Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості мотивуючи свої вимоги тим, що 01.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого по всім правам та обов'язкам є позивач та відповідачем було укладено договір № CL68186. Відповідно до укладеного договору № CL68186 від 01.08.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту та у разі прострочення платежу підвищена процентна ставка складає 108,00% на рік на прострочену суму основного боргу. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом з умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і банком кредитний договір, Додаток 1, Додаток 2 про що свідчить підпис відповідача у договорі та додатках до нього. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Сума щомісячних платежів, що включає в себе погашення основної суми кредиту та нарахованих процентів, зазначена у Додатку 1 до цього договору. Графік щомісячних платежів визначено у Додатку 2 до цього договору. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01.04.2014 року має заборгованість - 94491,86 грн., яка складається з: 19658,76 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 22616,29 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 52216,81 грн. - підвищені відсотки (штрафні санкції). Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 94491,86 грн., а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що про існування заборгованості відповідачу стало відомо 02.12.2008 року, коли вона отримала вимогу ВАТ «Універсал Банк» від 25.11.2008 року про дострокове погашення кредиту та вважає, що позивачем неправомірно підвищено процентну ставку до 108% річних, оскільки відповідач про це не повідомлялась, а тому просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволені позову, про що суду надав відповідну заяву. Крім того представник відповідача не заперечував проти, того, що дійсно між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, додаток 1 та додаток 2 з умовами яких [PERSON] була ознайомлена, про що свідчить іі підписи. Вона дійсно припинила виконувати свої обов'язки згідно з договором, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем пов'язаним з її здоров'ям. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України та процентів, належних йому відповідно до ст..1048 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Судом встановлено, що згідно витягу із статуту у новій редакції ПАТ КБ «Універсал Банк», за рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» від 22 червня 2009 року тип Банку з Відкритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк»(а.с.26-28). Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № CL68186 та Додатку 1, Додатку 2 до нього від 01.08.2008 року (а.с.9-17). Відповідно до п.1.1 відповідачу було надано кредит у сумі 20000,00 грн. до 20.07.2013 року з сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 36,00 % річних, на суму залишку заборгованості по кредиту, підвищеної процентної ставки(у разі прострочення платежу) у розмірі 108% річних, а відповідач зобов'язався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором, додатком 1 та додатком 2 та здійснити кінцеве погашення кредиту 20.07.2013 року. Вказаний договір з додатками, підписаний сторонами, що свідчить про ознайомлення зі змістом договору та додатками до нього та згоду з його умовами. Зобов'язання позивачем за кредитним договором виконані, що не заперечується сторонами. Також судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання перед банком не виконав, оскільки згідно наданого суду розрахунку заборгованості по кредитному договору, судом встановлено, що станом на 01.04.2014 року вбачається, що заборгованість складається з наступного: 19658,76 грн. - прострочена заборгованість по сплаті кредиту; 22616,29 грн.- заборгованість по нарахованих відсотках; 52216,81 грн. - підвищені відсотки (штрафні санкції)(а.с.4-5). Ці обставини відповідачем не спростовані. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено зобов'язання за договором кредиту. Крім того представник відповідача в судовому засіданні підтвердив той факт, що відповідач була ознайомлена з умовами кредитного договору та додатками до нього, що останню оплату за цим договором здійснила 20.08.2008 року,більш відповідачем заборгованість за кредитом не сплачувалась,у зв'язку з відсутністю в неї доходів та станом її здоров'я. Також представник відповідача стверджував, що позивачем пропущено строк позовної давності для подачі даного позову, як для суми заборгованості за кредитом, так і за нараховані проценти, обгунтовуючи дані доводи, тим що відповідно ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, при цьому згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та крім, того відповідно п.1 ч.1 ст.258 ЦК позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Але з даними ствердженнями суд погодитися не може, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Спірний кредитний договір складається із договора та додатку 1, додатку 2 до нього. Відповідач висловив свою згоду про укладання кредитного договору саме в такій формі, про що свідчить його особистий підпис у кредитному договорі, додатку 1, додатку 2 та в Анкеті-Заяві на отримання кредиту(а.с.9-17). Відповідно до умов кредитного договору та додатку 1 термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом за даним договором встановлюється сторонами тривалістю у 5 років з 01 серпня 2008 року по 20 липня 2013 року(а.с.9-17). Таким чином, відповідно до кредитного договору та Додатку 1 до нього, сторони у письмовій формі домовились про строк дії договору стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором до 5 років, що не заборонено статтею 259 ЦК України. Згідно ч.1 ст.530 якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до додатку 1 кредитного договору (а.с.15) термін виконання зобов'язання за договором, тобто остаточне погашення кредиту позичальник зобов'язаний здійснити 20.07.2013 року. Перебіг позовної давності по даному договору почався з 21.07.2013 року та закінчиться 21.03.2016 року. Згідно матеріалів даної цивільної справи позивач звернувся з позовом до відповідача 24.04.2014 року (а.с.1), тобто до закінчення строку позовної давності. Що стосується ствердження відповідача та його представника в частині перебігу строку позовної давності стосовно штрафних санкцій, а також про збільшення процентної ставки до 108% річних без згоди відповідача, суд вважає, що ці ствердження не обґрунтовані, оскільки пунктом 2.3 статті 2 кредитного договору № CL68186 та Додатком № 1 до кредитного договору визначено, що за користування кредитними коштами понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу), процента ставка встановлюється у розмірі 108 % річних (підвищена процентна ставка) з даними умовами договору відповідач була ознайомлена та згодна з ними, що підтверджується її підписом (а.с. 9-15 ). Такі умови кредитного договору [PERSON] не оскаржені, недійсними в установленому законом порядку не визнані, а тому є чинними. Тобто, нарахування підвищених відсотків не являється неустойкою, а є істотною умовою кредитного договору та відноситься до обов'язкових платежів визначених сторонами при укладенні договору і відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Разом з тим, а ні сам відповідач, а ні його представник не надали суду ніяких доказів на підтвердження своїх доводів про відсутність в нього зобов'язань за договором поруки та погашення заборгованості кредиту. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 19658,76 грн., відсотками - 22616,29 грн., підвищеними відсотками (штрафні санкції) - 52216,81 грн., що разом складає 94491,86 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжних доручень (а.с.3), суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідача судові витрати, які були сплачені позивачем. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 530, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved