Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та договорами поруки. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує наступне. 16.05.2011 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ПАТ «Дашуківські бентоніти» було укладено кредитний договір № КЛН-43 (з подальшими змінами та доповненнями), за умовами якого ПАТ «ВТБ Банк» зобовязалось надати ПАТ «Дашуківські бентоніти» кредитні кошти у розмірі 9\~935\~000,00 грн. із кінцевим строком повернення 01.12.2014 р., а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повернути отримані кредитні кошти частинами в повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити нараховану неустойку у разі прострочення платежів та сплатити інші передбачені кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Даш-Бент Інвест» було укладено договір поруки № КЛН-43/П-3 від 16.05.2011 р. (з подальшими змінами та доповненнями), відповідно до умов якого ТОВ «Даш-Бент Інвест» поручилося за виконання ПАТ «Дашуківські бентоніти» зобовязань за кредитним договором. На виконання кредитного договору № КЛН-43 від 16.05.2011 р. ПАТ «ВТБ Банк» було перераховано на рахунок ПАТ «Дашуківські бентоніти» кредитні кошти у розмірі 9\~935\~000,00 грн. Однак позичальник не виконав взяті на себе зобовязання та не повернув всю суму заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в сумі 15 006 991,85 грн. 10.07.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 1007/2015, у відповідності до якого ПАТ «ВТБ Банк» було відступлене ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитним договором № КЛН-43 від 16.05.2011 р. 21 липня 2015 року ТОВ «Вердикт Фінанс» направило на адресу ПАТ «Дашуківські бентоніти» та поручителя ТОВ «Даш-Бент Інвест» повідомлення про заміну кредитора та повідомило про необхідність погашення заборгованості. Також 11 липня 2015 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та [PERSON] було укладено договір поруки, в якості часткового (в розмірі 5\~000 грн.) забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. 13 липня 2015 року ТОВ «Вердикт Фінанс» вручено [PERSON] лист-вимогу про виконання зобовязань за зазначеними договорами. Однак, вимоги позивача в частині виконання поручителями зобовязання за кредитним договором та договорами поруки проігноровані. Отже позивач вважає, що станом на дату звернення з позовною вимогою відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання, внаслідок чого залишається непогашеною заборгованість у розмірі 15\~006\~991,85 грн., що і є предметом спору в даній справі. Відповідно до Договору № 64/1-Ф про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами від 30.09.2016 р. ТОВ «Вердикт Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Морган Капітал» право вимоги за кредитним договором № КЛН-43 від 16.05.2011 р., у звязку з чим ТОВ «ФК «Морган Капітал» було залучено до участі у справі в якості правонаступника ТОВ «Вердикт Фінанс». Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій представник позивача просив слухати справу за його відсутності, на підставі наявних документів у справі, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі до суду не з'явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу за їх відсутності за наявними у справі доказами. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Капітал», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАШ-БЕНТ ІНВЕСТ» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та договором поруки - закрито. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. ТОВ «Вердикт Фінанс», стверджуючи, що є новим кредитором ТОВ «Даш-Бент Інвест» та [PERSON] за кредитним договором № КЛН-43 від 16.05.2011 р., на підставі договору про відступлення права вимоги № 1007/2015 від 10.07.2015 р., звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення\~суми заборгованості\~за вказанимикредитним договором та договорами поруки. Як вбачається з договору про відступлення права вимоги № 1007/2015 від 10.07.2015 р., умовами вказаного договору відступлення встановлено, що: - розмір заборгованості позичальника, що відступається, станом на 10.07.2015 р. за кредитним договором № КЛН-43 від 16.05.2011 р. складає 9\~698\~779,55 грн. (п. 2.2.2. договору про відступлення права вимоги); - право вимоги переходить до нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, вказаний в п. 12 договору про відступлення права вимоги, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальника стосовно його заборгованості за кредитними договорами та відступлених зобов'язань поручителів (п. 3.1.3. договору про відступлення права вимоги); - ціна договору становить 35 000 000,00 грн. (п. 4.1 договору про відступлення права вимоги). Відповідно до п. 4.3. договору про відступлення права вимоги оплата вважається здійсненою в момент зарахування на рахунок банку, вказаний в п. 12 договору про відступлення права вимоги, грошових коштів у сумі 35\~000\~000,00 грн. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2016 р. по справі № 904/6821/15, що набрало законної сили 02.07.2016 р., у задоволенні позову ТОВ «Вердикт Фінанс» до ТОВ «Агро-Топ», ПАТ «Дашуківські бентоніти», ТОВ «Даш-Бент Інвест», ТОВ «Алегро Груп», ТОВ «Торгова компанія «Дашуківські бентоніти» про стягнення заборгованості у розмірі 15\~006\~991,85 грн. за кредитним договором № КЛН-43 від 16.05.2011 р. відмовлено. Як вбачається\~з вищезазначеного\~рішення суду, Господарським судом Дніпропетровської області встановлені наступні обставини: ?у ТОВ «Вердикт Фінанс» не виникло право вимоги до ПАТ «Дашуківські бентоніти» та поручителів останнього за кредитними договорами, так як відсутні належні докази підтвердження зарахування 35\~000\~000,00 грн. на відповідний рахунок ПАТ «ВТБ Банк», оскільки п. 3.1.3. договору про відступлення права вимоги № 1007/2015 від 10.07.2015 р. передбачає, що відступлення права вимоги переходить до ТОВ «Вердикт Фінанс» з моменту зарахування на рахунок ПАТ «ВТБ Банк», вказаний в п. 12 договору про відступлення права вимоги, коштів у розмірі ціни зазначеного вище договору, після чого ТОВ «Вердикт Фінанс» стає новим кредитором по відношенню до ПАТ «Дашуківські бентоніти» стосовно його заборгованості за кредитним договором № КЛН-43 від 16.05.2011 р. та відступлених зобов'язань поручителів стосовно їх зобовязань за договорами забезпечення; ?платіжне доручення № 16 від 09.07.2015 р. не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22, а отже дане платіжне доручення не є і не може бути належним доказом виникнення у ТОВ «Вердикт Фінанс» права вимоги до ПАТ «Дашуківські бентоніти» та поручителів останнього за кредитними договорами відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1007/2015 від 10.07.2015 р.; ?заява ТОВ «Вердикт Фінанс» № 1/1 від 10.07.2015 р. та повідомлення ПАТ «ВТБ Банк» № 6020/1-2 від 10.07.2015 р. не є підтвердженням факту зарахування на рахунок ПАТ «ВТБ Банк» грошових коштів у сумі 35\~000\~000, 00 грн.; ?акт приймання-передачі, який був підписаний між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ПАТ «ВТБ Банк», є похідним (вторинним) від факту переходу права вимоги до ТОВ «Вердикт Фінанс» від ПАТ «ВТБ Банк». Таким чином, Господарським судом Дніпропетровської області по справі № 904/6821/15 встановлені обставини, що мають визначальне доказове значення при вирішенні даної справи, зокрема, що ТОВ «Вердикт Фінанс» не набуло права вимоги до ПАТ «Дашуківські бентоніти» та поручителів останнього за кредитним договором № КЛН-43 від 16.05.2011 р. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, ТОВ «Вердикт Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Морган Кепітал», не набуло права вимоги до ПАТ «Дашуківські бентоніти», ТОВ «Даш-Бент Інвест», [PERSON], що підтверджується належними доказами, його права та інтереси не порушені, а отже вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Морган Кепітал», до [PERSON] по даній справі є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на позивача у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed