Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів. Позов обґрунтовується наступними доводами. Відповідачі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 2010 року діти перебувають на обліку в службі у справах дітей як такі, які опинилися у складних життєвих обставинах. До 2015 року відповідачі проживали спільною родиною з дітьми у бабусі - [PERSON] в одному будинку, розділеному на дві квартири. Майже від народження дітей батьки безвідповідально ставилися до виконання батьківських обов'язків, мало часу приділяли їх вихованню та догляду, зловживали алкогольними напоями, залишали дітей самих вдома на невизначений час. У 2015 році стосунки між подружжям [PERSON] зіпсувалися. Відповідачка по декілька днів не приходила додому, залишаючи дітей самих. Відповідач перейшов проживати до гуртожитку та самоусунувся від утримання та виховання дітей. Фактично доглядом та виховання онуків займалася бабуся [PERSON] З осені 2015 року відповідачка почала співмешкати з іншим чоловіком - [PERSON] і переїхала з двома дітьми на постійне місце проживання до співмешканця. З цього часу до служби почали надходити повідомлення від різних установ та організацій, сусідів про неналежне виконання відповідачкою батьківських обов'язків. Службою у справах дітей спільно з районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Шишацьким ВП ГУНП України в Полтавській області, лікарями проводилися виїзди до родини, з метою обстеження умов проживання та виховання дітей та проведення профілактичних бесід з матір'ю. В ході обстежень, з'ясовувалося, що мати не створила належних умов для проживання дітей, діти були голодні, брудні, недоглянуті, в будинку відсутній запас продуктів харчування для приготування їжі. Відповідач [PERSON] з 2015 року з дітьми не проживає, не спілкується, матеріально не допомагає, участі у вихованні не приймає. Діти [PERSON] та [PERSON] з червня 2017 року по даний час проживають із бабусею [PERSON], яка дбає про дітей, займається їх вихованням та лікуванням, матеріально утримує. Зазначені вище обставини свідчать про ухилення відповідачів від виконання батьківських обовязків щодо малолітніх дітей. У звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів і просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів на користь дітей аліменти у розмірі по 1/3 частині всіх видів заробітку на кожну дитину, але не менше ніж по 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Сторони у судове засідання не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі повторно не зявилися у судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідачі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з 2010 року малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей як такі, які опинилися у складних життєвих обставинах. Майже з народження дітей батьки безвідповідально ставилися до виконання батьківських обов'язків, мало часу приділяли їх вихованню та догляду, зловживали алкоголем, залишали дітей самих вдома на не визначений час. Відповідач [PERSON] з 2015 року з дітьми не проживає, не спілкується, участі у вихованні не приймає, коштів на утримання дітей не надає. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 01.04.2016 року (цивільна справа №551/108/16-ц) [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Цим же рішенням [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Незважаючи на розяснювальну і профілактичну роботу, що були вжиті в межах компетенції працівниками служби у справах дітей Шишацької РДА, фахівцями Шишацького районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та родичами дітей, позбавлення відповідачів батьківських прав щодо інших дітей, відповідачі належних висновків для себе не зробили, свою поведінку не змінили та продовжують ухилятись від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей [PERSON] та [PERSON], ставлячи на перше місце власні потреби та інтереси. Зазначені обставини свідчать про порушення відповідачами вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.150 СК України, згідно з якою батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що зі сторони відповідачів не виконується. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Судом встановлено, що відповідачі є працездатними за віком та станом здоровя, відомостей про те, чи перебувають на утриманні відповідача інші особи, суду не надано. Проте, сплата аліментів у розмірі по 1/3 частині всіх видів заробітку відповідачів на кожну дитину є завищеною. З метою захисту інтересів дітей, суд вважає необхідним стягнути з кожного з відповідачів на користь їх малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів їх заробітків (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в даному випадку - з 25.09.2017 року. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів на користь держави. На підставі ст.121 Конституції України, ст.ст.150, 164 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial