Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 6642,49 доларів США, посилаючись на те, що 11.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К2V4AE00003468, згідно з умовами якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 23151,58 доларів США на строк до 10.05.2012 року. [PERSON] виступає поручителем перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № К2V4AE00003468 від 11.05.2007 року, згідно Договору поруки № К2V4AE00003468 від 11.05.2007. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту не виконуються належним чином, у зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість перед банком, на підставі чого ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час, місце та дату слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 11.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К2V4AE00003468, згідно з умовами якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 23151,58 доларів США на строк до 10.05.2012 року. (а.с. 12-13). Відповідачем умови кредитного договору не виконувались у порядку та в строки, що ним передбачені, у зв'язку з чим станом на 26.08.2015 року у останнього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 46704,33 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 13069,33 доларів США; заборгованість по відсоткам - 12122,83 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2300,40 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 19211,77 доларів США (а.с. 4-6). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 40061,48 доларів США, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2013 року з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця складає - 6642,49.(а.с. 3) Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором було забезпечено порукою. Відповідно до укладеного Договору поруки № К2V4AE00003468 від 11.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання божником зобов'язань за кредитним договором № К2V4AE00003468 від 11.05.2007 (а.с. 14). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оскільки вказані зобов'язання за кредитним договором відповідачем1 не виконуються, кредитні зобов'язання відповідачем1 постійно порушуються, прострочена заборгованість не погашається, то є підстави для стягнення з відповідача1 заборгованості в судовому порядку. За ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За таких обставин правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості за договором кредиту солідарно. Разом з тим, банк просить стягнути з відповідачів заборгованість у іноземній валюті, яка складається із заборгованості за кредитом - 13069,33 доларів США; заборгованість по відсоткам - 12122,83 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2300,40 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 19211,77 доларів США, а всього заборгованість складає 6642,49 доларів США. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Позивачем зазначено,що заборгованість у розмірі 6642,49 доларів США відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.08.2015 року складає 150253,12 грн. Оскільки відповідач не повернув позику у строк, встановлений договором, чим прострочив зобов'язання, то є підстави для стягнення з відповідача заборгованості в судовому порядку. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК Україниякщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved