Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Ладижинської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2009, його мати [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому та його братові [PERSON] по Ѕ частині житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], який їй належав відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння, видане 15 березня 1990 року Заозернянською сільською радою Тульчинського району, а також заповіла йому земельну ділянку площею 1,5907га, розташовану на території Ладижинської міської ради ОТГ (колишньої Заозернянської сільської ради), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №203655, виданого 28 вересня 2004 року Тульчинською районною державною адміністрацією. [INFO] його мати [PERSON] померла. До смерті та на момент смерті матері, він постійно проживав разом з нею в будинку [ADDRESS] , але значився зареєстрованим в [ADDRESS] . 03 серпня 2020 року , його брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] . Тому спадщина після смерті матері відкрилася за заповітом і за законом. Він, отримавши 03 серпня 2020 року в Заозернянській сільській раді довідку про смерть матері, в якій було вказано, що він на момент смерті проживав разом з нею, - звернувся в Тульчинську державну нотаріальну контору для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини. Станом на серпень 2020 року в зв`язку з епідемічною ситуацією в країні продовжував діяти карантин, а так як було надано довідку, що він на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, своєю матір`ю, йому було повідомлено, що заяву про прийняття спадщини подавати не потрібно і запропоновано звернутися в нотаріальну контору уже після спливу шести місяців. Тому після спливу шести місяців після смерті матері, він знову звернувся в Тульчинську державну нотаріальну контору, однак; вияснилося, що потрібно все-таки було подати заяву про прийняття спадщини до шести місяців, який він уже пропустив, оскільки потрібно було не тільки проживати разом із спадкодавцем, а і бути разом зареєстрованим в одному місці проживання. Причину, по якій ним було пропущено шестимісячний строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, вважає поважноюі просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном на три місяці. Позивач в підготовче засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати залишити за ним. Відповідач - представник Ладижинської міської ради Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява, за підписом міського голови, згідно якої просять слухати справу без участі представника міської ради, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 21.01.2009 (а.с. 8), [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках житловий будинок розташований в [ADDRESS] та [PERSON] земельну ділянку площею 1,5907 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Заозернянської сільської ради. Згідно копії свідоцтва про смерть від 03.08.2020 серія [NUMBER] (а.с. 9), [INFO] в с. Заозерне, Тульчинського району, Вінницької області померла [PERSON] . Відповідно до довідки Заозернянської сільської ради № 320 від 03.08.2020, [PERSON] померла [INFO] та на день смерті проживала разом із сином [PERSON] та вели спільне господарство (а.с. 17). Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 29.04.2021 №198/01-16, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не відкривалась. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 13.03.1992, батьками у вказаному свідоцтві вказані [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 14). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 01.02.1979, за актовим записом № 24 зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , а також змінено прізвище [PERSON] на « [PERSON] ». (а.с. 15). 08.11.1981, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 08.11.1981. (а.с. 16). Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічно правової позиції притримується Верховний Суд у постанові 198/476/16-ц від 18.01.2018. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини на невеликий строк, що не перевищує двох місяців, через свою юридичну необізнаність, що в свою чергу суд вважає поважною причиною, а також те, що представник відповідача не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його позовних вимог, залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved