Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на 2/10 частини домоволодіння №513 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що домоволодіння №513 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.12.1993 року на праві власності належало [PERSON]. [PERSON] помер 01.04.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №696 від 07.04.1993 року. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.529 ЦК України в редакції 1963 року є його онук [PERSON] та діти: донька [PERSON] та син [PERSON], які у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулись до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної із заявами про прийняття. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.1994 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1-1283, [PERSON] отримав у спадщину 8/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську після померлого 01.04.1993 року [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини вказаного домоволодіння іншим спадкоємцям не видавалось, однак його у встновленому законом порядку по 1/10 частині прийняли [PERSON] та [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідно до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3799, [PERSON] зобов'язалась продати, а [PERSON] прийняти та оплатити вартість 1/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську загальною вартістю 8700 грн., що в еквіваленті на день підписання основного договору становило 1000 доларів США. На момент підписання попереднього договору купівлі-продажу позивач [PERSON] сплатив [PERSON] 8700 грн., що в еквіваленті становило 1000 доларів США. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за нерухоме майно - 1/10 частину домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську. Також згідно з попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.09.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №3823, [PERSON] зобов'язався продати, а [PERSON] прийняти та сплатити вартість 1/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську загальною вартістю 52 200 грн., що в еквіваленті на день підписання основного договору становило 6000,00 доларів США. На момент підписання попереднього договору купівлі-продажу позивач [PERSON] передав [PERSON] 52\~200,00 грн., що в еквіваленті становило 6000 доларів США. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за нерухоме майно - 1/10 частину домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську. На теперішній час [PERSON] ухиляється від оформлення права власності на 1/10 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом та укладання з позивачем договору купівлі-продажу. [PERSON] померла 21.08.2015 року, актовий запис №1599 від 25.08.2015 року. Відповідачка по справі [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після матері [PERSON]. Посилаючись на те, що 1/10 частина домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську, що належала померлій [PERSON] як правонаступнику померлого 01.04.1993 року [PERSON], та 1/10 частина домоволодіння, що належить [PERSON] є незначною і не може бути виділена в натурі, за свого життя [PERSON], та [PERSON] отримали компенсацію вартості за належні їм частини домоволодіння, тому позивач просив суд визнати за ним право власності на 2/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську. Позивач у судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, проти позову не заперечували, просили суд розглянути справу за їх відсутності, про що надали окремі письмові заяви. Представник третьої особи Четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння №513 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.12.1993 року на праві власності належало [PERSON]. [PERSON] помер 01.04.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №696 від 07.04.1993 року. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.529 ЦК України в редакції 1963 року є його онук [PERSON] та діти: донька [PERSON] та син [PERSON], які у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулись до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної із заявами про прийняття. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.1994 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1-1283, [PERSON] отримав у спадщину 8/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську після померлого 01.04.1993 року [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини вказаного домоволодіння іншим спадкоємцям не видавалось, однак його у встановленому законом порядку по 1/10 частині прийняли [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3799, [PERSON] зобов'язалась продати, а [PERSON] прийняти та оплатити вартість 1/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську загальною вартістю 8700 грн., що в еквіваленті на день підписання основного договору становило 1000 доларів США. На момент підписання попереднього договору купівлі-продажу позивач [PERSON] сплатив [PERSON] 8700 грн., що в еквіваленті становило 1000 доларів США. Сторони підтвердили факт повного розрахунку та отримання компенсації вартості за нерухоме майно - 1/10 частину домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську. Також згідно з попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.09.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №3823, [PERSON] зобов'язався продати, а [PERSON] прийняти та сплатити вартість 1/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську загальною вартістю 52 200 грн., що в еквіваленті на день підписання основного договору становило 6000,00 доларів США. На момент підписання попереднього договору купівлі-продажу позивач [PERSON] передав [PERSON] 52\~200,00 грн., що в еквіваленті становило 6000 доларів США. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за нерухоме майно - 1/10 частину домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з положенням ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Позивач разом зі своєю сім'єю проживає у домоволодінні і не заперечує право відповідачів на належні їм 2/10 частини будинку та не створює їм перешкоди у користуванні. Як вбачається, відповідачі своїми письмовими заявами підтвердили факт того, що вони не користуються будинком та належним чином не оформили правовстановлюючі документи на спадщину. З огляду на те, що 1/10 частина домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську, що належала померлій [PERSON] як правонаступнику померлого 01.04.1993 року [PERSON], та 1/10 частина домоволодіння, що належить [PERSON] є незначною і не може бути виділена в натурі, за свого життя [PERSON] та [PERSON] отримали грошові кошти в повному обсязі за належні їм частини домоволодіння, тому суд вважає припинити їх право у спадщині та визнати за [PERSON] право власності на 2/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську. Витрати по справі суд вважає віднести на рахунок сторони, що їх понесла, оскільки вимог про повернення судового збору позивач не заявляв.

Outcome: approved