Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитною лінією, посилаючись на те, що 11.02.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та відповідач уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №006-23001-110213. У відповідності до п. 2.3 кредитного договору позивач відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій із застосуванням картки, з лімітом не більше 30400 грн., а позичальник зобовязався повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. В зв'язку з відкликанням банківської ліцензії к АТ «Дельта Банк» відповідно до постанови правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 року після спливу чергового строку кредитної лінії відповідно до п. 2.4 частини 3 договору був встановлений ліміт кредитної лінії у розмірі нуль гривен. Не сплачена заборгованість за договором визнана простроченою. Позивач виконав взяті на себе зобовязання, відкривши відповідачу картковий рахунок №26255907879758 в національній валюті України гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 30400 грн. Відповідач скористався кредитною лінією але станом на 06.06.2017 року не виконує належним чином зобовязання за договором. Станом на 21.06.2016 року за кредитним договором, укладеним відповідачем з позивачем існує заборгованість в сумі 50206,73 грн., яка складається з наступного: простроченого тіла кредиту в сумі 33398,88 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 16807,85 грн. В звязку з порушенням відповідачем умов договору, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що 11.02.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та відповідач уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №006-23001-110213. У відповідності до п. 2.3 кредитного договору позивач відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій із застосуванням картки, з лімітом не більше 30400 грн., а позичальник зобовязався повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 06.06.2017 року за кредитним договором, укладеним відповідачем з позивачем існує заборгованість в сумі 50206,73 грн., яка складається з наступного: простроченого тіла кредиту в сумі 33398,88 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 16807,85 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязком для виконання. Положенням ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. А тому суд з урахуванням наведеного вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 50206,73 грн., яка складається з наступного: простроченого тіла кредиту в сумі 33398,88 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 16807,85 грн., а також судовий збір в сумі 1600 грн. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved