Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Житлової комісії Військової частини [NUMBER] про визнання протиправною та скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії. В позовних вимогах позивач просив: визнати протиправними та скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 13.02.2017 року щодо відмови в зарахуванні [PERSON] часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби з 13 вересня 1992 року; зобов`язати житлову комісію військової частини [NUMBER] розглянути питання щодо зарахування [PERSON] на квартирний облік військової частини [NUMBER] з урахуванням часу його перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби в іншій військовій частині з 13.09.1992 року. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, став на квартирний облік зі складом сім`ї 4 особи, 13.09. 1992 року у військовій частині [NUMBER] в м. Узин, Білоцерківського району Київської області. В 1995 році він отримав 2-кімнатну службову квартиру в м. Узин Білоцерківського району Київської області без зняття з квартирного обліку. В 2001 році в зв`язку з розформуванням військової частини [NUMBER] для подальшого проходження служби був переведений до військової частини [NUMBER] с. Дубівка Черкаської області.15.09.2005 року він здав повністю 2-кімнатну службову квартиру в м. Узин в Білоцерківський КЕЧ, що підтверджується довідкою № 141 від 15.09.2005 року. 21.11.2006 року на засіданні житлової комісії військової частини [NUMBER] було постановлено рішення, яким датою постановки на квартирний облік для отримання житла майора [PERSON] було встановлено 13.09. 1992 року відповідно до вимог наказу Міністра оборони України № 577 від 06.10.2006 року. Відповідно до наказу Начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних сил України від 10.03.2010 року № 52 він був звільнений з військової служби у запас за (за станом здоров`я п «Б» ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з вислугою років у збройних силах України - 27 років. В січні 2017 року він дізнався, що житлова комісія військової частини [NUMBER] за невідомих причин перенесла дату постановлення його на квартирний облік з 13.09.1992 року на 03.03.1995 року виходячи з нормативної бази, що існувала на момент постановки на облік.01.02.2017 року він звернувся з рапортом до житлової комісії військової частини [NUMBER] про заміну дати постановки його в чергу на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України та врахувати час перебування на обліку за попереднім місцем служби.13.02.2017 року рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] було відмовлено в зарахуванні позивача на квартирний облік з 13.09.1992 року та залишено дату постановки на облік 03.03.1995 року. Вважає таке рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] є протиправним, і підлягає скасуванню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив суд в задоволенні позову відмовити повністю та пояснив, що житлова комісія військової частини [NUMBER] перенесла дату постановлення позивача на квартирний облік з 13.09.1992 року на 03.03.1995 року виходячи з нормативної бази, що існувала на момент постановки останнього на облік. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача,представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 02.07.2001 року проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді начальника служби пожежної безпеки. [PERSON] вперше став на квартирний облік зі складом сім`ї 4 особи, 13.09. 1992 року у військовій частині [NUMBER] в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 90 від 09.07.2001 року. В 1995 році позивач отримав 2-кімнатну службову квартиру в м. Узин Білоцерківського району Київської області без зняття з квартирного обліку, що підтверджується випискою з протоколу № 10 від 17.11.1995 року. В 2001 році в зв`язку з розформуванням військової частини [NUMBER] для подальшого проходження служби [PERSON] був переведений до військової частини [NUMBER] с. Дубівка Черкаської області. 15.09.2005 року [PERSON] здав повністю 2-кімнатну службову квартиру в м. Узин в Білоцерківський КЕЧ, що підтверджується довідкою № 141 від 15.09.2005 року. 21.11.2006 року на засіданні житлової комісії військової частини [NUMBER] було постановлено рішення, яким датою постановки на квартирний облік для отримання житла майора [PERSON] було встановлено 13.09.1992 року відповідно до вимог наказу Міністра оборони України № 577 від 06.10.2006 року. Відповідно до наказу Начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних сил України від 10.03.2010 року № 52 [PERSON] був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я п «Б» ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з вислугою років у збройних силах України - 27 років. В січні 2017 року позивач дізнався, що житлова комісія військової частини [NUMBER] за невідомих причин перенесла дату постановлення його на квартирний облік з 13.09.1992 року на 03.03.1995 року виходячи з нормативної бази, що існувала на момент постановки на облік. 01.02.2017 року позивач звернувся з рапортом до житлової комісії військової частини [NUMBER] про заміну дати постановки його в чергу на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України та врахувати час перебування на обліку за попереднім місцем служби. 13.02.2017 року рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] було відмовлено в зарахуванні [PERSON] на квартирний облік з 13.09.1992 року та залишено дату постановки на облік 03.03.1995 року. Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577\~затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень (Інструкція), якою визначено порядок ведення квартирного обліку та надання військовослужбовцям житла. Згідно з вимогами п. 3.2. Інструкції, облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (облік), ведеться у військових частинах, гарнізонах та квартирно-експлуатаційних органах. Повний та всебічний облік щодо всіх військових частин організовується та ведеться Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України. Відповідно до вимог п. 3.3. Інструкції військовослужбовці зараховуються на облік на підставі рішення житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Для зарахування на квартирний облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього начальника про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї. Згідно з вимогами п.3.5 Інструкції датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Відповідно до вимог п. 3.7 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Відповідно до Положення про житлові комісії в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 11.09.2007 року № 517 рішення щодо постановки військовослужбовців на облік громадян здійснюється житловими комісіями за місцем проходження служби, або житловими комісіями гарнізону. В січні 2017 року позивач дізнався, що житлова комісія військової частини [NUMBER] за невідомих причин перенесла дату постановлення його на квартирний облік з 13.09.1992 року на 03.03.1995 року виходячи з нормативної бази, що існувала на момент постановки на облік. 01.02.2017 року позивач звернувся з рапортом до житлової комісії військової частини [NUMBER] про заміну дати постановки його в чергу на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України та врахувати час перебування на обліку за попереднім місцем служби. 13.02.2017 року рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] було відмовлено в зарахуванні [PERSON] на квартирний облік з 13.09.1992 року та залишено дату постановки на облік 03.03.1995 року. Відповідно до положень ст.\~9,43 Житлового кодексу\~УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на облік. Згідно з вимогами\~ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом\~УРСР та іншими нормативно-правовими актами. На виконання\~ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від 03.08.2006 року № 1081. Відповідно до вимог п. 26 Порядку - військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку. Ст. 44 Житлового кодексу\~УРСР визначено випадки можливого перенесення черговості на отримання житла, застосування якої можливе лише до громадян, які вчинили певне правопорушення, що не стосується позивача, оскільки до відповідальності його притягнуто не було. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] було зараховано на квартирний облік за попереднім місцем служби у військовій частині [NUMBER] у вересні 1992 року (суду не надано доказів, що зазначена довідка видана безпідставно чи є недійсною), і до с.Дубіївка Черкаського району Черкаської області його було переведено для подальшого проходження військової служби, тому відповідно до вимог чинного законодавства України, датою постановки [PERSON] на квартирний облік повинен бути саме вересень 1992 року. Вбачається, що відмовляючи в перенесенні дати зарахування на квартирний облік з вересня 1992 року відповідач посилався на п.2 \~Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20, Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої\~Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року №577, що суперечать вимогам\~ст. 43 ЖК УРСР,\~Постанові Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями». Наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20\~було визначено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності даного наказу, тобто 03.03.1995 року, будь-які інші нормативно-правові акти, які б містили механізм перенесення черги квартирного обліку для військовослужбовців України відсутні. Однак, вбачається, що п.2\~Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20\~всупереч вимогам ст.ст. 38-44 Житлового кодексу\~УРСР щодо черговості надання жилих приміщень, для військовослужбовців фактично визначає не за часом взяття їх на квартирний облік, а за часом набрання чинності цим наказом. Таке обмеження, порушує право позивача, як військовослужбовця і громадянина на житло, передбачене\~ст. 47 Конституції України, за умовами якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Аналогічне право на житло передбачене також ст. 16\~Закону України «Про Збройні Сили України»\~та\~Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки за таких умов місце позивача в квартирній черзі в зв`язку з переїздом до іншого гарнізону визначено датою набрання чинності відомчим наказом - 03.03.1995 року, а не з часу взяття на облік позивача, тобто вересня 1992 року. Зважаючи на зазначене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved