Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на спадкове нерухоме майно: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] Вказував, що після смерті матері залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке він не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на майно - право власності на будинок спадкодавець не зареєструвала в державному органі. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину і відповідними наданими оригіналами документів про обмін будинку підтверджується належність померлій будинку, просив винести рішення про визнання за ним права власності на будинок. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, а позов задовольнити. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області померла громадянка [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на будинок, розташований в цьому ж селі по [ADDRESS] Цей будинок вона отримала у власність шляхом обміну житла з громадянкою [PERSON] з укладенням відповідного договору від 28 березня 1969 року. За свого життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 10 жовтня 1990 року секретарем Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, за яким заповіла на випадок своєї смерті зазначений будинок своєму сину [PERSON], тобто позивачу в справі. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач відповідно до ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1233 ЦК України є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, так як проживав зі спадкодавицею на час її смерті. Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, судом не встановлено. Проте, при оформленні спадщини, позивач отримав від нотаріуса роз'яснення про неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки не представив належним чином оформлені документи про право власності на будинок. Так, після оформлення договору обміну та його повного виконання [PERSON] вважала, що подальших дій не потрібно вчиняти, тому цей договір не був зареєстрований у відповідному державному органі. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зазначений договір обміну житлом є діючий і ніким не оспорений. Він підтверджує перехід права власності на будинок до [PERSON] Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказане майно належало [PERSON] і після її смерті воно входить до складу спадщини та повинно перейти у власність до спадкоємців, а враховуючи наявність заповіту - до позивача у справі. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved