADDRESS]. Виконання вказаного рішення здійснюється у відповідності до норм чинного законодавства. Так, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про припинення права власності чи права користування житлом». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником житлового будинку [ADDRESS] . В названому житловому будинку зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] . Позивач просив визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11.10.2021 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 05.11.2021 року, також 05.11.2021 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 23.11.2021 року, також 23.11.2021 року перенесено судове засідання на 13.12.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідачів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6) За вказаною адресою, згідно довідки за №3142 від 22.09.2021 року виданої виконавчим комітетом Красноїльської селищної ради (а.с.17), зареєстрована [PERSON] , [INFO] відповідач по справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , колишня дружина позивача зареєстрована у житлі позивача, але за місцем реєстрації відсутня з 1999 року, що підтверджується актом від 22.09.2021 року №775 (а.с.18). Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінила місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше одного року в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право проживання в житловому будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він являється власником житлового будинку в м.Сторожинець вул.Видинівського, 93, Чернівецької області, згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2014 року. У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання онука позивача [PERSON]. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком, що в м.Сторожинець вул.Видинівського, 93, Чернівецької області, посилаючись на те, що він не проживає у будинку з 2014 року, та у добровільному порядку не виписується з будинку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] направила до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в м.Сторожинець по вул.Видинівського, 93, Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.07.2014 року (а.с.8). За вказаною адресою зареєстрований [PERSON] згідно Сторожинецького ЖКГ від 12.05.2016 р. та будинкової книги для прописки громадян (а.с.14). Відповідач, являється онуком позивача, тобто є членом сімї позивача, однак в 2014 році не знявшись з реєстрації перейшов проживати за адресою [INFO]. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у житлі позивача, але проживає в іншому житлі, тобто змінив місце проживання. Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше 2 років в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст., 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved