Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з вимогами про поновлення на роботі на посаді водія структурного підрозділу Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості; стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку; стягнення вихідної допомоги в сумі середнього місячного заробітку; стягнення заборгованості по заробітній платі по 29 червня 2017 року та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, вимогами якої просить зобов'язати Івано-Франківське обласне державне обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості провести нарахування та виплату належної йому заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01 червня 2017 року по день фактичного звільнення з роботи, тобто по 29 червня 2017 року. Вимогами позову [PERSON] зазначає, що з 11.09.2008 року по 29.06.2017 року він працював в Івано-Франківському обласному державному обєднанні спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на посаді водія структурного підрозділу. 10.04.2017 року Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив постанову, якою визнав відповідача банкрутом та призначив ліквідатором арбітражного керуючого [PERSON] 05.07.2017 року Львівським апеляційним господарським судом постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 року скасовано. Проте, не дочекавшися рішення апеляційної інстанції, арбітражний керуючий (ліквідатор) [PERSON] наказом від 29.06.2017 року звільнив його з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім нього цим же наказом було звільнено ще 205 штатних працівників підприємства, тоді як мали видаватись окремі накази по кожному працівнику, які мали вручатись під особистий підпис кожного. При цьому в день звільнення відповідач копії наказу про звільнення з роботи не надав, письмово не повідомив позивача про нараховані суми, належній йому при звільненні, розрахунку не провів, довідки про роботу та заробітну плату не надав. Проігнорованими залишились усні та письмові звернення позивача щодо видачі довідки про роботу та заробітну плату та інформацію про інші нарахування не виплачені у зв'язку з звільненням. На всі намагання позивача потрапити на підприємство з метою наручно подати відповідний запит повторно, були марними. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо вимог позову, вказавши на неможливість провести розрахунок з відповідачем, так як документи про заробітну плату на підприємстві втрачені. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах. Позивач [PERSON] з 11 вересня 2008 року працював на посаді водія структурного підрозділу Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 32). Згідно наказу № 18 від 29.06.2017 року ліквідатора Івано-Франківського Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості [PERSON], позивач з 29.06.2017 року у числі 205 штатних працівників звільнений з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку з ліквідацією підприємства (а.с. 37-39). Судом встановлено, що постановою господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 року відповідача визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого [PERSON] Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 року задоволено апеляційні скарги прокуратури Івано-Франківської області і Міністерства аграрної політики та продовольства України, скасовано постанову господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 року про визнання відповідача банкрутом, що потягло за собою скасування ліквідаційної процедури щодо Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості. Дослідженими обставинами справи вбачається, що при звільненні позивача з роботи відповідач допустив ряд порушень вимог трудового законодавства, а саме: 1) у порушення ст. 47 КЗпП України не видавши позивачу у день звільнення належно оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення з роботи; 2) у порушення ч.4 ст.149 КЗпП України не ознайомив позивача зі змістом наказу під особистий підпис; 3) у порушення ст.49 КЗпП України на вимогу позивача не видав довідки про його роботу на підприємстві із зазначенням посади, кваліфікації, часу роботи і розміру заробітної плати. Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача з роботи та обґрунтованість заявленої ним вимоги про поновлення на роботі. Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З огляду на те, що відповідач не надав позивачу довідки про отриманий ним дохід, суд вважає, що для забезпечення прав позивача слід зобов'язати Івано-Франківське обласне державне обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості провести розрахунок та виплату [PERSON] належної йому заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01 червня 2017 року по 29 червня 2017 року. Також, з відповідача слід стягнути в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 1280 грн. (по 640 грн. за вимогу немайнового та вимогу майнового характеру). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 40 ч.1 п.1, 44,\~47, 49, 116, 117, 149, 232, 235 КЗпП України,

Outcome: partial