Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з АТ «Київметробуд» на свою користь заборгованість по заробітній платі 57807,90 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 29.01.2019 року по 31.12.2020 року він знаходився у трудових відносинах з АТ «Київметробуд». Під час знаходження у трудових відносинах відповідачем була нарахована заробітна плата за грудень 57807,90 грн., однак виплата проведена не була. 31.12.2020 року наказом №78 позивача звільнено з посади начальника відділу фізичної безпеки за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак, в день звільнення позивача 31.12.2020 року відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк від відповідача відзив не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з АТ «Київметробуд» у період з 29.01.2019 року по 31.12.2020 року, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . Під час знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата за грудень 2020 року у розмірі 57807,90 грн. Підтвердженням факту існування заборгованості є відповідь Головного управління Держпраці у Київській області від 22.03.2021 року №4.2/4-Б-379-1897. Згідно вказаної відповіді, на звернення позивача, щодо невиплати йому заборгованості по заробітній платі, Головне управління зазначило, що розрахунок при звільненні з позивачем не здійснено, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Отже, судом достовірно встановлено, що на сьогоднішній день зазначена сума заборгованості по заробітній платі на користь [PERSON] не виплачена. Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, судом встановлено наявність трудових правовідносин сторін, які були припиненні за власним бажанням позивача (ст. 38 КЗпП України), а тому відповідач в день звільнення повинен був сплатити позивачу суму заборгованості по заробітній платі за грудень 2020 року в сумі 57807,90 грн., у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Позивач також просив стягнути середній заробіток за затримку розрахунку по день ухвалення рішення, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Згідно з абзацом 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов`язана відповідна виплата. Абзацом 2 п. 8 вказаного Порядку встановлено, що в разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Відповідно до довідки №АТ000000003 від 05.01.2021 року, заробітна плата за фактично відпрацьовані [PERSON] останні два місяці становить 78780,51 грн. (заробітна плата за листопад 2020 року 20972,61 грн. + заробітна плата за грудень 2020 року 57807,90 грн.). Кількість фактично відпрацьованих, протягом останніх двох календарних місяців робочих днів становить 43 дні (кількість робочих днів за листопад 2020 року 21 + кількість робочих днів за грудень 2020 року 22 дня). Отже, розмір середньої заробітної плати за один робочий день відповідно до абзацу 1 пункту 8 зазначеного вище Порядку розраховується шляхом ділення нарахованої заробітної плати за два останні відпрацьовані календарні місяці (78780,51 грн.) на число відпрацьованих робочих днів за вказані останні календарні місяці, та відповідно становить 1832,10 грн. Для розрахунку кількості днів затримки виплати належної позивачу заробітної плати у 2021 році слід керуватись листом Міністерства Соціальної політики України від 12.08.2020 року №3501-06/219 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік», яким встановлено загальну кількість робочих днів у кожному місяці за 2021 рік. Кількість робочих днів за період з 01012021 року по 20.10.2021 року (дата ухвалення рішення) становить 199 робочих дні (січень 19 робочих днів, лютий 20 робочих днів, березень 22 робочих дня, квітень 22 робочих дня, травень 18 робочих днів, червень 20 робочих днів, липень 22 робочих дня, серпень 21 робочий день, вересень 22 робочих дня, жовтень 13 робочих днів). Абзацом 1 п. 8 Порядку, встановлено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, отже 1832,10 грн. * 199 днів = 364587,90 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача АТ «Київметробуд» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 364587,90 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 4223,96 грн.

Outcome: approved