Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 17800,00 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 01.11.2018 року між сторонами був укладений кредитний договір 01.11.2018-100001066, відповідно до п.1.1. якого за цим договором кредитор зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням ним. Кредитний договір був укладений на строк до одного місяця. Відповідно до п. 1.4. договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 10000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 15.11.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2800 грн. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 17.12.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем складає 17800,00 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2018 року між сторонами був укладений кредитний договір 01.11.2018-100001066, відповідно до п.1.1. якого за цим договором кредитор зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням ним. Кредитний договір був укладений на строк до одного місяця. Відповідно до п. 1.4. договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 10000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 15.11.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2800 грн. Відповідно до видаткового касового ордеру від 01.11.2018 року в розмірі 10000,00 грн., чим виконав свої зобов'язання перед відповідачем. Відповідно до п.1.2 договору, кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов'язків найманого працівника , внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», Згідно п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування»,цей Закон не поширюється на кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до п.п.4.1 договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту - до 15.11.2018 року, б) проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов'язань за цим договором, - негайно, з моменту пред'явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 07.12.2018 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 17800,00 грн. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Підпунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено,що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість не погашає. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТОВ « Споживчий центр». За вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору в розмірі 17800,00 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений ТОВ «Споживчий центр» судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved