Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.02.2009 року б/н в сумі 19297,33 грн. та судових витрат в сумі 1378 грн. Сторони в судове засідання не зявились, попередньо надали заяви, згідно з якими позивач позов підтримує, відповідач його визнає частково, зокрема, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсоткам, комісією та пенею визнає, а щодо стягнення штрафу заперечує, обоє просять справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними позивачем обставинами, відповідач отримав кредит в сумі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісії, інших витрат, тому, позивач просить стягнути із нього зазначену суму. У судовому засіданні досліджені: розрахунок заборгованості за кредитом; довідки та заява позичальника; умови надання кредиту фізичним особам; копії паспорта та ІПН відповідача тощо. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки, відповідно до ч.1 ст.550 Кодексу, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отримавши кредитні кошти, відповідач неналежним чином виконував обов`язки по поверненню кредиту і сплати процентів за його користування, внаслідок чого станом на 03.01.2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 19297,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2849,92 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 12702,30 грн., заборгованість за пенею та комісією 2350 грн.; штрафи: 500 грн. фіксована частина та 895,11 грн. процентна складова. Зважаючи на те, що позивачем щодо відповідача застосовано неустойку у вигляді пені, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні штрафів 500 грн. та 895,11 грн. за прострочення виконання зобовязання за кредитним договором, оскільки, договором фактично передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Так, за прострочення виконання зобовязання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і два штрафи, що є порушенням ст.61 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж порушення. Це відповідає також практиці Вищого спеціалізованого та Верховного Суду України. На підставі вищевикладеного, у відповідності з умовами договору та наданим Банком розрахунку, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 17902,22 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2849,92 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 12702,30 грн., 2350 грн. заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягає присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial