Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою №2 будинку №29 по вул.Тимошенка в м.Києві шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, виселити його шляхом звільнення приміщення від його майна та/або домашніх тварин. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21.04.2015 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, що укладений між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] 14.09.2010 року та визнано право власності за ПАТ «Енергобанк» на 5-кімнатну квартиру [ADDRESS]. 01.09.2016 року право власності позивачем було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В даній квартирі будь-які особи не зареєстровані. Позивач вважає, що [PERSON] чинить перешкоди у користуванні власністю, позивач не може належним чином здійснювати свої прав власника, безперешкодно потрапити до квартири, оскільки там можуть знаходитись особисті речі відповідача, домашні тварини, у зв'язку з чим просить про судовий захист своїх прав у спосіб, що обраний ним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що договір іпотеки, на підставі якого набуто право власності на квартиру [ADDRESS] визнаний недійсним рішенням суду, яке набрало законної сили. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.2010 року між [PERSON] (іпотекодавець) та ПАТ «Енергобанк» (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки № 1680, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником А.М. Згідно умов договору іпотеки, іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: п'ятикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 229,60 кв.м, житловою площею 118,30 кв.м. Вказана квартира належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 20 жовтня 2004 року за реєстровим № 2486. Даним договором іпотеки забезпечено вимоги банку за кредитним договором №1009-07 від 14.09.2010 року. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21.04.2015 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, що укладений між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] 14.09.2010 року та визнано право власності за ПАТ «Енергобанк» на 5-кімнатну квартиру [ADDRESS]. 01.09.2016 року право власності позивачем було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підставою для пред'явлення позову до суду стало те, що позивач як власник нерухомого майна не може належним чином користуватись ним, оскільки в квартирі можуть знаходитись речі відповідача, та (або) домашні тварини. Під час розгляду справи, представником відповідача повідомлено суд про те, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05.04.2018 року визнано недійсним з моменту вчинення договір іпотеки, укладений між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] 14.09.2010 року № 1680, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником А.М. Дане рішення набрало законної сили. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Згідно з ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. На момент вирішення даної справи, судом визнано недійсним договір іпотеки, який слугував підставою для визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Визнання права власності судом у рішенні від 21.04.2015 року здійснено у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, обумовленої договором та Законом України «Про іпотеку». На момент розгляду справи, здійснюючи свої права, позивач має утримуватись від дій, які б могли порушити права інших осіб, зокрема відповідача [PERSON] Обставини, що встановлені судом у даній справі, дозволяють суду відмовити у захисті права позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та його виселення. З цих підстав, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed