Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 43156, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08.09.2020 р. щодо стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 15508,20 грн., а також просить стягнути з відповідача судовий збір сплачений позивачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2021 року позивачу стало відомо, що за місцем її роботи було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маякової М.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.01.2021 року в межах виконання виконавчого напису нотаріуса №43156 від 08.09.2020 року. 09.03.2021 на запит адвоката Ісаєвої Н.С. надійшла відповідь на запит від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маякової М.В. разом із копією матеріалів виконавчого провадження № 64050965. Зазначає, що до адреси у м. Києві, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, заяві стягувача та виконавчих документах Позивач ніякого відношення не має, ніколи у м.Києві не проживав та нерухомості там не має. Таким чином, приватним виконавцем порушено територіальну підсудність вчинення виконавчих дій відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження», а нотаріусом ЗУ «Про нотаріат». Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивач дізнався, що приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за кредитним договором №05016/0015XSGF від 02.12.2013 року, укладеним із ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло у 2018 році до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а від останнього, у 2020 році, до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Вважає, що вказаний виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису керувався тільки заявою на укладення кредитного договору, що жодним чином не може бути доказом безспірності грошовим вимог відповідача до позивача. Крім того, позивачем не була отримана письмова вимога (повідомлення) від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та він не визнає розмірів нарахованої заборгованості та відсотків, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони відповідача щодо кредитних зобов`язань. Крім того позивач, у 2014 році сплатив зобов`язання за договором на загальну суму 8780,20 грн. Також, зазначає, що був позбавлений можливості бути вчасно проінформований про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Також, жодним чином не був проінформований про те, що право вимоги ПАТ «Платинум Банк» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та не був своєчасно та належним чином проінформований про порядок погашення заборгованості за кредитним договором №05016/0015XSGF від 02.12.2013 року. Окрім цього нотаріусу не було надано виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення та жодних інших документів, які б відображали розрахунок заборгованості, а отже нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався в дотриманні стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав вимоги ст. 88 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». На підставі документів, наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а також вважає, що відповідачем пропущено строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. На підставі чого, просить визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №43156 від 08.09.2020 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2021 року заяву позивача про забезпечення позову - задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №43156 від 08.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем на користь стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про стягнення з боржника [PERSON] суми заборгованості в розмірі 15508,20грн., за виконавчим провадженням ВП №64050965, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Окрім того, надала копію відповіді, наданої з Міністерства юстиції України, відповідно до якої діяльність приватного нотаріуса Горай О.С. припинена з 25.02.2021 року. Від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» відзив на позовну заяву до суду не надходив. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, суд виходить з такого. Частина 1 ст.\~223\~ЦПК України визначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. пояснень не подала. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. пояснень не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що 02.12.2013 р. між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» було укладено Кредитний договір №05016/0015XSGF, за умовами якого розмір кредитного ліміту становить 6000 грн.. Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С., вчинено виконавчий напис №43156 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 83 від 28.02.2018 року, відступило право вимоги за Кредитним договором № 05016/0015XSGF від 02.12.2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 15008,20 грн., а також 500 грн. за вчинення виконавчого напису, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Постановою приватного виконавця округу м. Києва Малковою М.В. від 11.01.2021 року відкрито виконавче провадження за № 64050965, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 15508,20 гривень. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.\~253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Так, відповідно до п.1.7 Договору, строк дії Кредитного ліміту 36 місяці з моменту укладання цього Договору, тобто з 02.12.2013 року, враховуючи це, право вимоги погашення заборгованості за кредитним договором виникло у банку 02.12.2016 року, строком не більше трьох років, тобто до 02.12.2019 року, що не було взято нотаріусом до уваги при вчиненні виконавчого напису. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом п.п.3.1.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно з Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-16цс15, на повернення боргів(кредитів) у банків є три роки у всіх спорах з боржниками буде застосовуватися тільки цей термін позовної давності, якщо особа не поставила свій підпис під документом з його продовженням. Документу про продовження терміну позовної давності укладеного між сторонами, суду не надано. Відповідно до ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.\~254\~КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 08.09.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 08.09.2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, як вбачається з матеріалів справи заборгованість позивачем сплачувалась, що підверджується квитанціями від 25.06.2014 на суму 2730,00 грн., 25.06.2014 на суму 3600,00 грн. та 03.07.2014 на суму 2450,20 грн. Крім того, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд судом заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., а також за розгляд позовної заяви 908,00 грн. Вказані витрати документально підтверджені, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved