Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. З 16.10.1979 року він працював в ПАТ «ЧеЗаРа» та був звільнений наказом № 371/к від 24.12.2015 по ст. 36 п. 1 за згодою сторін. При звільненні йому не було в повному обсязі виплачена заробітна плата за грудень в розмірі 4082 грн. 62 коп. 15.03.2016 він направив відповідачу рекомендований листом вимогу про виплату належних йому коштів, однак відповіді так і не отримав. Просить стягнути з ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» заборгованість по заробітній платі в сумі 4082 грн. 62 коп., а також 22 грн. 60 коп. витрат на ксерокопію документів. Позивач в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив провести судовий розгляд у його відсутність( а.с. 1-2). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність та надав довідку про заборгованість перед позивачем. Представник в заяві також зазначив, що заперечує проти задоволення вимог в частині стягнення з відповідача витрат на ксерокопію в сумі 22 грн. 60 коп., оскільки відшкодування таких витрат не передбачено законодавством ( а.с. 19). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, 16.10.1979 позивач був прийнятий на роботу в ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» регулювальником р\\а. Був звільнений наказом № 371/к від 24.12.2015 по ст. 36 п. 1 за згодою сторін з посади провідного інженера-конструктора, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с. 3-4). Відповідно до змісту ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно копії розрахункових листів за грудень 2015 року та січень 2016 року, борг підприємства «Чернігівський завод радіоприладів» перед [PERSON] становить 4 082 грн. 62 коп. ( а.с. 7). Відповідно до довідки ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів», заборгованість при звільненні перед [PERSON] станом на 22.04.2016 складає 4082 грн. 62 коп.( а.с. 19). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 4082 грн. 62 коп. підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення витрат на ксерокопію документів в сумі 22 грн. 62 коп., суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Отже витрати пов»язані з копіюванням документів не відносяться до судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЦПК України, правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Виходячи з аналізу зазначеної норми процесуального права, позивач не був зобовязаний надавати копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. Крім того, в матеріалах справи наявна ксерокопія квитанції (а.с. 9), що є неналежним доказом. У відповідності до ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету. Згідно положень п.2 і п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial