Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського обласного державного підприємства по племінній справі у тваринництві ДП Облплемпідприємство Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позивач надав заяву у якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути без його участі та винести рішення про стягнення з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 19 473 грн. 28 коп., компенсацію за невикористану відпустку у сумі 2 027 грн. 64 коп. з урахуванням компенсації та індексації у сумі 10 238 грн. 64 коп. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Зі згодою позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач працював на посаді в.о. директора Дніпропетровського обласного державного підприємства по племінній справі у тваринництві ДП Облплемпідприємство Міністерства аграрної політики та продовольства України, за період з 11.07.2011р. по 06.08.2014р. з окладом -4 900 грн. Стаття 115 КЗпП визначає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України). Згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтею 2 КЗпП України, закріплено право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці, стаття 21 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що працівник має право на оплату своєї праці. Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, а власник, зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату. Так, згідно довідки Дніпропетровського обласного державного підприємства по племінній справі у тваринництві ДП Облплемпідприємство Міністерства аграрної політики та продовольства України заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 19 473 грн. 28 коп. Крім того, Дніпропетровське обласне державне підприємство по племінній справі у тваринництві ДП Облплемпідприємство Міністерства аграрної політики та продовольства України не виплатило позивачу компенсацію за невикористану відпустку у сумі 2 027 грн. 64 коп. Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року та ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» позивач має право на індексацію заробітної плати згідно з величинами індексів споживчих цін, розмір якої становить 319 грн. 11 коп. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечень на позовну заяву суду не надав, що дає суду право на підставі наявних доказів вирішити справу по суті. За таких обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved