Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачі є батьками малолітнього сина, проте не займаються належним чином його вихованням, не створюють належні умови для розвитку дитини, зловживають спиртними напоями. Просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю за наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст. 150, 155, 164 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до розпорядження міського голови № 217-р від 23.10.2018 року малолітнього [PERSON] було відібрано у батьків та тимчасово влаштовано у педіатричне відділення Каховської ЦРЛ (а.с. 10). Відповідач [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у Каховському наркодиспансерному відділенні з діагнозом «Епізодичне вживання алкоголю» та після лікування продовжує вживати алкогольні напої (а.с. 16). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] залишила свого малолітнього сина на сторонніх людей та не хотіла його забирати, про що свідчить лист від ГУНП в Херсонській області Каховського відділу поліції № 12176/40/01-2018 від 08.08.2018 року та акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 07.08.2018 року (а.с. 18, 19). Відповідачі неодноразово запрошувалися до відділу у справах дітей з приводу ухилення від виконання батьківських обов'язків, але не з'являлися. Перебувають під соціальним супроводом МЦСССДМ з 28.09.2018 року, але до Центру не з'являлися, лікування від алкогольної залежності не проходили (а.с. 15, 17, 21). Як вбачається з актів обстеження сім'ї за місцем проживання від 10.05.2018 року, 16.08.2018 року, 13.09.2018 року, 19.09.2018 року умови проживання відповідачів не задовільні (а.с. 27-30). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON],орган опіки та піклування Каховської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав у відношенні їх малолітнього сина (а.с. 11-13). Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі, будучи батьками малолітнього сина, свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не забезпечує належні умови для проживання і розвитку, та виховання, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved