Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1937. Зазначив, що від даного шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав, що шлюб з відповідачем виявився невдалим через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою від 02.09.2021 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Додатково повідомив, що примирення між ними наразі неможливе, шлюбні відносини припинені близько року тому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суду додатково підтвердила, що необхідність розірвання шлюбу це їх спільне рішення, тому примирення між ними неможливе. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 15 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1937. Відповідно до свідоцтва про народження від 11.05.2006, сторони від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, сторони не мають спільної згоди на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд приходить до переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved