Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання Новомосковського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» негайно відновити постачання електричної енергії у квартиру [ADDRESS], стягнення з Новомосковського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 124 грн. двократної вартості недовипущеної електричної енергії споживачу [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем з відповідачем укладено договір про постачання електроенергії, порушуючи який, відповідач без будь-яких пояснень припинив постачання електричної енергії в квартиру [ADDRESS], тим самим порушивши умови договору та Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що до відповідача надано заяву власника квартири [ADDRESS], який просив припинити постачання електричної енергії до вказаної квартири. На підтвердження своїх прав, як власника квартири надав витяг №2126905 від 08.04.2013 року. Оскільки згідно абз.6 п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, об`єктом споживача можуть бути житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Оскільки об`єкт енергопостачання не перебуває у власності споживача, і власник об`єкта звернувся із відповідною заявою про відключення від електропостачання - позивач не може бути належною стороною у відносинах, пов`язаних з наданням послуг електропостачання означеної квартири. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступного. Судом встановлено, що 05 квітня 2011 року між позивачем (споживачем) та відповідачем (постачальником) укладено договір № 9822160 про користування електричною енергією для побутових споживачів. Згідно вимоги про відключення побутового споживача від 14.08.2013 року, позивача повідомлено про відключення від електропостачання квартири [ADDRESS]. Підставою відключення зазначено заява абонента. 09.09.2013 року позивачем подана заява відповідачу з вимогою відновити електропостачання. 12.09.2013 року Новомосковський РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» надано відповідь, в якій вказано, що договір № 9822160 за адресою: [ADDRESS] на підставі документу про право власності укладено з [PERSON] Зазначено, що позивачем не надано документів (довіреності), що підтверджують повноваження від імені [PERSON], або документ на право власності, щоб підтвердити правомірність мого звернення. Предметом розгляду у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відключення позивача від споживання електричною енергією. Так, згідно договору № 9822160 від 05 квітня 2011 року (надалі - Договір) /а.с.6-7/ об`єктом споживача вказано квартиру [ADDRESS]. Пстачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах…, а споживач зобов`язується оплачувати одержувану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Пунктом 3.11 Договору до прав позивача віднесено можливість припинення постачання електричної енергії споживачу у випадках, передбачених Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (надалі - ПКЕЕн). Пунктом 3.16 Договору визначено, що постачальник зобов`язаний дотримуватись вимог законодавства України, зокрема ПКЕЕн. Пунктом 6 Договору визначено відповідальність споживача. Так, споживач несе відповідальність за: несплату або прострочення терміну оплати спожитої електричної енергії згідно ПКЕЕн та умовами договору; порушення ПКЕЕн та умов договору; ухилення або несвоєчасне виконання обґрунтованих вимог постачальника електричної енергії; ухилення або несвоєчасне виконання приписів Держенергонагляду; пошкодження або зрив з розрахункових засобів пломб з відбитками тавр про повірку засобів обліку або пломб Постачальника; пошкодження розрахункових засобів обліку, і вчинення інших дій, які призвели до зміни показів засобу обліку; самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі; використання «штучного нуля», що призводить до споживання не облікованої електричної енергії; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; не допуск представників постачальника електричної енергії після пред`явлення ними службових посвідчень до засобів обліку встановлених на об`єкті або території споживача для здійснення заходів передбачених правилами, зокрема для виконання припинення постачання електричної енергії; не допуск представників Держенергонагляду після пред`явлення ними службових посвідчень до власних енергоустановок; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам постачальника електричної енергії виконувати свої службові обов`язки; завдані постачальнику електричної енергії збитки. Пунктами 9.1, 9.2 Договору передбачено, що договір про користування електричною енергією укладається на три роки з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не заявила письмово про його розірвання. Договір може бути розірваний достроково у разі зміни Споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною енергією. Згідно п.3 ПКЕЕн, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Абзац 6 пункту 2 ПКЕЕн визначає, що об'єктом споживача є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. У відповідності до абз.5 п.37 ПКЕЕн, енергопостачальник має право тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил. Згідно п.34 ПКЕЕн, користування електричною енергією може бути тимчасово припинено у разі: проведення планових ремонтів електроустановок і електричних мереж; виникнення режимів, безпосередньо не пов'язаних з аварією, за яких провадиться обмеження відпуску електричної енергії та потужності. Про тимчасове припинення постачання електричної енергії енергопостачальник повідомляє через засоби масової інформації не пізніше ніж за 10 днів. Під час виникнення аварійних режимів енергопостачальник протягом 5 днів після виникнення аварії повинен повідомити споживачів про причини тимчасового припинення постачання електричної енергії. Згідно п.35 ПКЕЕн, енергопостачальник має право відключити споживача у разі: - самовільного підключення до електричної мережі; - розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; - порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; - неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; - невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; - зниження показників якості електричної енергії з вини споживача. Доказів того, що позивачем порушено умови п.6 Договору, виникнення обставин, передбачених п.34 ПКЕЕн, виникнення внаслідок дій позивача обставин, передбачених п.35 ПКЕЕн суду не надано. Як свідчать наявні в справі матеріали, згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 1055 від 06.09.2013 року, за адресою: [ADDRESS] не зареєстровані, але фактично проживають [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.12/. Згідно акту обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] від 06.09.2013 року, комісією у складі Депутата округу № 19 Єгоровою Л.П. разом з сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено факт проживання в означеній квартирі [PERSON] та [PERSON] з 2005 року. Квартира знаходиться в належному стані для проживання /а.с.13/. Відповідно до ксерокопій паспорту [PERSON] та [PERSON], оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, останні зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Дата реєстрації 26.08.2005 року /а.с.30, 31/. Згідно відповіді Виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 733 від 20.11.2013 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], в зазначеній квартирі проживають без реєстрації [PERSON] та [PERSON] Ордером №290 від 02.08.2005 року, позивачу надано право на зайняття 3 кінат квартири [ADDRESS] У відповідності до Витягу з державного реєстру нерухомого майна від 08.04.2013 року, на підставі рішення Новомосковського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2-2944/2011 від 14.08.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.636 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Посилаючись на те, що фактично, власником квартири, за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], внаслідок чого саме заява власника послугувала підставою для відключення об`єкту споживача від енергопостачання, відповідачем не враховано наступного. У відповідності до абз.4 п.3 ПКЕЕн, у разі виникнення питань, можливі шляхи вирішення яких не обумовлені договором, сторони керуються цими Правилами та законодавством. Згідно п.7 ПКЕЕн, для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання. Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У відповідності до ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Згідно положень ст.6 ЦК України, Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено, що між сторонами укладено договір, який не визнано недійсним, не скасовано, не змінено та не розірвано в установленому законом порядку і він є діючим, позивач на час укладення договору фактично був користувачем об`єкту постачання електроенергії, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині необхідності зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії у квартиру [ADDRESS]. В частині позову щодо стягнення з Новомосковського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 124 грн. двократної вартості недовипущеної електричної енергії споживачу [PERSON], то суд приймає до уваги положення пунктів 43, 44, 46 ПКЕЕн, статті 611 ЦК України, однак також приймає до уваги і положення ст.60 ЦПК України та те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру сплаченої електричної енергії для визначення кількості та якості неотриманих послуг, розміру шкоди, заподіяної його майну, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи, що позивача в порядку ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору, судовий збір, в порядку ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial