Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення моральної шкоди у розмірі 6843,20 грн., зазначивши, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 02.12.2015 року скасований судовий наказ від 24.07.2014 року про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 6093,86 грн. Позивач також звернувся з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення моральної шкоди у розмірі 3829,46 грн., зазначивши, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02.12.2015 року скасований судовий наказ від 23.12.2015 року про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 3829,46 грн. Зазначені позови ухвалою Жовтневого райсуду м.Маріуполя від 11.01.2016 р. були обєднані в одне провадження. Позивач зазначає, що за вказаними судовими наказами з його пенсії фактично була стягнута сума понад 1500 грн. Оскільки він є інвалідом 3 групи внаслідок аварії на ЧАЕС та не має іншого грошового доходу, окрім пенсії, вказана сума є для нього значною. Через неправомірне стягнення з нього грошових коштів він перебував у пригніченому душевному стані, хвилювався, був змушений їздити у різні інстанції пенсійний фонд, виконавчу службу, суд, по родичах та знайомим, які могли б допомогти йому у скрутній ситуації. Відповідач в свою чергу навіть не вибачився за свої ганебні дії щодо нього, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права та компенсацією своїх моральних страждань.\~ \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив, що вимоги відповідача, з якими він звернувся до суду та за якими було видано судові накази про стягнення з позивача заборгованості за спожиту електричну енергію, в подальшому скасовані, були необґрунтованими, оскільки будинок, за яким рахується заборгованість, був проданий позивачем 10 років тому, а отже у відповідача не було підстав стягувати заборгованість з позивача. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року, які не передбачають відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії. Окрім того, п. 6 ПКЕЕН визначено, що у разі остаточного припинення користування електричною енергією споживач не пізніше ніж за 7 днів повинен повідомити енергопостачальника та розрахуватися за спожиту електричну енергію, подати енергопостачальнику заяву про розірвання договору. Проте позивач не повідомив енергопостачальника про продаж будинку, до теперішнього часу особовий рахунок № 922-70 за адресою: м. Маріуполь, вул. Приазовська, 7 у абонентській дільниці Маріупольського ЦОК оформлено на його імя, тобто він за зазначеною адресою враховується як споживач електричної енергії. Таким чином, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» мало всі підстави звернутися до суду за захистом порушеного права, зокрема з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з пунктом 5 частини 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції на підставі Закону України № 3390-VI від 19.05.2011 р. «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. В розумінні п.6 ст.1 Закону України №3390-VI від 19.05.2011р. «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Таким чином, у даному конкретному випадку суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди за нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~ Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, поміж інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Таким чином, право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів гарантується кожному законом, а тому не може вважатися неправомірною дією. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 02.12.2015 року скасований судовий наказ від 24.07.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 6093,86 грн. (а.с.5). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02.12.2015 року скасований судовий наказ від 23.12.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 3829,46 грн. (а.с.21). З електронного витягу з картки особового рахунку абонента №922-70 вбачається, що тільки у січні 2016 р. особовий рахунок абонента [PERSON] був переоформлений на іншу особу (а.с.52-53). Абзацом 1 п.6 ПКЕЕН визначено, що у разі остаточного припинення користування електричною енергією споживач не пізніше ніж за 7 днів повинен повідомити енергопостачальника та розрахуватися за спожиту електроенергію, подати енергопостачальнику заяву про розірвання договору. Проте доказів на підтвердження виконання позивачем п.6 ПКЕЕН суду не надано. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено, в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. З урахуванням наведених норм суд приходить до висновку, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» мало підстави звернутися до суду за захистом свої порушених прав як енергопостачальника, в даному випадку з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію. Скасування ж в подальшому судових наказів не свідчить про наявність неправомірних дій з боку працівників відповідача стосовно позивача [PERSON], якими останньому, на його думку, була спричинена моральна шкода. Тому суд вважає вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди необґрунтованими та недоведеними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed