Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись та обґрунтовуючи, що 12.09.2015 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. У звязку з тим, що інших спадкоємців за законом та за заповітом після смерті тітки не залишилось, позивач на початку 2017 року звернувся до Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки в цей період позивач не міг цього зробити, так як важко хворів та перебував на лікуванні з 07 березня по 13 березня 2016 року. Позивач звернувся до нотаріуса та отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущенням строку та не підтвердженням родинних звязків зі спадкодавцем. Таким чином позивач вважає, що пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини на спадкове майно з поважних причин. У судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представником позивача надіслано заяву про слухання справи у відсутність заявника та його представника. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи без його часті. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по сутті, суд приходить до наступного. 12.09.2015 року померла [PERSON], факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12.09.2015 року №\~891/94 та копія актового запису про смерть №\~215 від 12.09.2015 року. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у встановлений ст.\~1270 ЦК України строк звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зміг. Як вбачається з матеріалів справи, спадщина відкрилася 12.09.2015 року, а позивач звернувся до нотаріуса 28.04.2017 року із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, після померлої 12.09.2015 року гр.\~[PERSON] 28.04.2017 року листом державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] розяснив [PERSON] про те, що ним подано заяву з порушенням ст.\~1270 ЦК України, тобто після закінчення шести місячного терміну, встановленого законодавством для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно до ч.\~1 ст.\~1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, що встановлений ст.\~1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.\~3 ст.\~1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини лише в тому випадку, коли такий строк пропущено з поважних причин. Обовязок доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Згідно з п.\~24 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи спір про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року (справа №\~6-1486цс15) викладено наступну правову позицію. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, і ці обставини визнані судом поважними. Обґрунтовуючи позовні вимоги як на причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач посилався на те, що він важко хворів та перебував на лікуванні з 07 березня по 13 березня 2016 року. Відповідно до приписів статті 58 ЦПК України, позивачем не надано належних доказів поважності пропуску строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що є обовязком позивачки у розумінні статті 60 ЦПК України. Отже, враховуючи вище наведене, можна зробити висновок, що спадкоємець своєчасно спадщину не прийняв через те, що не зміг звернутися до нотаріуса, оскільки свідомо знаючи про існування відкриття спадщини, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття, а звернувся до нотаріуса за довго після спливу строку передбаченого законом для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зазначена позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі перебування на лікуванні терміном сім днів без установлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Приймаючи до уваги, що строк для прийняття спадщини, позивачем не доведено, що пропущено з поважної причини, позовні вимоги є безпідставні та не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного ст.ст.\~1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed