Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди в результаті невиконання рішення суду. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач не виконує рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16.04.2014 року, яким на користь позивача з [PERSON] стягнуто суму боргу в розмірі 29 772,91 грн. У звязку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача на його користь додатковий борг (3% річних та інфляційну складову за період з 01.01.2015 року по 01.01.2016 рік) в розмірі 17716,88 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку позивач підтримав позов з підстав у ньому викладених, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом поряду. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статей 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи позивача, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи приходить до таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області у справі № 663/199/14-ц від 16.04.2014 року у звязку з невиконанням боржником рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14.05.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів у розмірі 48 158,38 грн., з [PERSON] на користь позивача стягнуто суму додаткового боргу з урахуванням інфляційної складової та 3 % річних в розмірі 29 772,91 грн. за період з 2008 року по 2013 рік включно. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області у справі № 663/68/15-ц від 18.02.2015 року у звязку з невиконанням боржником рішення суду від 14.05.2008 року, з [PERSON] на користь позивача стягнуто суму додаткового боргу з урахуванням інфляційної складової та 3 % річних в розмірі 13 436,19 грн. за період з 01.01.2014 року по 01.01.2015 рік. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області у справі № 663/325/16-ц від 21.03.2016 року у звязку з невиконанням боржником рішення суду від 14.05.2008 року, з [PERSON] на користь позивача стягнуто суму додаткового боргу з урахуванням інфляційної складової та 3 % річних в розмірі 24 897,88 грн. за період з 01.01.2015 року по 01.01.2016 рік. З розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 01.01.2016 року з урахуванням інфляційної складової та 3% річних за період з 01.01.2014 року по 01.01.2016 рік, наведеного [PERSON] в позовній заяві, сума додаткового боргу відповідача внаслідок невиконання рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16.04.2014 року складає 17716,88 грн. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобовязання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим як вбачається з вказаного вище розрахунку заборгованості та матеріалів справи, позивачем розраховано інфляційну складову та 3 % річних з суми, яка була стягнута з відповідача за рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 16.04.2014 року в розмірі 29772,91 грн. як борг за договором завдатку станом на 01.01.2014 року з урахуванням інфляційної складової та 3 % річних, тим самим просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду наведених в сукупності обставин суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed