Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між КП «Київжитлоспецексплуатація» та відповідачем 01.09.2012 року було укладено договір №1969 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів (з подальшою пролонгацією). Відповідно до п. 2.3.6 Договору №1969 від 01.09.2012 року відповідач зобов»язався своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати Дирекції по експлуатації нежилих будинків (філії КП «Київжитлоспецексплуатація») вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування систем. КП «Київжитлоспецексплуатація» займається технічним обслуговуванням систем теплопостачання у будинку [ADDRESS], а тому було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді між позивачем та ПАТ «Київенерго». Умовами даного договору визначено, що позивач повинен сплачувати за постачання теплової енергії повністю за будинок, а сам ці кошти має право отримувати від орендарів та власників, з якими укладено договори про надання послуг по теплопостачанню. Загальна сума вартості теплопостачання на будинок розподіляється між споживачами цього будинку (нежилого приміщення) пропорційно до площі, яку вони займають на підставі договорів оренди та договорів купівлі - продажу. Згідно з цими розрахунками кожному споживачу направляються щомісячно платіжні вимоги - доручення для сплати за теплову енергію та технічне обслуговування. За теплову енергію, яка фактично була надана в приміщення, яке займає відповідач, оплата не надійшла, тому позивач був вимушений звернутися з даними позовними вимогами до суду, просила про стягнення з відповідача боргу станом на 23.10.2013 року в розмірі 34 938,10 грн., пені в сумі 3195, 38 грн., 3% річних - 639,08 грн., а також суму судових витрат. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала позовну заяву і просила суд про задоволення позову в повному обсязі. Зазначила, що відповідач звертався з письмовими заявами про відключення опалення у приміщенні, що йому належить та про розірвання договору на постачання та обслуговування нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS], проте без оформлення проектно - технічної документації та зняття відповідної частки теплового навантаження, від»єднати від загальної внутрішньобудинкову систему опалення нежилого приміщення відповідача неможливо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся про день та час розгляду справи належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що його довіритель звертався із письмовими заявами до позивача з проханням відключити опалення у приміщенні, що йому належить та про розірвання договору на постачання та обслуговування нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] в зв»язку з ремонтом в приміщенні, яке є його приватною власністю, а також в зв»язку з тим, що він не в змозі сплачувати рахунки по опаленню. Після отримання листів його довірителя і при наявності боргу протягом трьох місяців позивач відключив його від джерела постачання теплової енергії, але продовжував нараховувати оплату за постачання теплової енергії та технічне обслуговування нежилого приміщення. Просив суд також про застосування строку позовної давності по позовним вимогам про стягнення неустойки (штрафу, пені). Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем КП «Київжитлоспецексплуатація» та відповідачем [PERSON] 01.09.2012 року було укладено договір №1969 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів (а.с. 11-13) на підставі письмової заяви відповідача з проханням укласти такий договір (а.с. 19). Крім того, між позивачем та відповідачем було укладено та підписано додатки до вказаного договору про тарифи на теплову енергію та технічне обслуговування тепломережі, порядок розрахунків за теплову енергію, умови припинення подачі теплової енергії (а.с. 15-17). Відповідно до п. 2.3.6 Договору №1969 від 01.09.2012 року відповідач зобов»язався своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати Дирекції по експлуатації нежилих будинків (філії КП «Київжитлоспецексплуатація») вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування теплосистеми. Позивач КП «Київжитлоспецексплуатація» займається технічним обслуговуванням систем теплопостачання у будинку [ADDRESS], тому 01.01.2006 року було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді між позивачем та ПАТ «Київенерго» (а.с. 24-29). Відповідно до умов даного договору, загальна сума вартості теплопостачання на будинок розподіляється між споживачами цього будинку (нежилого приміщення) пропорційно до площі, яку вони займають на підставі договорів оренди та договорів купівлі - продажу. Згідно з цими розрахунками кожному споживачу направляються щомісячно платіжні вимоги - доручення для сплати за теплову енергію та технічне обслуговування. Як зазначила в судовому засіданні представник позивача, станом на 23.10.2013 року відповідач заборгував позивачу за період з вересня 2012 року по серпень 2013 року 34 938 грн. 10 коп. вартості теплової енергії, що підтверджується розрахунками фактичної вартості теплової енергії, які здійснено на підставі Розпорядження КМДА про встановлення тарифів на теплову енергію та технічного обслуговування системи центрального опалення, яке нараховане згідно із калькуляцією від 24.02.2011 року, а також на підставі п. 2.3.6 Договору та п. 3.5 додатку №2 до Договору. (а.с. 6). 22.01.2013 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про задоволення грошових вимог в розмірі 16 204 грн. 08 коп. (а.с. 42), яка відповідачем виконана не була. Представник відповідача в судовому засіданні заперечуючи проти пред»явлених позивачем позовних вимог зазначав, що його довіритель звертався із письмовими заявами до позивача з проханням відключити опалення у приміщенні, що йому належить на праві приватної власності з 01.12.2012 року в зв»язку з ремонтом в приміщенні та про розірвання договору на постачання та обслуговування нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] в зв»язку з тим, що він не в змозі сплачувати рахунки по опаленню. Зауважив, що після отримання листів його довірителя і при наявності боргу протягом трьох місяців позивач відключив його від джерела постачання теплової енергії, але продовжував нараховувати оплату за постачання теплової енергії та технічне обслуговування нежилого приміщення. Як вбачається з письмових заяв відповідача, він звертався до директора дирекції по експлуатації нежилих будинків з проханням відключити опалення у приміщенні, що йому належить на праві приватної власності з 01.12.2012 року в зв»язку з ремонтом в приміщенні (а.с. 125) та про розірвання договору на постачання та обслуговування нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] в зв»язку з тим, що він не в змозі сплачувати рахунки по опаленню (а.с. 126). Відповідно до інформаційних листів КП «Київжитлоспецексплуатація», відповідача було проінформовано, що через відсутність теплолічильника в нежилому будинку за адресою [ADDRESS].В розрахунки з ПАТ «Київенерго» проводяться виходячи з ІІІ групи обліку спожитої теплової енергії. Через це, без оформлення проектно - технічної документації та зняття відповідної частки теплового навантаження, від»єднати від загальної внутрішньо будинкову систему опалення його приміщення неможливо. (а.с. 120, 122). Твердження представника відповідача в судовому засіданні про те, що після звернення його довірителя, протягом трьох місяців позивач відключив відповідача від джерела постачання теплової енергії, але продовжував нараховувати оплату за постачання теплової енергії та технічне обслуговування нежилого приміщення, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки листами від 05.12. та 18.12.2012 року позивач проінформував відповідача про те, що вимушений відмовити йому у відключенні опалення приміщень, що належать йому на праві приватної власності з підстав наведених вище. Крім того, підтвердженням отримання відповідачем послуг по Договору є розрахунки нарахувань за спожиту теплову енергію будинку [ADDRESS] за жовтень - грудень 2012 року та січень - квітень 2013 року (а.с. 44-50), акти виконаних робіт за вересень -грудень 2012 року, січень - серпень 2013 року (а.с. 52- 57), а також часткова оплата відповідачем послуг за березень 2013 року в розмірі 5 000 грн. (а.с. 7), що говорить про те, що відповідачу було відомо про заборгованість за спожиту теплову енергію та він приймав міри по її погашенню. Як вбачається з листа СВП «Енергозбут Київенерго», для відключення окремих приміщень в адміністративних будівлях необхідно розробити та узгодити в установленому порядку з «Київенерго» проектно - технічну документацію з перерахунком теплового навантаження системи опалення з урахуванням відключення окремих приміщень та виконання повіркового розрахунку обладнання теплового пункту і вузла обліку теплової енергії, у разі його наявності (а.с. 157). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 2.3.7 Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату передбачених цим договором нарахувань споживач на користь підприємства сплачує пеню в розмір 0,5 % від суми прострочених платежів за кожний день прострочки, але не більше 2-х облікових ставок НБУ, що діяли на період внесення платежу. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Як вбачається з розрахунку суми позовних вимог за період з вересня 2012 року по серпень 2013 року (а.с. 6), заборгованість відповідача перед позивачем складає 38 772, 56 грн., з яких: сума боргу по Договору становить 34 938 грн. 10 коп., 3% річних - 639,08 грн., пеня - 3195,38 грн. Суд вважає за необхідне застосувати до вимог позову про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовну давність в один рік, а тому позовні вимоги про стягнення такої за вересень - жовтень 2012 року задоволенню не підлягають. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Київжитлоспецексплуатація» підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial