Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Радомишльської міської ради про визнання права власності на 48/100 частин будинку в порядку спадкування. Просив суд в порядку спадкування за законом після смерті тітки, [PERSON], яка померла 12.05.2014 року у віці 77 років в м. Радомишль, Житомирської області визнати за ним право власності на 48/100 ід.частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул. Герцена, № 38. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, з позовними вимогами погоджується. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є власником 52/100 ідеальних часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який розташований в м. Радомишль, Житомирської області по вул. Герцена, 38, що також підтверджує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42983528 від 29.08.2015 року, підставою виникнення права власності на дане майно стало Свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАО № 755102 , видане 29.08.2015 року приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], 06 квітня 2001 року [PERSON], успадкувала зазначені вище 52/100 ід.частин житлового будинку, який знаходиться в м. Радомишль, Житомирської області по вул. Герцена, 38 в порядку спадкування за заповітом після смерті свого цивільного чоловіка, [PERSON], шлюб з яким не був зареєстрований, і який помер 05.10.2000 року в м. Радомишль, Житомирської області у віці 69 років що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 150330 від 05.10.2000 року, дані факти також зазначені у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії АВР № 956012 від 06.04.2001 року. Власником інших 48/100 ід.частин будинку № 38 по вул. Герцена в м. Радомишль, Житомирської області була дружина [PERSON] - [PERSON], яка своє право власності на дані 48/100 ід.частин вказаного будинку зареєструвала після розірвання шлюбу з [PERSON] на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 14.08.1975 року - даний факт також підтверджує довідка про наявність (відсутність) зареєстрованого майна № 168 від 17.03.2016 року. Як вбачається з матеріалів справи з 1973 року гр. [PERSON] не проживала у належній їй частині будинку і не користувалася ним - даний факт підтверджує: - 3-тя сторінка будинкової книжки на якій міститься відмітка про зняття її з реєстрації 31.07.1972 року; - Акт обстеження соціального стану від 18.07.2016 року та довідка № 867/02-26 від 29.07.2016року з виконкому Радомишльської міської ради Житомирської області. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєструвалася та постійно проживати в даному будинку з 23.09.1975 року разом із цивільним чоловіком, [PERSON], після смерті останнього з 05.10.2000 року, і по день своєї смерті 12.05.2014 року проживала одна (дані факти підтверджують записи з відповідними відмітками в будинковій книзі) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], проживала в даному будинку майже 39 років та являлась фактичним власником 52/100 частин даного будинку з 2001 року, добросовісно і безперервно володіла та відкрито користувалась всім домоволодінням з 1975 року, а саме: доглядала за будинком, утримувала разом з чоловіком його, робила в ньому поточний та капітальний ремонт. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 18.08.2015 року, який розташований за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул Герцена, 38 - його інвентаризаційна вартість складає 105 523 гривень, а відповідно вартість 48/100 його частин - становить 50 651,04 гривень. Крім того, із зазначеного технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Тобто, враховуючи, те що [PERSON], добросовісно і відкрито користувалася 48/100 ід.частинами вищевказаного будинку № 38, що знаходиться в м. Радомишль, Житомирської області по вул. Герцена, як власник на протязі 39 років, однак за життя не встигла оформити на них своїх законних прав - то відповідно дана частина будинку увійшла до складу її спадкового майна. У відповідності до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Судом також встановлено що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її племінник [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 124/2015 до майна померлої 12 травня 2014 року [PERSON]. Оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній, позивач не може оформити своє право власності у досудовому порядку, а тому був змушений звернутися до суду. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятково способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформленню спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається з п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до п. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved