Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив виселити [PERSON] та [PERSON] із самовільно зайнятого жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення та стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що житловий будинок [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва. За КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» будинок [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання та він обслуговується його структурним підрозділом ЖЕД №903. В квартирі [ADDRESS] на правах наймача проживав [PERSON], якого було знято з реєстраційного обліку 02.09.2016 року у зв'язку зі смертю. У вказаній квартирі крім померлого [PERSON] ніхто зареєстрований не був, отже після зняття її з реєстраційного обліку вона є вільною. За період з 02.09.2016 року по теперішній час нарахування по вищевказаній квартирі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не проводяться. Після смерті [PERSON] в квартиру [ADDRESS] самовільно вселились [PERSON] та [PERSON], не маючи на те законних підстав. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру від 03.01.1989 року [NUMBER]. Неодноразово відповідачам вручались приписи про надання документів щодо правових підстав проживання, а у разі їх відсутності добровільного звільнення незаконно займаного житлового приміщення. Вимоги приписів відповідачами не виконанні, вони залишені без уваги. Заселення відповідачів відбулося з порушенням чинного законодавства, а саме ст. 58 ЖК УРСР, у зв'язку із чим позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Від відповідачів відзив у встановлені ухвалою строки не надійшов. Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення в яких вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Відповідно до розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №279 від 06.05.2015 року «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (зі змінами внесеними розпорядженням від 11.11.2016 року №838), будинок [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та обслуговується його структурним підрозділом ЖЕД №903. В квартирі [ADDRESS] на правах наймача проживав [PERSON], якого було знято з реєстраційного обліку 02.09.2016 року у зв'язку зі смертю. У вказаній квартирі крім померлого [PERSON] ніхто зареєстрований не був, отже після зняття її з реєстраційного обліку вона є вільною. За період з 02.09.2016 року по теперішній час нарахування по вищевказаній квартирі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не проводяться. Після смерті [PERSON] в квартиру [ADDRESS] самовільно вселились [PERSON] та [PERSON], не маючи на те законних підстав. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру від 03.01.1989 року [NUMBER]. Неодноразово відповідачам вручались приписи від 14.08.2017 року та від 02.02.2018 року про надання документів щодо правових підстав проживання, а у разі їх відсутності добровільного звільнення незаконно займаного житлового приміщення. Вимоги приписів відповідачами не виконанні, вони залишені без уваги. 18.01.2017 року до Солом'янського УП ГУНП у м. Києві звертався представник ЖЕД №903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» із заявою про самовільне заселення відповідачів (матеріали ЄО №3727 від 18.01.2017 року). Крім того, 02.02.2017 року до Солом'янського УП ГУНП у м. Києві звертався начальник ЖЕД №903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» із заявою щодо самовільного зайняття квартири №72 житлового будинку [ADDRESS] відповідачами (матеріали ЄО 7657 від 02.02.2017 року). Відповідно до висновків Солом'янського УП ГУНП у м. Києві перевірки по вказаним заявам, відносини які склалися між заявником та [PERSON], [PERSON], є цивільно-правовими, вирішення яких відноситься до компетенції суду. Відповідно до ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення у квартиру державного та громадського фонду є ордер. Ордер видається на підставі рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Києві, селищної, сільської Ради депутатів. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування житловим приміщенням в будинках державного житлового фонду здійснюється згідно з договором найму жилого приміщення, який укладається у письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення. Встановлено, що Солом'янською районною в м. Києві державною адміністрацією ордер на жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] відповідачам [PERSON] та [PERSON] не видавався. Правовстановлюючі документи, що підтверджують право на проживання відповідачів в зазначеній квартирі відсутні. В квартирі [ADDRESS] відповідачі на реєстраційному обліку не перебувають. Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де і зберігає за собою право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 106 ЖК України зміни до договору найму житлового приміщення за вищевказаною адресою, у зв'язку зі смертю наймача [PERSON] не вносилися. Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому відповідачі підлягають виселенню із самовільно зайнятого жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору в сумі 881,00 грн. з кожного.

Outcome: approved