Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з КС «КС Володар» на користь [PERSON] суму заборгованості за вкладом у розмірі 13360,00 грн., суму відсотків нарахованих за договором в розмірі 5340,00 грн., індекс інфляції в сумі 641,28 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 240,84 грн., а всього 19586,12 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2015 року між ним та КС «КС Володар» був укладений договір №ДВ-589.2 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок у розмірі 13020,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути його позивачу разом з нарахованими на нього відсотками не пізніше 27.04.2015 року. Додатковою угодою№1 від 27.04.2015 року до договору сторони погодили строк повернення внеску - не пізніше 27.07.2015 року, а також збільшили відсоток щомісячного нарахування на внесок до 14,5% річних. Після неодноразових звернення позивача до Кредитної спілки з вимогами про повернення внеску з нарахованими відсотками, 27.07.2015 року між сторонами було укладено додатковий договір №3, відповідно до умов якого п.п. 1.1, 2.2 договору викладено в новій редакції та зазначено, що позивач протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання договору, зобов'язується внести внесок у розмірі 13020,00 грн., з урахуванням положень п. 2.1.3 договору, а відповідач після його використання в цілях, передбачених статутом та даним договором, зобов'язується повернути його позивачу разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 27.01.2016 року. На внесений позивачем внесок щомісяця нараховуються 15% річних. При цьому відповідно до додаткового договору №4 від 01.09.2015 року відбулось погодження зменшення розміру внеску на 200 доларів США та визначено, що загальна сума внеску за договором становить 10416,00 грн., що еквівалентно 800 доларів США. Відповідно до додаткового договору №5 від 16.09.2015 року відбулось сторони погодили зменшення розміру депозитного внеску ще на 300 доларів США, а тому загальний розмір внеску позивача склав 6510,00 грн., що еквівалентно 500,00 доларів США. Зазначив, що в строк визначений договором відповідач внесок позивачу не повернув, у зв'язку з чим позивач вважає, що з КС «КС «Володар» на його користь підлягає стягненню сума внеску в розмірі13360,00 грн. Крім того, всупереч умовам договору та нормам чинного законодавства, відповідач не здійснив виплату відсотків за користування депозитним внеском. Таким чином, сума заборгованості по невиплаченим відсоткам становить 200 доларів СЩА, що еквівалентно 5344,00 грн., яка також підлягає стягненню відповідача.. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором №ДВ-589.2 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 27.10.2014 року, позивач також просив стягнути з відповідача 3% річних в сумі 240,84 грн. Крім того, позивачу було завдано моральної шкоди які він оцінює в сумі 2000,00 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили справу розглядати без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач КС «Реал Кредит» в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч. 3 ст. 1060 ЦК України якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Судом встановлено, що 19.02.2015 року між [PERSON] та КС «КС Володар» був укладений договір №ДВ-589.2 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач зобов'язався протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання даного договору внести внесок у розмірі 13020,00 грн. з урахуванням положень 2.1.3, а Кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом КС даним договором зобов'язалась повернути його члену спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 27.04.2015 року, що становить 6 (шість) місяців. Відповідно до п.п. 2.1 договору, внесок вноситься позивачем повністю готівкою до каси відповідача, або через касу банку, або з банківського рахунку, в порядку, передбаченому в п.п. 2.1.2 даного договору. Внесення позивачем внеску до каси відповідача підтверджується на загальну суму 13020,00 грн. на депозитний рахунок підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №4 від 27.10.2014 року. Згідно п.п. 2.2, 2.3 договору, відповідач на внесений позивачем внесок щомісяця нараховує 13,5% пічних. Відсотки на внесок нараховуються один раз на місця на фактичну суму внеску за фактичну кількість днів використання відповідачем внеску. Згідно п.п. 2.8 договору, якщо позивач не вимагає повернення суми строкового внеску (вкладу) у зв'язку із закінченням строку, встановленого договором, то після настання визначеного в п.п. 1.1 договору строку договір вважається продовженим на умовах внеску до запитання (на вимогу). З п.п. 2.7 вбачається, що КС «КС Володар» зобов'язується достроково повернути позивачу внесений останнім внесок повністю на першу вимогу протягом місяця з дати заявлення відповідної вимоги. При цьому, одночасно з достроковим поверненням позивачу зробленого останнім внеску, йому виплачуються відсотки, нараховані відповідачем на внесок за весь період використання залученого внеску (вкладу) до запитання (на вимогу). Додатковою угодою№1 від 27.04.2015 року до договору сторони погодили строк повернення внеску - не пізніше 27.07.2015 року, а також збільшили відсоток щомісячного нарахування на внесок до 14,5% річних. Після неодноразових звернення позивача до Кредитної спілки (заяви від 05.05.2015 року та від 21.07.2015 року) з вимогами про повернення внеску з нарахованими відсотками, 27.07.2015 року між сторонами було укладено додатковий договір №3, відповідно до умов якого п.п. 1.1, 2.2 договору викладено в новій редакції та зазначено, що позивач протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання договору, зобов'язується внести внесок у розмірі 13020,00 грн., з урахуванням положень п. 2.1.3 договору, а відповідач після його використання в цілях, передбачених статутом та даним договором, зобов'язується повернути його позивачу разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 27.01.2016 року. На внесений позивачем внесок щомісяця нараховуються 15% річних. При цьому відповідно до додаткового договору №4 від 01.09.2015 року відбулось погодження зменшення розміру внеску на 200 доларів США та визначено, що загальна сума внеску за договором становить 10416,00 грн., що еквівалентно 800 доларів США. Відповідно до додаткового договору №5 від 16.09.2015 року сторони погодили зменшення розміру депозитного внеску ще на 300 доларів США, а тому загальний розмір внеску позивача склав 6510,00 грн., що еквівалентно 500,00 доларів США. Встановлено, що всі вимоги позивача, а саме від 14.09.2015 року, 28.03.2016 року, 18.05.2016 року) щодо повернення коштів за договором внеску були проігноровані відповідачем. Отже, КС «КС Володар» порушила свої договірні зобов'язання перед позивачем та не повернула у встановлені договорами строки суму вкладу та не сплатила проценти за користування ним відповідно до умов договору. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 27.10.2014 року та 27.04.2015 року, 27.07.2015 року, 01.09.2015 року, 16.09.2015 року між КС «КС Володар» та [PERSON] були укладені договір №ДВ-589.2 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та додаткові договори, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договорів та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даних договорів. Станом на 20.04.2012 року, відповідно до довідок виданих КС «Реал Кредит», заборгованість спілки перед позивачем за договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №16/08-03 від 20.02.2008 року та №29/09-03 від 05.05.2009 року становить 44262,06 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №ДВ-589.2 від 27.10.2014 року, а тому сума внеску в розмірі 13360,00 грн. по вищевказаному договору підлягає поверненню позивачу із нарахованими відсотками в розмірі 5340,00 грн. згідно умов договору. Позивач також просив стягнути з відповідача індекс інфляції у розмірі 641,28 грн. та 3% річних в сумі 240,84 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Судом було достовірно встановлено, що КС «КС Володар» порушив строки повернення внеску, що були визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №ДВ-589.2 від 27.10.2014 року та додатковим договорами до нього Згідно розрахунку наданого позивачем індекс інфляції за період з 28.01.2016 року по 08.09.2016 року становить 641,28 грн. та 3% річних в сумі 240,84 грн. Вказаний розрахунок сторонами у справі не оспорював ся, а тому він є вірним і може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про стягнення з КС «КС Володар» на користь [PERSON] індекс інфляції у розмірі 641,28 грн. та 3% річних в сумі 240,84 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000,00 грн. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами носять договірний характер і відшкодування моральної шкоди в такому випадку законом не передбачено. Крім того, позивач не надав суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial