Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до суду, по якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 64 180,46 грн.; інфляційні витрати в розмірі 20 909,84 грн.; 3% річних в розмірі 6 748,56 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Предаставники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Надав письмовий відзив на позовну заяву та заяву про застосування строку позовної давності. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Обслуговуючий кооператив « Жемчужина Французького бульвара» створено співвласниками житлового комплексу за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . 28.03.2016 року житловий комплекс за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] , [ADDRESS] згідно акту прийому-передачі передано з балансу ТОВ « ГЛОРІ ПЛЮС» в обслуговування до ОК « Жемчужина Французького бульвара». 28.03.2016 року між ТОВ « Глорі плюс» та ОК « Жемчужина Французького бульвара» укладено договір №7-8-9/1 від 28.03.2019 року про відшкодування витрат по сплаті комунальних та житлових послуг, відповідно до умов якого ОК зобов`язується щомісячно відшкодовувати ТОВ « Глорі Плюс» витрати на оплату комунальних послуг, що будуть спожиті в забезпечення життєдіяльності житлового комплексу до моменту укладання прямих договорів з виробником відповідних комунальних послуг. В послідуючому ОК « Жемчужина Французького бульвара» було укладено ряд прямих договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг, якими передбачено перерахування коштів за надані послуги щомісячно. Відповідач - [PERSON] є власником 2-х кімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м. на підставі договору про пайову участь у будівництві №22-331-8/2 від 01.09.2014 року, виданий ТОВ « Глорі плюс» та [PERSON] та додаткової угоди до договору №22/331-8-2 від 01.09.2014 року, а також акту приймання-передачі б/н від 09.02.2016 року. Між Позивачем та Відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та житлово- комунальних послуг та оплати за ці надані послуги, які відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» виникли та виникають автоматично без укладання договору, оскільки відповідно до цих законодавчих актів членів ОСББ не має, а є співвласники - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які спільним рішення створили ОСББ для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, для управління будинком та прибудинковою територією, яке взяло собі в управління будинок по [ADDRESS] . За період часу з 01.05.2016 року по 01.11.2019 року у власника [ADDRESS] виникла заборгованість перед ОК « Жемчужина Французького бульвару» за забезпечення утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 12 893,91 грн. Також ОК « Жемчужина Французького бульвару» укладено договір з ТОВ « Контакт-ліфт» на технічне обслуговування спільного технічного майна - ліфтів. Власнику [ADDRESS] , як співвласнику багатоквартирного будинку, відповідно до його частки співвласника, було нараховано у загальній сумі сплачених коштів частину в розмірі 937,91 грн. Між ОК та ТОВ « Аль-Софія» укладено договір №15/05-789 від 15.05.2017 року з технічного обслуговування систем відеоспостереження. Заборгованість власника [ADDRESS] за період з 01.07.2017 року по 01.11.2019 року склала 231,88 грн. 01.11.2017 року між ОК та ВК « Фірма Марс» укладено договір №36.О-17 з технічного обслуговування пожежної сигналізації. Заборгованість власника [ADDRESS] за період з 01.07.2017 року по 01.11.2019 року склала 572,48 грн. ОК уклав договір № 01/12-О від 01.12.2017 року з охорони спільного майна та охорони громадського порядку з ТОВ « Фортеця-ЮГ» . Заборгованість власника [ADDRESS] за період з 01.05.2016 року по 01.11.2019 року склала 9 396,17 грн. Вивіз твердих побутових відходів та будівельно-ремонтних відходів житлового комплексу здійснювало ТОВ « Союз» на підставі договору № 363ожп92 від 01.06.2016 року. Заборгованість власника [ADDRESS] склала 652,53 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за забезпечення утримання будинку та прибудинкової території склала 24 026,36 грн. Між ОК « Жемчужина Французького бульвару» та ТОВ « ІНФОКС» було укладено договір №0922/1 від 03.10.2016 року про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення для всього комплексу багатоквартирних будинків. Заборгованість власника [ADDRESS] за період з 01.05.2016року по 01.11.2019 року склала 6 191,70 грн. За спожиту електроенергію усім комплексом багатоквартирних будинків кооператив проводив розрахунки з ТОВ « Глорі Плюс» на підставі вищезазначеного договору №7-8-9 від 28.03.2016 року. Заборгованість власника [ADDRESS] за період з 01.05.2016 року по 01.11.2019 року склала 25 182,06 грн. Щодо постачання теплової енергії для забезпечення теплом в опалювальний період житлових/нежитлових приміщень та спільного майна, виробництва гарячої води, Кооператив самостійно виробляє енергію за рахунок власної духової автономної котельні. Заборгованість власника [ADDRESS] за період з 01.05.2016 року по 01.11.2019 року склала 4 969,39 грн. Відповідачем також було спожито гарячої води на загальну суму 633,84 грн.. За утримання котельні в неопалювальний період борг відповідача перед позивачем склав 2 524,48 грн.. Загальна сума заборгованості за спожиті комунальні послуги у відповідача склада 40 154,10 грн.. Так позивач просить суд стягнути з відповідача суму інфляційних втрат за період з у розмірі 20 909,84 грн (розрахунок додається) та таку суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 6 748,56 грн (розрахунок додається). Відповідно до ст.13 Закону «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач зобов`язаний регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх гримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Судом встановлено, що відповідач у порушення п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, не сплачував у повному обсязі за спожиті комунальні послуги та послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території в період з 01.05.2016 року по 01.11.2019 року включно, що призвело до утворення заборгованості за комунальні послуги. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі 6-59цс13). В судовому засідання встановлено, що відповідачем не виконуються зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг з 01.05.2016 року. Таким чином порушення зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг відбулось у травні 2016 року, тобто строк звернення до суду із вимогою про стягнення суми боргу сплив. Позивач звернувся до суду із даним позовом 02.12.2019 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. З огляду на те, що позивач звернулось до суду із даним позовом 02.12.2019 року після спливу строку позовної давності суд вважає за необхідне вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги подані, після спливу строку позовної давності залишити без задоволення, задовольнивши вимоги про стягнення боргу за період з 02.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі в розмірі 57 209,98 грн.. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні витрати в розмірі 20 909,84 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведену вище норму слід також стягнути три проценти річних від простроченої суми в розмірі 527,36 грн. Згідно з визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індексом споживчих цін є показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; порогом індексації є величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (зі змінами, внесеними Законом України від 17.05.2016 р. № 1368-УІІІ) об`єктом індексації грошових доходів населення, зокрема, є суми у твердій грошовій сумі. 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24.12.2015 р. № 911-УІІІ, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стосовно порогу індексації, відповідно до ч. 1 ст. 4 якого індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Отже, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація, визначена судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року становить 103 відсотки. Таким чином можливість нарахування індексації виникає у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу 103 відсотки. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 року по справі № 127/8260/17-ц. Натомість, зі складеного позивачем розрахунку суми індексації вбачається, що в жоден з місяців, за які позивач просив стягнути суми індексації, величина індексу споживчих цін не перевищила встановленого законом порогу у 103 відсотки. А, відтак, правових підстав для стягнення суми індексації не має, у зв`язку із чим суд в задоволенні даної частини вимог вважає за необхідне відмовити. Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 6 748,56 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Разом з тим суд приймає до уваги, що надання житлово-комунальних послуг не є грошовим зобов`язанням та Обслуговуючий кооператив не є кредитором. З огляду на це, положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до зазначених відносин. Враховуючи наведене вище суд відмовляє в стягненні трьох відсотків річних. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені частково суд вважає за необхідно судові витрати розподілити наступним чином, а саме: з відповідача на користь позивача стягнути суму судового збору пропорційно задоволеній частині вимог, а саме 1921 грн.. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved