Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» про стягнення боргу та зобов'язання виконати мирову угоду. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що він є спадкоємцем майнових прав, що належали [PERSON] на підставі угоди №8 про уступку права вимоги від 06 травня 2008 року, укладеної між нею та АКБ «Прем'єрбанк», а саме: майнового права вимоги до ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» зі сплати заборгованості в сумі 3 806 645,28 грн. відповідно до умов мирової угоди від 08 грудня 2005 р., укладеної між кредиторами ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» та ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну», затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 р. у справі №Б15/197/01. За умовами зазначеної мирової угоди ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» зобов'язався виплачувати первісному кредитору АКБ «Прем'єрбанк», починаючи з 10 січня 2013 року (день набрання чинності зазначеної угоди) щорічно рівними частками відповідні суми боргу. Позивач зазначає, що він, як спадкоємець за заповітом нового кредитора відповідача - [PERSON], набув у встановленому законом порядку право вимоги до ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» щодо погашення на протязі 2013- 2022 років суми в розмірі 3 806 645,28 гривень. На дату звернення до суду з даним позовом сума, яку мав виплатити йому відповідач, складає 380 664,00 грн. Оскільки відповідач свого обов'язку не виконав та взагалі не має наміру сплачувати зазначену заборгованість, що, зокрема, підтверджується його листом №25-11/02 від 25 листопада 2009 року, тому позивач просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» на свою користь 402 786,57 грн. боргу (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2013 року по лютий 2014 року - 389 113,95 грн. + 3% річних від простроченої суми заборгованості за 437 днів в розмірі 13 672,62 грн.), строк сплати якого настав за мировою угодою від 08 грудня 2005 року по справі № Б15/197/01, затвердженою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 р. по справі № Б15/197/01 та зобов'язати відповідача виконати у відношенні нього, як спадкоємця нового кредитора, умови зазначеної мирової угоди. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечувала посилаючись на те, що із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1379, виданого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], не вбачається з чого саме складається спадкове майно померлої [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON] Крім того, позивачем не надано доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, не представлено акту прийому-передачі векселя № 65305686468588 від 29 вересня 2000 р., а також відомостей про сплату новим кредитором ціни договору (за угодою № 8 від 06 травня 2008 р.). Вважає, що кредитором, відповідно до мирової угоди від 08 грудня 2005 року, є саме АКБ «Прем'єрбанк», а згідно даних Єдиного державного реєстру 30 червня 2009 року внесено запис про державну реєстрацію припинення цієї юридичної особи. Представник відповідача також зазначив про безпідставність вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2013 року по лютий 2014 року та вважає вимоги про стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості за 437 днів в розмірі 13 672,62 грн. такими, що не підлягають задоволенню, оскільки прострочення виплати у відповідності до законодавства України не мало місця. Зважаючи на дані обставини представник відповідача просила відмовити у позові в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи та спадкової справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року у справі Б15/197/01 (а.с. 17) було затверджено мирову угоду від 08 грудня 2005 року, укладену між кредиторами ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» та ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну», правонаступником якого є ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну». Зазначена ухвала набрала законної сили 10 січня 2006 року. Відповідно до п.п.4.2., 4.3 вищевказаної мирової угоди відповідач зобов'язався повністю задовольнити вимоги первісного кредитору - АКБ «Прем'єрбанк» в сумі 3 806 645,28 грн. протягом 10 років, починаючи проводити виплати через 7 років з дня набрання чинності мирової угоди, тобто з 10 січня 2013 року, щорічно рівними частками у грошовій формі, а саме: з 2013 по 2021 р.р. - по 380664,00 грн. щорічно та 380669,2 грн. у 2022 році. 06 травня 2008 року між АКБ «Прем'єрбанк» та [PERSON] укладено угоду №8 про уступку права вимоги. Відповідно до умов зазначеної угоди первісний кредитор - АКБ «Прем'єрбанк» уступив, а новий кредитор - [PERSON] прийняла на себе право вимоги, належне АКБ «Прем'єрбанк», і стала кредитором за вищевказаною мировою угодою від 08 грудня 2005 року. (а.с.8) Листом ліквідатора АКБ «Прем'єрбанк» Голембовської Л.С. № 01/60 від 18 лютого 2009 року було повідомлено відповідача щодо укладання угоди про уступку права вимоги від 06 травня 2008 року та направлено її копію. (а.с.31) Згідно із заповітом серії ВРС №013674 від 13 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 29), [PERSON] заповіла позивачу належне їй на праві власності на підставі угоди № 8 про уступку права вимоги від 06 травня 2008 року майнове право вимоги до ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» зі сплати заборгованості в сумі 3 806 645,28 грн. відповідно до умов мирової угоди від 08 грудня 2005 року, укладеної між кредиторами ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» та ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну», затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року у справі Б15/197/01. [INFO] року [PERSON] померла, актовий запис №594 від 02.07.2012 року (а.с.28) [PERSON] прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії BTM №352206 від 14 вересня 2013 року, виданим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 1379. (а.с.30) Листом від 01 липня 2013 року позивач повідомив відповідача про те, що він є спадкоємцем майнових прав, які належали [PERSON] на підставі угоди № 8 про уступку права вимоги від 06 травня 2008 року.(а.с.35) Як вбачається з повідомлення ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» № 1700 від 02 липня 2013 року, відповідач отримав зазначеного листа та повідомив про намір виконати вимоги мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року у справі Б15/197/01.(а.с.39) На вимогу юридичного відділу ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» 24 вересня 2013 року [PERSON] направлено на адресу відповідача копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 2013 року. 03 грудня 2013 року позивач направив на адресу відповідача листа, який було отримано 04.12.2013 року, з проханням повідомити про те, коли буде здійснено розрахунок з ним, як з кредитором ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну», відповідно до умов мирової угоди. До теперішнього часу вказаних зобов'язань відповідач не виконує, що не заперечувалось в судовому засіданні його представником. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з п. 1.2. угоди №8 про уступку права вимоги від 06 травня 2008 року, укладеною між АКБ «Прем'єрбанк» та спадкодавцем [PERSON], остання, як новий кредитор, одержала право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми відповідно до умов мирової угоди від 08 грудня 2005 року, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року у справі Б15/197/01 у розмірі 3 806 645, 28 грн. За умовами п.1.3 угоди до [PERSON] перейшли всі права АКБ «Прем'єрбанк», передбачені зазначеною мировою угодою, тобто новий кредитор є правонаступником первісного кредитора у зобов'язанні. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем нового кредитора - [PERSON] та згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії BTM №352206 від 14 вересня 2013 року спадщина, на яку воно видане, складається з майнового права вимоги до ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерна», яке належало спадкодавцю на підставі вищевказаної угоди, тому суд вважає, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконати у відношенні нього умови мирової угоди від 08 грудня 2005 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з п.п. 4.3 мирової угоди від 08 грудня 2005 року, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року у справі Б15/197/01, перший платіж в рахунок погашення визнаної господарським судом заборгованості перед первісним кредитором - АКБ «Прем'єрбанк» в сумі 3 806 645,28 гривень повинно бути здійснено у 2013 році у розмірі 380 664,00 грн. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на вищевикладене, суд вважає стягнути з ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» на користь [PERSON] заборгованість за 2013 рік за умовами зазначеної мирової угоди в сумі 380 664,00 грн. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 2013 року не вбачається з чого саме складається спадкове майно померлої [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON], оскільки вони спростовуються текстом цього свідоцтва. Крім того, зазначене свідоцтво не оскаржувалося відповідачем у встановленому законом порядку. Доводи ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерна» про ненадання позивачем доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні та непредставлення акту прийому-передачі векселя № 65305686468588 від 29 вересня 2000 р., а також відомостей про сплату новим кредитором ціни договору (за угодою № 8 від 06 травня 2008 р.) були перевірені судом в ході розгляду справи та [PERSON] представлені зазначені документи. Посилання представника відповідача на те, що оскільки сторонами мирової угоди від 08 грудня 2005 року є ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» та комітет кредиторів, то зміни в даний договір повинні бути внесені тільки за згодою останніх та за рішенням суду, є безпідставними виходячи з наступного. Відповідно до п. 6 мирової угоди від 08 грудня 2005 року заміна окремих кредиторів, які мають право на задоволення своїх вимог згідно з цією угодою, іншими особами здійснюється на підставах, передбачених чинним законодавством (правонаступництво, відступлення права вимоги та інше). Як вбачається, боржник та комітет кредиторів передбачили вищезазначеним пунктом договору можливість заміни кредитора у зобов'язанні за правочином відступлення права вимоги та на підставі правонаступництва, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України. Стосовно вимог позивача щодо стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2013 року по лютий 2014 року та трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості за 437 днів (з дати початку розрахунків - 10 січня 2013 року по дату пред'явлення позову - 24 березня 2014 року), суд вважає їх не обґрунтованими з огляду на наступне. Згідно зі ч.1 ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. За ч.1 ст.254 ЦК України строк визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Отже строк, виплати першого платежу в розмірі 380 664,00 грн. за мировою угодою від 08 грудня 2005 року спливає саме 10 січня 2014 року, а тому зазначені вимоги не підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» про стягнення боргу та зобов'язання виконати мирову угоду підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат між сторонами, виходячи із вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 3654, 00 грн. судового збору.

Outcome: partial