Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області, за участю третьої особи: Мелітопольська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги, тим, що 12 липня 1959 року був зареєстрований шлюб між його батьками, [PERSON] та [PERSON]. [INFO] народився він, позивач по справі, [PERSON]. До лютого 1999 року, він, [PERSON] був зареєстрований і мешкав разом зі своїми батьками за адресою - [ADDRESS]. З метою покращення житлових умов його сім'я вирішили побудувати житловий будинок. Земельна ділянка під будівництво була виділена на ім'я його батька, [PERSON], але фактично будівництво будинку велося за рахунок позивача по справі. Усі правові документи були оформлені на його батька, після закінчення будівництва житлового будинку на ім'я батька було оформлене свідоцтво про право власності і технічний паспорт на житловий будинок. [INFO] помер рідний батько позивача - [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину у рівних частках були: його мати [PERSON] та він, позивач по справі [PERSON]. Після смерті батька, позивач прийняв спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки був зареєстрований та постійно мешкав, як до смерті батька так і продовжує проживати у вищевказаному житловому будинку до цього часу. Мати позивача, [PERSON] фактично прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], не встигла оформити її в установленому законному порядку, оскільки [INFO] вона померла. Після смерті матері [PERSON], відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], частина якого належала їй у порядку спадщини після смерті її чоловіка [PERSON]. Відповідно до встановленого порядку прийняття спадщини, позивач по справі звернувся до Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків. Однак, йому було відмовлено, на підставі того, що він не прийняв спадщину. На підставі викладеного, позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок № [ADDRESS] у порядку спадкування за законом, після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO], та матері - [PERSON], померлої [INFO]. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла письмова заява про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Мелітопольська міська рада Запорізької області в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшло клопотання про слухання справи за його відсутністю, та просить прийняти рішення суду по матеріалам, які є в справі. Представник Мелітопольської державної нотаріальної контори, не з'явився, від державного нотаріуса Лайзорик О.Ф., надійшов лист, в якому вона зазначає, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] та після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкові справи не заводилися. Також просять суд, справу призначену на 01.02.20116 року за заявою [PERSON], провести без присутності нотаріуса. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 12 липня 1959 року був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, (а.с.6). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, (а.с.7) його батьками є - [PERSON] та [PERSON]. До лютого 1999 року [PERSON] був зареєстрований і мешкав разом зі своїми батьками за адресою - [ADDRESS], що підтверджується даними, які містяться у домовій книзі, (а.с.15-17). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS], який належав йому на підставі свідоцтва про право власності б/н від 06.10.1998 року, виданого на підставі рішення Мелітопольської міської ради народних депутатів від 30.07.1998р. № 268/1 і зареєстрований Мелітопольським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності і записаний в реєстрову книгу № 29 за реєстровим № 8202 06.10.1998р.., про що свідчать копії документів, (а.с.8, 9-14). Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину у рівних частках були: [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивач по справі [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки був зареєстрований та постійно мешкав, в житловому будинку [ADDRESS], та проживає до цього часу. [PERSON] фактично прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], не встигла оформити її в установленому законному порядку, оскільки [INFO] вона померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], частина якого належала їй у порядку спадщини після смерті її чоловіка, [PERSON]. Відповідно до встановленого порядку прийняття спадщини, [PERSON] звернувся до Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків. Однак, державний нотаріус Лайзорик О.Ф. відмовила мені у видачі свідоцтва на право власності на спадщину, вважаючи, що він не прийняв спадщину, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2015 року, (а.с.20). [PERSON] є єдиний законний спадкоємець, після смерті батьків прийняв спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки після смерті батьків проживав та управляв спадковим майном, що підтверджується довідкою голови квартального комітету, (а.с.21). Вартість спадкового житлового будинку становить 56 329 грн., що підтверджується даним про вартість житлового будинку, які містяться у технічному паспорті, (а.с.9-14). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Єдиним законним спадкоємцем першої черги за законом на відкриту спадщину є: [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на визнати за [PERSON] (ІНН [NUMBER]), право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті її чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved