Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі зареєстрований позивач[PERSON] та відповідач [PERSON], який є сином колишньої дружини позивача. З 2010 року відповідач у даній квартирі не проживає, окрім того, останній не є родичем позивача. З січня 2017 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва відповідач був позбавлений волі строком на чотири роки. Вказане стало причиною звернення позивача до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримував у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, також зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 27 серпня 2002 року позивач [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки форми №3 від 18 березня 2017 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживає у квартирі [ADDRESS] повідомила суду, що громадянин [PERSON] в даній квартирі з 2010 року не проживає. Також у матеріалах справи міститься пояснення консьєржа, яка працює в [ADDRESS]. У вказаних поясненнях остання повідомляє, що громадянин [PERSON] у квартирі [NUMBER] даного будинку не проживає (а.с.31). Вироком Шевченківського районного суду від 30 січня 2017 року громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки (а.с.12-15). Згідно рапорту ДОП Оболонського УП ГУ НП в м. Києві було встановлено, що відповідно перевірки по базі «Армор» [PERSON] на протязі року до поліції із заявами стосовно чинення перешкод у користуванні жилим приміщенням, а саме квартирою [NUMBER] в [ADDRESS], не звертався (а.с.32). Відповідно до відповіді від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Житлово-експлуатаційної дільниці №504 громадянин [PERSON] з письмовими чи усними заявами про чинення перешкод у користуванні жилим приміщенням, а саме квартирою [NUMBER] в [ADDRESS], не звертався (а.с.33). Враховуючи викладене, а саме, що [PERSON] є одноособовим власником вищезазначеної квартири, також те, що[PERSON] у даній квартирі не проживає та не є членом сім'ї власника житла, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [NUMBER] в [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved