Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,8823 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:3264, яка знаходиться на території Івашківської сільської ради, Городнянського району, Чернігівської області. Вказує, що необхідність визнання права власності в судовому порядку виникла у зв'язку із допущеною технічною помилкою в частині кадастрового номеру земельної ділянки, замість неправильного номера: 7421485400:02:000:0447 вірним є номер: 7421484400:04:000:3264, що відповідає « 04» зоні індексно-кадастрової карти та знаходиться на території Івашківської сільської ради (за межами населеного пункту), Городнянського району, Чернігівської області. У судове засідання позивач, її представник та представники третіх осіб не з'явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи на підставі поданих доказів без участі позивача та представника (а.с.47). Представник відповідача - Івашківський сільський голова позов письмово визнає, клопоче про розгляд справи без його участі (а.с. 28). Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову, суд, якщо це не суперечить закону постановляє рішення про задоволення позову. Участь у судовому засіданні є правом особи, а тому особи, які беруть участь у справі не позбавлені можливості заявити вище наведене клопотання. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги такими, що не суперечать закону та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач по справі є спадкоємицею 1-щої черги за законом після смерті [INFO] року [PERSON] (свідоцтва серії [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] (а.с. 12-14). За даними дослідженої в судовому засіданні спадкової справи (а.с.39-45) встановлено, що позивач своєчасно та в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [INFO] року [PERSON].Інший спадкоємець [PERSON] відмовилась від своєї частки у вказаній спадщині на користь [PERSON] Судом встановлено, що перешкодою в отриманні позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на згадану в позові земельну ділянку, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, стало те, що в ньому допущено технічну помилку в частині кадастрового номеру. Суд витребував і дослідив дані з Державного земельного кадастру про вказану в акті земельну ділянку (а.с.6,7,8,9). За проектом організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. Ілліча суд з'ясував, що до паювання увійшли земельні ділянки з місцем розташування в с. Куликівка та Івашківка, оскільки у межах вказаних територіальних одиниць знаходились землі, що перебували у колективній власності КСП ім. Ілліча. Наведене узгоджується із державним актом на право колективної власності на землю серії ЧН № 25 та описом меж (а.с.30-33) За приписами тимчасового Порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого Постановою КМУ від 18 серпня 2010 року №749, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01 січня 2013 року. По справі встановлено, що на підставі Державного акту серії ЧН № 094619 (а.с. 11) на право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі розпорядження № 244 від 02 вересня 2004 року передано у власність, в тому числі земельну ділянку загальною площею 0,8823 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництво, сінокосіння і випасання худоби, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 142 від 15.11.2004 року З повідомлення про технічну помилку у кадастровому номері державним кадастровим реєстратором вбачається, що у згаданому державному акті допущено помилку, в частині кадастрового номеру частини земельної ділянки площею 0,8823 га, замість неправильного номера 7421485400:02:000:0447, вірним є номер 7421484400:04:000:3264, що відповідає « 04» зоні індексно-кадастрової карти та знаходиться на території Івашківської сільської ради (за межами населеного пункту), Городнянського району, Чернігівської області. Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих сторонами, з'ясувавши правовідносини, визначившись з правовою нормою, що підлягає застосуванню, суд приходить до висновку, що земельні ділянки, про які клопоче позивач є об'єктом спадкування. Суд враховує положення ст.ст.81,131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Як вбачається із положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві і не припинились внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, її права підлягають судовому захисту. Згідно з положеннями ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Досліджені документи не спростовують правомірність набуття за життя спадкодавцем вказаних ділянок у власність. Згідно із ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність спадкодавця припинилась у момент його смерті, оформити нові документи на його ім'я, зважаючи на уточнюючу довідку зав. Сектору Державного Земельного кадастру відділу Держземагенства у Городнянському районі, неможливо, суд приходить до висновку, що права спадкодавця слід перевести на його спадкоємця шляхом визнання права власності за судовим рішенням. При цьому суд враховує положення статті 1225 ЦК України, у відповідності з яким право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved