Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області, Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації вказуючи, що 05.07.2012 року на виконання умов договору позички, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], відповідно до якої останній прийняв від позивача грошову суму у розмірі 4500,00 доларів США із зобовязанням повернути до кінця вересня 2012 року. На підтвердження укладення даного договору позички [PERSON] було власноручно написано розписку, яка підтверджує факт передання йому вказаних коштів. 23.01.2013 року на виконання умов договору позички, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], останній прийняв від позивача грошову суму у розмірі 1500,00 євро із зобовязанням повернути до кінця травня 2013 року. На підтвердження укладення даного договору [PERSON] було власноручно написано розписку, яка підтверджує факт передання коштів. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики в сумі 1500,00 євро, 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в сумі 533,42 євро, всього 2033,42 євро, що в еквіваленті на день постановлення рішення складає 59 032,22 грн. та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики в сумі 4500,00 доларів СІЛА, 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в сумі 1913,91 доларів США, всього 6413,91 доларів США, що в еквіваленті на день постановлення рішення складає 170 353,45 грн., що разом складає 229 385,67 грн. \~ \~ \~ \~23 червня 2017 року державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №712/8548/15-ц виданого 22.06.2017р. Також державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника від 04 липня 2017 року. До цього часу відповідач не повертає вищезазначений борг. Також зазначає, що із виписки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, він дізнався, що 28 квітня 2017 року [PERSON] з метою уникнути виконання грошового зобовязання уклав договори дарування зі своїми доньками [PERSON] та [PERSON], за якими подарував їм усе належне йому нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0631 га, кадастровий № 7110136700:04:053:0005, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1237241571101, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Василини, буд. 60; -житловий будинок загальною площею 72,4 кв.м. з надвірними спорудами (сіни, а,а(1); вбиральня, Г; погріб, пд; огорожа, 1-3,5; водоколонка, 4), реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1237231271101, номер обєкта в РПВН 16237762, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Василини, буд. 60. Відповідач відчужив належне йому на праві власності нерухоме майно після підписання договору позички та отримання вищезазначених коштів 05.07.2012 року та набрання чинності судовим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2015 року про стягнення з нього заборгованості на користь позивача, оскільки, знав про свій обовязок щодо його виконання та, відповідно, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на це нерухоме майно, яке в результаті дарування вже не належить відповідачу. Позивач вважає, що відповідачі уклали спірні договори дарування нерухомого майна, оскільки вони є близькими родичами, а саме, доньками відповідача. Такі дії сторін договорів направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича, саме з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів. Також відповідач, як проживав за своєю адресою в домоволодінні №60 по вулиці Василини в місті Черкаси з початку укладення оспорюваного договору дарування, так і продовжує проживати по теперішній час, зокрема, дарувальник продовжує фактично володіти та користуватися цим майном. Тому зазначені договори дарування підлягають визнанню недійсним відповідно до положень статті 234 Цивільного кодексу України. Просить визнати недійсним договір дарування ? земельної ділянки, кадастровий номер 7110136700:04:053:0005, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1237241571101, що розташований по вул. Василини, 60 в м. Черкаси Черкаської області, укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсним договір дарування ? земельної ділянки кадастровий № 7110136700:04:053:0005, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1237241571101, що розташована по вул. Василини, буд. 60 в м. Черкаси Черкаської області, укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсним договір дарування ? житлового будинку, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1237231271101, що розташований по вул. Василини, буд. 60 в м. Черкаси Черкаської області, укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсним договір дарування ? житлового будинку, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1237231271101, що розташований по вул. Василини, буд. 60 в м. Черкаси Черкаської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчених державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] 28 квітня 2017 року та скасувати державну реєстрацію вказаних договорів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. В дальшому надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність. Законний представника\~неповнолітніх відповідачів [PERSON],\~[PERSON]\~- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Адвокат законного представника неповнолітніх [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, обґрунтовуючи тим, що позивач не надав доказів того, що правочин вчинений відповідачами з порушенням норм та не дотриманням вимог діючого законодавства. Крім того [PERSON] не є учасником договорів дарування , а тому до суду звернувся безпідставно, оскільки його права вчиненням цих правочинів ніяким чином не порушуються. В судовому засіданні представник третьої особи Служби у\~справах дітей\~Черкаської міської\~ради [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надали суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв»язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засідданні встановлено, що 05.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошових коштів, що підтверджується розпискою від 05.07.2012 року, відповідно до якої [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 4500 доларів США та зобовязався повернути їх до кінця вересня 2012 року Згідно з розпискою від 23.01.2013 року, на виконання умов договору позички від цієї ж дати, [PERSON] одержав від [PERSON] кошти в сумі 1500 Євро терміном до кінця травня 2013 року. Зазначене встановлене рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 травня 2017 року, яким стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошті за довогором позики від 23.01.2013 в сумі 1 500 євро, 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в сумі 533,42 євро, всього 2033,42 євро, що в еквіваленті на день постановлення рішення складає 59 032,22 грн. Стягнено з [PERSON], на користь [PERSON] грошові кошті за довогором позики від 05.07.2012 в сумі 4 500 доларів США, 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в сумі 1913,91 доларів США , а всього 6413,91 доларів США, що в еквіваленті на день постановлення рішення складає 170353,45 грн. Також стягнено з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 2293,86 грн. Зазначене рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, \~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання вказаного рішення суду Соснівським районним судом м. Черкаси 22.06.2017 року було видано виконавчі листи №712/8548/15-ц, за яким державним виконавцем Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області [PERSON] винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2017 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 029501, виданого Черкаською міською радою 01 вересня 2003 року належала земельна ділянка площею 0, 0631 га, що розташована у місті Черкаси, по вул. Василини, 60, та на підставі договору дарування, належав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у місті Черкаси, по вул. Василини, 60. В подальшому, відповідно до договору дарування земельної ділянки від 28 квітня 2017 року [PERSON] безоплатно передав у власність малолітнім [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по ? частці кожній земельної ділянки площею 0, 0631 га, що розташована у місті Черкаси, по вул. Василини, 60. Вдповідно до договору дарування житлового будинку від 28 квітня 2017 року, [PERSON] безоплатно передав у власність малолітнім [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по ? частці кожній житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у місті Черкаси, по вул. Василини, 60. [PERSON] та [PERSON] являються доньками [PERSON]. Нормою ч.\~1\~ст.\~717\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~договором дарування\~одна сторона\~(дарувальник)\~передає або\~зобов'язується\~передати в\~майбутньому другій\~стороні (обдарованому)\~безоплатно майно\~(дарунок)\~у власність. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК Уукраїни правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1\~ст.\~215\~ЦК України\~передбачено,\~що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України, \~особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. В своєму позові позивач посилається, на те, що оскаржувані ним договори є фіктивними правочинами, оскільки направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича саме з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів. Дане твердження позивача суд не приймає до уваги, оскільки позивач [PERSON] не надав жодного доказу з приводу того, що при їх укладенні сторони діяли умисно. Крім того, в договорах дарування вказано, що вони спрямовані на реальне настання правових наслідків, виражає взаємне волевиявлення, усвідомлюючи значення своїх дій. Більш того, обдаровані [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають у [INFO], а після укладення договорів дарування стали його власниками. Твердження позивача про те, що про фіктивність укладених правочинів свідчить і те, що після їх укладення [PERSON] залишився проживати в [INFO], суд оцінює критично, оскільки він зареєстрований у будинку, є членом сім'ї власників, батьки можуть і повинні проживати з дітьми. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняють фіктивний правочин, знаючи за здалегідь, що він не буде виконаний тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент) укладання угоди іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників, правочину. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року № 6-1873цс16. Враховуючи викладене суд вважає, що позивач не надав доказів того, що правочин вчинений відповідачами з порушенням норм діючого законодавства, та при їх укладенні сторонами не дотримано вимог, встановлених ст. 203, 215, 234 ЦК України. Більш того, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на час укладення спірних договорів подароване майно під арештом не знаходилось, тобто перешкод для їх укладення не було, вищевказане рішення суду від 03.05.2017 року про стягнення коштів за договорами позики було винесене після укладення договорів дарування. Таким чином, суд вислухавши сторони, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку що позивачем не доведено в судовому засіданні обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed