Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виходячи із розміру частко співвласників по ? частини, надавши позивачу в користування кімнату літ. « 2», площею 11,9 кв.м. та кімнату літ. « 6», площею 12,9 кв.м., залишивши в загальному користуванні коридор, кухню, вбиральню та санвузол. Обґрунтовуючи свої доводи позивач за зазначає, що є власником 1/2 частини спірної квартири, іншими співвласником є онука [PERSON] Квартира складається із чотирьох кімнат. Як власник ? частини квартири, враховуючи порядок користування нею, та у зв'язку з тим, що особистий рахунок оформлений на позивача, остання вимушена самостійно сплачувати комунальні послуги. Також, позивач зазначає, що з матір'ю відповідача постійно виникають свари з приводу користування квартирою, тому вважає за необхідне, виділити неї в користування дві кімнати, загальною площею 24,8 кв.м., а онуці інші дві суміжні кімнати, загальною площею 28,4 кв.м. Просить вимоги позову задовольнити. Відповідач, її законний представник з вимог7ами позову не погодилися у повному обсязі, зазначивши, що в спірній квартирі зокрема власників, зареєстровані та мешкають [PERSON] разом із молодшою донькою, кімнатою № 2 користується відповідач, в кімнатах №№ 3,4 мешкає матір останньої із сестрою. Оскільки кімнати суміжні, ним не зручно ними користуватися. Окрім цього, кімната № 2 є теплою, тому в неї повинна мешкати відповідач. Окрім цього, вважають, що позивачу достатньо користуватися кімнатою № 6, де і мешкає. Просять в задоволені позову відмовити. Суд вислухавши доводи і заперечення сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] по ? частини кожному. В квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Такі факти підтверджено копіями договору купівлі-продажу квартири від 29.01.2007р., витягом з Державного реєстру правочинів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічним паспортом на квартиру, довідкою ОЖБК «Рекорд» № 332 від 01.07.2014р. (а.с.4-8,130. Також встановлено та не спростовується сторонами, що в квартирі зареєстрований [PERSON], який не проживає по вказаній адреси. Спірна квартира є ізольованою, загальною площею 83,4 кв.м. і складається із чотирьох кімнат жилою площею, 53,2 кв.м., в тому числі: кімната № 1(2), площею 11,9 кв.м., кімната № 2(3), площею 11,3кв.м., кімната № 3(4), площею 17,1 кв.м., кімната № 4(6), площею 12,9 кв.м. та приміщення загального користування, відповідно до технічного паспорту, плану квартири (а.с. 8-10). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном. Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка спільною сумісною чи спільною часткової власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до правил ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як встановлено, між співвласниками домовленості щодо користування і володіння спільною частковою власністю не досягнуто. У разі відсутності між співвласниками такої домовленості, на підставі правил ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права користування своєю часткою майна, що перебуває у спільній часткової власності. Позивач та [PERSON] є рівноправними власниками і вправі фактично користуватися належним ним майном, а враховуючи відносини, що склалися між сторонами, користування спірною квартирою без визначення порядку такого користування, фактично є неможливим. Проживання в спірній квартирі членів родини власників і пропозиція відповідача та [PERSON] щодо виділення позивачу лише однієї кімнати № 4(6), в якої остання мешкає позбавляє її права користуватися та розпоряджатися своєю частиною у майні. Доводи відповідача та [PERSON] стосовно того, що в кімнаті № 1(2), площею 11,9кв.м. повинна проживати відповідач, оскільки ця кімната відповідає потребам останньої, а в інших кімнатах №№ 3,4 (2,3), що є суміжними [PERSON] з доньками проживати незручно, є на думку суду, непереконливими, жодними доказами не обґрунтовані. Позивач просить виділити неї в користування кімнати, які є ізольованими та не перевищують розміру її частки і взагалі, менш розміру запропонованого варіанту для відповідача. Тому, суд вважає обґрунтованим та справедливим запропонований варіант визначення порядку користування ? частиною спірної квартири відповідачу з членами своєї родини, визначивши їм суміжні кімнати, оскільки мешканці цих кімнат є одностатевими особами: матір та дві доньки та враховуючи, що між останніми та позивачем склалися неприязні відносини. Приміщення загального користування: коридор, кухню, вбиральню та санвузол, а також лоджією залишити у загальному користуванні співвласників. Посилання [PERSON] стосовно того, що у разі виділення у користування позивачу кімнати № 1(2) будуть порушені інтереси іншої неповнолітньої доньки, є безпідставними, оскільки друга дитина, що мешкає в спірній квартирі, та сама [PERSON] не є її власниками, проживають в неї як члени сім'ї співвласника житлового приміщення ї їх права на користування жилим приміщенням визначаються відповідно до положень ст.. 156 ЖК України, ст. 29 ЦК України та ст. 17,18 ЗУ «Про охорону дитинства». Таким чином, приймаючи вищевикладене, у суду є правові підстави для задоволення вимог позову.

Outcome: approved