Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказуючи, що 28.04.2012 р. між ними був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 5293 дол.США , зі строком повернення до 28.04.2013 р. Станом на 04.03.2015 р. заборгованість не погашена, вимоги позивача щодо повернення позики відповідачем ігноруються. Просить суд стягнути борг у розмірі 131 372,26 грн., виходячи з офіційного курсу НБУ, та 3% річних, нарахованих згідно ст.625 ЦК України, за рік, що передує зверненню, у розмірі 3941,17 грн. В судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали. При цьому позивач пояснила суду, що вони працювали разом з відповідачем, та мали нормальні стосунки. Відповідач двічі позичала гроші у позивача для здійснення підприємницької діяльності. Так, у 2006 р. вона позичила в неї 14 000 дол.США, про що написала розписку. Після сплину строку повернення вони домовились про продовження строку повернення коштів, у зв'язку з чим 23.05.2010 р. відповідач написала нову розписку, в якій зобов'язалась повернути борг у розмірі 14000 дол.США до 23.05.2011 р. Вказаний борг відповідачка повернути позивачці трьома частинами: 26.09.2011 р. у розмірі 8000 дол.США, 28.04.2012 р. у розмірі 5000 дол.США та 03.01.2014 р. у розмірі 8900 грн., що еквівалентно 1000 дол.США. Таким чином, вказаний борг у розмірі 14000 дол.США відповідач повернула позивачці. Вдруге відповідач позичила гроші у позивача у розмірі 5293 дол.США 28.04.2012 р., які дотепер позивачці не повернула. 27.09.2011 р. вона не отримувала від відповідача 6000 дол.США. Представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона дійсно 28.04.2012 р. позичила у позивача 5293 дол.США. Проте гроші не знадобились, тому 5000 дол.США, вона повернула позивачці в той же день, про що вони склали розписку, в якій зазначила, що залишок боргу складає 1000 дол.США, а не 293 дол.США, як компенсація за клопіт позивача. Вказану суму відповідач перерахувала позивачці 03.01.2014 р. поштовим переказом на суму 8900 грн. Таким чином, борг за розпискою від 28.04.2012 р. вона повернула, а розписка від 23.05.2010 р., на яку посилається позивач,є фіктивною , оскільки гроші за нею фактично не передавались. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] позичила у [PERSON] 5293 дол.США, зі строком повернення боргу 28.04.2013 р., на підтвердження чого відповідач у цей же день, 28.04.2013 р., власноручно написала розписку (а.с.5). На час розгляду справи [PERSON] борг [PERSON] не повернула, про що свідчить наявність у позивача оригіналу розписки, копія якої залучена до матеріалів справи. Крім того, судом встановлено, що 23.05.2010 р. [PERSON] позичала у [PERSON] 14000 дол.США, зі строком повернення боргу 23.05.2011 р., на підтвердження чого відповідач у цей же день, 23.05.2010 р., також написала розписку (а.с.52). Вказаний борг (14 000 дол.США) [PERSON] повернула позивачці після сплину строку повернення, трьома частинами: 26.09.2011 р. у розмірі 8000 дол.США, 28.04.2012 р. у розмірі 5000 дол.США та 03.01.2014 р. у розмірі 8900 грн., що еквівалентно 1000 дол.США, що підтверджується матеріалами справи (а.с.35, 37, 53). Факт сплати позивачеві вказаних сум у вказані дати відповідачем не оспорюється. Доводи відповідача щодо призначення сплати 5000 дол.США 28.04.2012 р. та 8900 грн. 03.01.2014 р. на погашення позики від 28.04.2012 р. - нічим не підтверджені, та враховуючи, що їх загальний розмір (більше 6000 дол.США) суттєво перевищує суму боргу (5293 дол.США), викликає у суду сумнів у їх достовірності. У відповідності зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти в такій саме сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, станом на 04.03.2015 р. три проценти річних від простроченої суми (131372,26 грн., що еквівалентно 5293 дол.США) за період з 01.03.2014 р. по 01.03.2015 р. складає 3941,17 грн. Враховуючи, що позичальник - відповідач [PERSON] своєчасно не виконала свого зобов*язання та не повернув кредитору - позивачеві [PERSON] позику у встановлений строк, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, розглянувщи справу в межах заявлених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача борг у розмірі 131 372,26 грн. та три проценти річних у розмірі 3941,17 грн., а всього 135 313,43 грн. З підстав ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1353,14 грн., сплачений ним при поданні позову, На підставі викладеного,

Outcome: approved