Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2015/14/БП про надання останній кредиту в сумі 2\~939 гривень 40 копійок строком на 18 місяців, починаючи з 28 серпня 2014 року по 27 лютого 2016 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] повинна була повернути 2\~939 гривень 40 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 2,30% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 101 гривню 56 копійок. Проте, відповідачем [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання та було порушено запланований графік повернення кредиту. При несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту, нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.4.4 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу, що склало 4\~126 гривень 54 копійки. Станом на 30 листопада 2015 року сума кредиту не повернута за плановим розрахунком та залишок за кредитом складає 1\~479 гривень 83 копійки, оскільки фактично було сплачено 1\~459 гривень 57 копійок. Проценти за користування кредитом, з урахуванням прострочення платежів, складають 3\~237 гривень 67 копійок, а всього заборгованість складає 4\~717 гривень 49 копійок. Відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого представники позивача неодноразово спілкувалися з відповідачкою, вимагали погасити суму заборгованості та попереджали про звернення з позовом до суду, направляли відповідачці письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено. У звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідачки про примусове стягнення за кредитним договором заборгованості за кредитом та відсоткам. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.20), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.23-24), за якою прохав розглядати справу у відсутність їх представника, а позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідача просив розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання с.Новотернуватка вул.Центральна, буд.5 Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.17,21), про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.22), в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 28 серпня 2014 року було укладено кредитний договір №2015/14 Б/П (а.с.5-6) про надання останній кредиту в сумі 2 939 гривень 40 копійок терміном на 18 місяців зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 21,76 % від суми кредиту, що становить 639 гривень 40 копійок, а також процентів, нарахованих згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 27 лютого 2016 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 2\~939 гривень 40 копійок згідно видаткового касового ордеру №4485 від 28 серпня 2014 року (а.с.7), а відповідачка [PERSON] зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача, починаючи з вересня 2014 року та погасити кредит не пізніше 27 лютого 2016 року, а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобовязань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції. Зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п.4.2 договору більш ніж на 15 календарних днів, кредитодавець нараховує з 16 дня плату за користування кредитом із розрахунку 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Відповідачка [PERSON] отриманий кредит у сумі 2\~939 гривень 40 копійок частково погасила, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.4), а з 21 вересня2015 року припинила виконувати зобовязання за договором. На підставі умов п. 4.4 кредитного договору позивачем за його розрахунком були нараховані проценти за своєчасне повернення кредиту, а також проценти, нараховані при простроченні платежів в сумі 3 237 гривень 67 копійок. Від загальної суми нарахованих процентів позивачем було відраховано фактично сплачені відповідачкою проценти за користування кредитом в розмірі 990 гривень 43 копійки. Судом встановлено, що в порушення умов договору [PERSON] не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у звязку з чим позивачем 01 квітня 2015 року (а.с.8) направлялася претензія з вимогами про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам, але і після цього відповідачем не були виконані умови зобовязання, що свідчить про істотне порушення нею в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, у звязку з чим станом на 30 листопада 2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 4\~717 гривень 49 копійок, яку суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що існують правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 30 листопада 2015 року в розмірі 1\~479 гривень 83 копійки та відсотків за несвоєчасність виконання зобовязання за договором в розмірі 3\~237 гривень 67 копійок, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у звязку з задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved