Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в якому просив поновити себе на роботі на посаді сторожа цеху перевезення пошти Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», Запорізька дирекція, а також стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2003 року позивач був прийнятий на роботу до ЗДУДППЗ «Укрпошта» на посаду сторожа дільниці механізації. 01.07.2011 року був переведений на посаду сторожа цеху перевезення пошти. Наказом №19-к від 04.01.2016 року з 05.01.2016 року позивача було звільнено з роботи у звязку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоровя, що перешкоджає продовженню даної роботи. Звільнення позивач вважає незаконним у звязку з тим, що за весь час роботи з 2003 року до його, як до працівника, не було претензій, він справлявся зі своїми обовязками, раз в рік проходив медичне обстеження. Після висновку комісії пролікувався та на теперішній час почуває себе добре та може виконувати трудові обовязки. До всього при звільненні йому не пропонували перевестися на іншу роботу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з вказаних підстав. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенню позовних вимог з тих підстав, що позивач був звільнений з займаної посади відповідно до вимог трудового законодавства, оскільки його стан здоровя не дозволяє виконувати посадові обовязки, що підтверджено відповідним висновком медичної комісії при проходженні періодичного медичного огляду. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом та не оспорюється сторонами, позивач 14.01.2003 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ЗДУДППЗ «Укрпошта» на посаду сторожа дільниці механізації. 01.07.2011 року позивач був переведений на посаду сторожа цеху перевезення пошти. Наказом №19-к від 04.01.2016 року з 05.01.2016 року позивача було звільнено з роботи у звязку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоровя, що перешкоджає продовженню даної роботи. На момент звільнення з роботи позивачу виповнилося 80 років. Судом встановлено, що підставою прийняття рішення про звільнення позивача з роботи став висновок комісії про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника від 10.12.2015 року (а.с.33). В результаті проведеного огляду комісія дійшла висновку, що позивач не придатний до роботи за професією сторож. За рекомендацією комісії позивача направлено на проведення лікування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач, звертаючись до суду не довів належними та допустимими доказами того, що стан його здоровя дозволяє виконувати роботу за професією. Позивач не заперечив, що висновок медичної комісії з негативним для його результатом ним же не оскаржувався, повторно позивач не обстежувався. Суд не приймає за належне доводи позивача про те, що після проходження лікування аналізи його крові покращилися, та він краще себе став почувати, а також показання свідка [PERSON] про по стану здоровя позивача, оскільки зазначені докази та показання не спростовують висновки медичної комісії про непридатність позивача до виконання роботи за професією. Як передбачено частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частинами першою третьою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Розглянувши дану цивільну справу у рамках заявлених вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності і справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні не доведено можливості виконання позивачем роботи за професією по стану здоровя.

Outcome: dismissed