Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.09.2012 року між сторонами було укладено договір № 1/1235672, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 43 305 грн. 60 коп. із строком користування до 26.09.2015 року, а відповідач зобов'язався сплачувати кредит згідно графіку. Відповідач своє зобов'язання не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.09.2013 року складає 56 466 грн. 43 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 30 419 грн. 14 коп.; прострочену заборгованість за кредитом - 11 865 грн. 66 коп.; нараховані відсотки - 51 грн. 68 коп.; нараховану комісію - 779 грн. 50 коп.; прострочені відсотки - 4 271 грн. 15 коп.; прострочену комісію - 7 855 грн. 82 коп.; пеню за несвоєчасне погашення кредиту, процентної, комісії - 1 223 грн. 48 коп. 18.06.2013 року з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено лист - вимогу про добровільне погашення боргу, проте станом на 19.06.2013 рік відповідачем не виконано своїх зобов'язань, тому позивач змушений був звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу просив розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечень на позовну заяву від нього не нахходило. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 27.09.2012 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1/1235672 (а.с. 5-11), відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 43 305 грн. 60 коп., строком до 26.09.2015 року, під 11 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. А відповідач зобов'язався повертати грошові кошти, згідно графіку погашення кредиту. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, відповідно до меморіального ордеру №70384 від 27.09.2012 року (а.с. 14). Однак, відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов'язання не виконує, внаслідок чого, станом на 30.09.2013 року утворилась заборгованість, яка становить 56 466 грн. 43 коп., яка складається з : заборгованості за кредитом - 30 419 грн. 14 коп.; прострочену заборгованість за кредитом - 11 865 грн. 66 коп.; нараховані відсотки - 51 грн. 68 коп.; нараховану комісію - 779 грн. 50 коп.; прострочені відсотки - 4 271 грн. 15 коп.; прострочену комісію - 7 855 грн. 82 коп.; пеню за несвоєчасне погашення кредиту, процентної, комісії - 1 223 грн. 48 коп. 19.04.2013 року з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено лист-вимогу про добровільне погашення боргу (а.с. 15-16), проте станом на 28.05.2013 року відповідачем не виконано своїх зобов'язань. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, у разі прострочення відповідачем строків сплати кредиту та комісійної винагороди, визначених п. п. 1.1., 1.2., 1.3 цього договору, а також прострочення повернення кредиту відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за умовами кредитного договору, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язань, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved