Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи вимоги тим, що 21.10.2019 року при ознайомленні з виконавчим провадженням № 60189172, йому стало відомо, що в примусовому порядку виконується виконавчий напис № 24582, виданий 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з нього на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за період з 30.12.2014 року по 30.10.2017 року у розмірі 184643,65 грн., що складається з простроченої заборгованості у розмірі 98256,00 грн., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 86387,65 грн. Просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинених виконавчих написів нотаріусами, не враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 27.01.2020 року у справі було замінено відповідача АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк». В судовому засіданні позивач, представник відповідача на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Від третьої особи - державного виконавця Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Грушецької Я.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при ухвалені рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що 31.01.2006 року між АКБ «Укрсоцбанк»,правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» було укладеного договір кредиту №Ф060049К. У відповідності до п.1.1, 1.1.1, 1.1.2 договору кредиту, АКБ «Укрсоцбанк» зобов`язався надати позивачу у тимчасове користування грошові кошти у сумі 134000,00 грн. зі сплатою 16% річних з щомісячним погашенням рівними частинами по 1117,00 грн. до 10 числа кожного місяця та з кінцевим строком користування - 30.01.2016 року. (а.с. 8-10). Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони визначили також строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з пунктами 3.3.7-3.3.9. договору кредиту від 31.01.2006 року № Ф060049К позичальник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит, проценти та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 4.5 договору кредиту від 31.01.2006 року № Ф060049К у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 цього договору, протягом більше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, у пункті 4.5 договору кредиту від 31.01.2006 року № Ф060049К сторони врегулювали питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання та визначили умови такого повернення. Останній платіж на виконання договору кредиту від 31.01.2006 року № Ф060049К [PERSON] здійснив 20.10.2008 року. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.02.2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської о`бласті від 23.06.2015 року, у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, у зв`язку із спливом строку позовної давності (а.с. 11-13). 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 24582, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість, що виникла за договором кредиту від 31.01.2006 року № Ф060049К, боржником якого є [PERSON] за період з 30.12.2014 року по 30.10.2017 року, у розмірі 184643,65 грн., що складається з простроченої заборгованості у розмірі 98256,00 грн., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 86387,65 грн. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса 02.10.2019 року державним виконавцем Каховського МРВВС Грушецькою Я.В. було відкрито виконавче провадження № 60189172 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 184643,65 грн. (а.с 5-6). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Пунктом 1 Переліку визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку), подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18). Судом також встановлено, що оскаржуваним виконавчим написом нотаріус запропонував стягнути з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за період з 30.12.14 року по 30.10.2017 рік, однак така заборгованість суперечить графіку зниження максимального ліміту заборгованості і свідчить про фактичне стягнення заборгованості з 10 листопада 2008 року. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, наведено правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved