Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до громадянина [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , про відшкодування матеріальної та моральної ( немайнової ) шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди та стягнення судових витрат В судовому засіданні позивач , під присягою , позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позові . Відповідач в судове засідання не з'явився але звернувся до суду з письмовим запереченням в якому зазначив , що позов визнає частково , надав згоду відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в сумі 3000,00 гривень та судовий збір в сумі 551,20 гривень , в решті позову просить відмовити та розглянути справу без його участі . В судовому засіданні встановлено , що 17.02.2016 року , в 12.35 годин , в с. Юрово Олевського району Житомирської області [PERSON] керуючи автомобілем марки « Москвич АЗЛК - 2140 » державний реєстраційний знак номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Леніна здійснив зіткнення з автомобілем марки « Ford » державний реєстраційний знак номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження . Тобто [PERSON] керуючи транспортним засобом порушив п. 13.1 ПДР України . 19.02.2016 року постановою судді Олевського районного суду Житомирської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу , в розмірі 340 гривень ( а.с.4 ) . Факт дорожньо - транспортної пригоди стверджується довідкою № 85825216 Олевського РВ УМВС України в Житомирській області вихідний № 469 від 29.02.2016 року ( а.с. 10 ) . Відповідно до висновку авто - товарознавчого дослідження автомобіля марки « Ford » державний реєстраційний знак номер [NUMBER] матеріальний збиток власнику [PERSON] складає 17 557,68 гривень ( а.с.6-8 ) . Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК майнова шкода , завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала ; особа , яка завдала шкоди , звільняється від її відшкодування , якщо вона доведе , що шкоди завдано не з її вини . Відповідно до ч.1,2,5 ст.1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність , пов'язана з використанням транспортних засобів , що створює підвищену небезпеку для особи , яка цю діяльність здійснює , та інших осіб ; шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі / право власності , інше речове право , договір підряду , оренди тощо / володіє транспортним засобом , використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку .; особа , яка здійснює діяльність , що є джерелом підвищеної небезпеки , відповідає за завдану шкоду , якщо вона доведе ,що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого . У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди » встановлено , що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин . що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності , повного господарського відання . оперативного управління . Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав , які можуть полягати у душевних стражданнях яких особа зазнала у зв'язку з знищенням чи пошкодженням її майна , що знайшло своє підтвердження в медичних документах та показаннях свідків : [PERSON] та [PERSON] Суд , заслухавши показання позивача , свідків , розглянувши матеріали справи , дослідивши письмові докази , приходить до висновку , що позов слід задовольнити в повному обсязі так , як він є обґрунтованим та доведеним позивачем і відповідач позовні вимоги визнав частково . Задовольняючи позов суд мотивує свій висновок наступними обставинами , а саме : відповідач керував транспортним засобом автомобілем , який є джерелом підвищеної небезпеки , на законних підставах , та визнаний судом винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок зіткнення з автомобілем позивача , чим заподіяв матеріальної шкоди ( збитків ) та моральної шкоди позивачу , на час розгляду справи в суді відповідач шкоди позивачу не відшкодував . Дані обставини стверджуються адміністративною справою № 287/67/16-П Олевського районного суду Житомирської області , зокрема постановою суду про визнання винним відповідача по ст. 124 КУпАП , кошторисом виконання робіт в якому зазначено розрахунок заподіяної матеріальної шкоди , іншими матеріалами справи . А також частковим визнанням позову відповідачем .

Outcome: approved