Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визначення частки у спільному майні із спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, покликаючись на те, що 09 серпня 2002 року помер його батько [PERSON], після смерті якого він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на ? частини житлового будинку №12 на вул. Синявського у м. Львові. Згодом він дізнався, що спадщина батька складається також із земельної ділянки, внаслідок чого він звернувся до нотаріуса з метою видачі свідоцтва про прийняття спадщини, однак, нотаріус відмовила у його виданні, оскільки дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності і частка померлому не була виділена. Просить визначити за [PERSON], померлим 09 серпня 2002 року 1/2 частку у спільному сумісному майні, а саме земельній ділянці, площею 0342 га, з кадастровим номером 4610136300:04:012:0030 на вул. Синявського /Чукотська/, 12 у м. Львові, визнати за ним право власності на дану частку земельної ділянки. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просять позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0342 га, з кадастровим номером 4610136300:04:012:0030 на вул. Синявського /Чукотська/, 12 у м. Львові належить [PERSON], [PERSON], що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №30905001 від 02 вересня 1996 року. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ №264830 виданого 01 листопада 2002 року [PERSON] помер 09 серпня 2002 року, про що складено відповідний актовий запис за №5071. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 червня 2014 року після смерті [PERSON] спадщину у вигляді ? частини житлового будинку №12 на вул. Синявського у м. Львові прийняв [PERSON] Відповідно до листа Другої Львівської державної нотаріальної контори №99/02-15 від 26 січня 2016 року державний акт на земельну ділянку на вул. Синявського, 12 у м. Львові виданий на праві спільної сумісної власності двом співвласникам, які померли, нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме яка частка належала спадкодавцю. Згідно з ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.\~У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.\~ Згідно з ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.\~ З огляду на наведене, суд вважає, що слід визначити за [PERSON], померлим 09 серпня 2002 року 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0342 га, з кадастровим номером 4610136300:04:012:0030 на вул. Синявського /Чукотська/, 12 у місті Львові для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. На підставі наведеного, оскільки у позивача [PERSON] наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, так як нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину виключно з підстав неможливості визначення розміру спадкового майна, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про визнання права власності слід відмовити за безпідставністю. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: partial