Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив стягнути з відповідачки 19581 грн. 50 коп. в рахунок компенсації витрат на утримання майна. Мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі з 15.03.2002 року до літа 2016 року. З літа 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинилися, фактично почали проживати окремо. За час перебування у шлюбних відносин, сторони купили квартиру [ADDRESS] . Вважає, що сторони мають у власність спірну квартиру по 1/2 частки за кожним. В той же час, він постійно несе витрати по утриманню квартири, хоча з липня 2017 року постійно проживає за іншою адресою: [ADDRESS] . Спершу він вважав, що несе витрати за утримання квартири заради спільних дітей, то після їх відправлення відповідачем для проживання до м. Суми, не вважає, що повинен нести вказані витрати. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить частково відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що сторони в липні 2017 року посварилися, після чого [PERSON] не проживав в спірній квартирі до 26 серпня 2017 року. З серпня 2017 року по жовтень 2017 року позивач знову проживав всією сім`єю. Після чого позивач з жовтня 2017 року пішов з квартири та повернувся до відповідачки 06 січня [INFO] та прожив у спірній квартирі до 14 жовтня 2018 року. Вказує, що позивач при обчисленні розрахунків чомусь не врахував, що споживав електроенергію і воду, а всі витрати покладає на відповідача. Оскільки сам позивач проживав фактично увесь зазначеним ним період, крім включно з жовтня 2017 по включно грудень 2018 р., повинен нести витрати як батько на дітей в рівних частках із матір`ю, розрахунок, якщо виходити із рівності часток подружжя у майні, які виглядають наступним чином: загальна сума боргу за квартплату+вода [PERSON] становить 3861,14 грн.; загальна сума за електроенергію складає 1320 грн.; інтернет 580:2=290 грн.; загальна сума за газопостачання - 6203,34 грн.. Вважає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2002 року, підтвердженням чого є свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано 12 вересня 2017 року, свідченням чого є рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.09.2017 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.08.2005, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Проте, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.02.2020 року, квартиру [ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] по Ѕ частці за кожним в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Відповідно до Акту про проживання від 01.02.2019 року, підписаного сусідами позивача, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 01 липня 2017 року по даний час без реєстрації. Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка в своєму відзиві зазначає, що позивач з 26 серпня 2017 року по жовтень 2017 року та з 06 січня 2018 року по 14 жовтня 2018 року проживав у спірній квартирі та користувався комунальними послугами. Проте, судом дані твердження не беруться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. Посилання відповідачки на фотознімки про те, що позивач проживав з сім`єю та вони разом відпочивали за межами України, також не беруться до уваги, оскільки вони не стосуються предмету дійсної справи. Позивач в своєму позові посилається на те, що він сплачував комунальні послуги за спірну квартиру, оскільки вважав, що робить це заради спільних дітей до їх відправленням відповідачем для проживання до м. Суми. Відповідно до довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 42 від 25.01.2019 за вих. № 17/02-24, [PERSON] дійсно навчався в ЗОШ № 42 м. Миколаєва з 1 класу (01.09.2015) по 3 клас. Вибув згідно наказу № 47-у від 31.10.2017 у зв`язку з переїздом до м. Суми. Згідно довідки Миколаївської гімназії № 41 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 25.01.2019 за вих. № 19, [PERSON] навчався в Миколаївській гімназії № 41 м. Миколаїв з 5 класу по 9 клас. Вибув згідно наказу № 237 від 08.06.2018 у зв`язку з переїздом до м. Суми. Позивачем долучено до матеріалів справи копій квитанцій про сплату ним комунальних послуг, а саме, про сплату послуг: за електропостачання, за період з березня 2017 року по жовтень 2018 року, на загальну суму 2438 грн. 01 коп; за квартирну плату, за період з березня 2017 року по жовтень 2018 року на загальну суму 6957 грн. 02 коп.; за газопостачання, за період з березня 2017 року по жовтень 2018 року, на загальну суму 11363 грн. 00 коп.; за водопостачання та водовідведення у розмірі 643 грн. 17 коп.; за інтернет послуги за період з вересня 2017 року по вересень 2018 року на загальну суму 580 грн. 00 коп. Згідно зі змістом\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Власникові, відповідно до ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст.\~322\~цього Кодексу власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Зі змісту\~ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»\~вбачається, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, Відповідно до\~ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~ Оскільки судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 12 вересня 2017 року, отже, з цього часу сторони особисто несуть зобов`язання у витратах за сплату комунальних послуг щодо квартири [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, те що позивачем як співвласником повністю сплачено заборгованість за послуги по утриманню будинку за адресою: [ADDRESS] , за період з 12 вересня 2017 року по жовтень 2018 рік на загальну суму 14094,45 грн., то він має право на відшкодування половини цих витрат. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7047 грн. 22 коп. (14094 грн. 45 коп./2) понесених останнім витрат на утримання спільного майна. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки про необхідність зарахуванням комунальних платежів, що підлягають стягненню в рахунок сплати позивачем аліментів, оскільки це є предметом різних правовідносин. Зобов`язання [PERSON] по утриманню належного спільного майна є її особистим зобов`язанням як власника, тоді як аліменти, що стягуються з [PERSON] є його зобов`язанням по утриманню дітей. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 307 грн. 36 коп. (40% від фактично задоволених позовних вимог).

Outcome: partial