Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання неправомірними та скасування наказу Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації № 01/тдв від 27.01.2020 р. про припинення тимчасового влаштування [PERSON] в родині [PERSON] та наказу Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації № 02/тдв від 27.01.2020 р. про тимчасове влаштування [PERSON] в родині [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 19/тдв від 04.12.2019 року в родині позивача був тимчасово влаштований [PERSON] , [INFO] , котрий являється його пасинком, та постійно проживав в родині, починаючи з 2015 року. 29.01.2020 року Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївського району позивачу було направлено наказ № 01/тдв від 27.01.2020 р. про припинення тимчасового влаштування [PERSON] у його родині, а також лист від 29.01.2020 р., яким повідомлено про тимчасове влаштування дитини у родині бабусі - [PERSON] на підставі наказу Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 02 тдв від 27.01.2020 року. Позивач зазначає, що він був одружений з матір`ю [PERSON] [PERSON] в 2016 році і на момент укладення шлюбу остання мала сина - [PERSON] . До укладення шлюбу, з 2015 року дружина разом з сином проживали за його адресою, [PERSON] відвідував дитячий садок, а в подальшому школу, що розташована поруч з місцем проживання. Під час шлюбу в 2016 році у них з дружиною народилась друга дитина - [PERSON] , і між хлопцями виникли братерські відносини, старший син почав називати його батьком. В 2016 році дружина захворіла на онкологічне захворювання та в листопаді 2019 р. померла. Після смерті дружини він мав намір стати опікуном дитини та в подальшому усиновити [PERSON] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №19/тдв від 04.12.2019 року, [PERSON] був влаштований в його родині, після чого почав підготовку документів необхідних для встановлення опіки над дитиною, про що повідомив відповідача 03.12.2019 року. Однак, бабуся [PERSON] - [PERSON] , самочинно змінила місце проживання дитини, без його згоди, всупереч наказу № 19/тдв, яким дитина була влаштована в родині, про що він повідомив поліцію та Службу у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації з метою сприяння поверненню дитини. Однак, будь-яких дій Службою вчинено не було та видані оспорювані накази, які позивач вважає неправомірними, і такими, що порушують права дитини та не відповідають його інтересам. 20.07.2020 р. на підставі ухвали судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву, а третій особі для подання пояснень. 16.11.2020 р. Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації надані письмові пояснення, відповідно до яких Слуба повідомила, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку дітей, залишених без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 13.10.2020 р. № 36/твд припинено тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] в родині [PERSON] у зв`язку з призначенням опіки над малолітнім відповідно до розпорядження № 511 від 13.10.2020 р. Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації. 07.04.2021 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на те, що оскаржувані накази є неправомірними, прийняті не в інтересах дитини і порушують його права на спілкування з братом, з яким він не може бути розлучений, а також зазначив, що він мав намір оформити опіку над дитиною, однак бабуся самостійно змінила місце проживання малолітньої дитини. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи, що прийняті накази щодо тимчасового влаштування в родині малолітнього [PERSON] прийняті виключно в його інтересах, за його згодою, яку він висловив під час спілкування з психологом. Крім того, [PERSON] призначена опікуном [PERSON] , а тому накази про тимчасове влаштування припинили свою дію. Третя особа - [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, оскільки [PERSON] проживає в її сім`ї після смерті його матері за його згодою, йому надається належний догляд і виховання. Дитина самостійно висловила бажання проживати з нею і будь-яких перешкод у спілкуванні з ним не створюється. Крім того, третя особа повідомила, що в судовому порядку визнано батьківство біологічного батька [PERSON] , а тому підстав для задоволення позову не має. Вислухавши сторони та третю особу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 10.08.2016 р. Святошинським районним ум.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 888. На час укладення шлюбу у [PERSON] був син - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , а відомості про батька були внесені зі слів матері і батьком зазначений [PERSON] . У [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, що видано Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві 18.11.2019 р. Відповідно до наказу № 19/твд від 04.12.2019 р. [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка залишена без батьківського піклування, залишено в родині [PERSON] до прийняття рішення органом опіки та піклування про влаштування малолітнього згідно законодавства України. 27.01.2020 р. відповідно до наказу № 01/твд Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації припинено тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] в родині [PERSON] в зв`язку зі зміною місця проживання дитини. На час прийняття даного рішення дитина проживала разом з бабусею - [PERSON] . Згідно довідки працівника, залученого за міською програмою «Організація та надання соціально-психологічної допомоги сім`ям, які взяли на виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» [PERSON] висловив бажання проживати з бабусею та повідомив про напружені відносини з відчимом - позивачем у справі. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації № 02/тдв від 27.01.2020 р. [PERSON] тимчасово влаштовано в родині [PERSON] . 03.03.2020 р. згідно з розпорядженням № 169 Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації малолітньому [PERSON] надано статус дитини-сироти, який мешкає разом з [PERSON] . Відповідно до розпорядження № 511 від 13.10.2020 р. Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] . Наказом № 36/тдв від 13.10.2020 р. Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації припинено тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] в родині [PERSON] в зв`язку з прийняттям рішення про встановлення опіки. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києвавід 11.01.2021 р. визнано [PERSON] батьком малолітнього [PERSON] та внесено відповідні зміни до актового запису про народження. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, згідно з пунктом 4 якого особи, яким стало відомо про факт залишення дитини без батьківського піклування, зобов`язані негайно повідомити про це службу у справах дітей за місцем виявлення дитини. Служба у справах дітей, а у разі, коли дитина виявлена на території міста, - виконавчий орган міської ради разом з працівниками органів внутрішніх справ та охорони здоров`я протягом доби після надходження повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, проводять обстеження умов її перебування, стану здоров`я та з`ясовують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування. Згідно з пунктом 31 Порядку тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитини, розлученої із сім`єю, проводять у межах компетенції служба у справах дітей та уповноважений орган Національної поліції за місцем виявлення дитини. Дитина, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитина, розлучена із сім`єю, тимчасово може бути влаштована, зокрема, у сім`ю родичів, знайомих. Дитина, в якої є родичі або інші особи, з якими в неї на момент залишення без батьківського піклування склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) та які бажають залишити її на виховання у своїй сім`ї, може перебувати в їх сім`ї до прийняття рішення про влаштування дитини. Підставою для тимчасового перебування дитини в сім`ї родичів або інших осіб, з якими у неї склалися близькі стосунки, є наказ служби у справах дітей про тимчасове влаштування дитини, виданий на підставі: заяви особи про надання згоди на тимчасове влаштування в її сім`ю дитини, а також копія паспортного документа або посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або довідки про звернення за захистом в Україні, акта обстеження умов проживання особи; згоди дитини (якщо вона може висловити свою думку) у вигляді її письмової заяви, написаної власноручно в присутності посадової особи, яка приймає документи, про що робиться відмітка на заяві із зазначенням прізвища, імені, по батькові, підпису посадової особи та дати. Якщо дитина не може дати письмової згоди, про форму та зміст такої згоди посадова особа, яка приймає документи, складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики. Як встановлено судом, на час прийняття наказу про тимчасове влаштування [PERSON] до родини [PERSON] , останній проживав разом з нею, вона є рідною бабусею малолітнього [PERSON] , з якою у нього склались доброзичливі і теплі, турботливі стосунки. Дитина самостійно висловила бажання проживати разом з бабусею та заперечував своє проживання разом з позивачем, оскільки у них напружені стосунки і виникають конфлікти. Оскаржувані рішення прийняті уповноваженим органом, з дотриманням прав та інтересів дитини, не порушують права позивача на спілкування з дитиною, а отже суд не вбачає підстав для визнання їх неправомірними та їх скасування. Крім того, на момент розгляду справи визнано батьківство відносно малолітнього [PERSON] , а отже в даному випадку будь-які спори третіх осіб щодо його місця проживання, встановлення прав щодо його виховання не можуть бути вирішені судом. Враховуючи викладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed