Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «112 Україна», в якому просить поновити на роботі на посаді звукорежисера АСБ групи звукорежисерів відділу студійного та позастудійного виробництва; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 травня 2014 року до дня поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що з 19 серпня 2008 року він працював на посаді звукорежисера АСБ групи звукорежисерів відділу студійного та позастудійного виробництва. Із посадовими інструкціями, правилами внутрішнього розпорядку, графіком відвідування робочого місця та колективним договором, у відповідності до чинного законодавства, що регулює трудові правовідносини між роботодавцем та працівником, він ознайомлений не був. З квітня 2014 р. відповідачем було в односторонньому порядку змінено його графік та місце роботи, обсяг роботи і обов'язки. Працюючи до 01.04.2014 року за змінник графіком, йому було повідомлено, що графік роботи змінено і він працює з понеділка по п'ятницю з 09:00 год. до 18:00 год. Він виходив на роботу відповідно до нового графіку, проте, до робочого місця його допущено не було, та чинились перешкоди у виконанні трудових обов'язків. 06 травня 2014 року його було звільнено за прогули протягом дня з 15 квітня 2014 р. по 18 квітня 2014 р., з 22 квітня 2014 р. по 25 квітня 2014 р., з 28 квітня 2014 р. по 30 квітня 2014 р. з 05 травня 2014 р. по 06 травня 2014 р. Вважає звільнення незаконним. Ним надавались відповідачу пояснення з приводу відсутності на робочому місці та прохання не вважати прогулом таку відсутність, оскільки його недопікали до роботи звукорежисером АСБ на прямих ефірах. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та пояснив, що на підприємстві встановлений п'ятиденний робочий тиждень та восьмигодинний робочий день, графік змінності встановлюється для окремих категорій працівників, виходячи з виробничої потреби. Будь-який графік змінності щодо посади позивача не затверджувався, про що йому також надавалась відповідь на його звернення. Жодних наказів на підприємстві про переведення позивача на іншу посаду не видавалось. З правилами внутрішнього трудового розпорядку позивач був ознайомлений та, незважаючи на це, систематично порушував трудову дисципліну, а саме: був відсутній на робочому місці тривалий час. У зв'язку з цим, 15,16,17,18, 22 квітня 2014 р. були складені акти про відсутність його на роботі. Будь-які законні підстави відсутності позивача на робочому місці відсутні, а тому наказом від 06 травня 2014 року він був звільнений з посади звукорежисера АСБ групи звукорежисерів відділу студійного та позастудійного виробництва за ч. 4 ст. 40 КЗпПУ. Оскільки позивач був відсутній на робочому місці 06.05.2014 р., наказ про звільнення був направлений йому поштою 06.05.2014 р. разом з пропозицією отримати трудову книжку, який він отримав 12 травня 2014 р. Підстави для поновлення позивача на роботі відсутні, його звільнення відбулось без порушення норм КЗпП України. Суд, вислухавши пояснення позивача його представника, представника відповідача, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ТОВ « 112-ТВ Продакшн», яке в подальшому було перейменовано у ТОВ «Інформаційне Агентство « 112 Україна» (наказ № 12 від 21.01.2014 р.), на посаду звукорежисера АСБ групи звукорежисерів відділу студійного та позастудійного виробництва, що підтверджується наказом № 26/13-к, який міститься в матеріалах справи. Відповідно до п. 4.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ « 112-ТВ Продакшн», затверджених наказом відповідача від 01.08.2013 р., у Товаристві встановлюється п'ятиденний робочий тиждень, тривалістю 40 годин. Загальними вихідними днями на Товаристві встановлюється: субота та неділя. Для окремих працівників встановлюється скорочена тривалість робочого часу. Перелік таких категорій регулюється законодавчими чи нормативно-правовими актами. Згідно п. 4.2., 4.3., 4.4. Правил час початку та закінчення роботи, перерва для відпочинку та харчування встановлюється: початок роботи - 9:00, перерва - 13:00-14:00, кінець роботи - 18:00. Для окремих категорій працівників, виходячи з виробничої потреби, можуть затверджувати графіки змінності (відділ ефірного мовлення та студійного виробництва технічної дирекції). Графіки чергувань (змінності) доводять до відома працівників, як правило, не пізніше, ніж за один місяць до введення їх у дію. Відповідно до Журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці ТОВ « 112-ТВ Продакшн», розпочатого 01.08.2013 р., позивач був ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства та відповідальністю за їх порушення 19 серпня 2013 р., про що розписався в ньому. 15 квітня 2014 р., 16 квітня 2014 р., 17 квітня 2014 р., 18 квітня 2014 р., 22 квітня 2014 р. на підприємстві складено акти про відсутність звукорежисера АСБ групи звукорежисерів відділу студійного та позастудійного виробництва [PERSON] на робочому місці без поважних причин, які направлені позивачу поштою для відому та дачі пояснень 23.04.2014 р. за вих.. № 72/112/14. Наказом від 06 травня 2014 року № 79/14-К по ТОВ «Інформаційне Агенство « 112 Україна» звільнено [PERSON], звукорежисера блоку (АСБ) групи звукорежисерів відділу студійного та позастудійного виробництва, 06 травня 2014 року за прогули протягом всього робочого дня з 15.04.2014р. по 18.04.2014р., з 22.04.2014р. по 25.04.2014р., з 28.04.2014р. по 30.04.2014р. та з 05.05.2014р. по 06.05.2014р. без поважних причин, відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України, з виплатою грошової компенсації за невикористану відпустку у кількості 16 календарних днів за період роботи з 19 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року. Згідно ст. 52 КЗпП України, для працівників установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п'ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації з додержанням установленої тривалості робочого тижня (статті 50 і 51). На тих підприємствах, в установах, організаціях, де за характером виробництва та умовами роботи запровадження п'ятиденного робочого тижня є недоцільним, встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. При шестиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи не може перевищувати 7 годин при тижневій нормі 40 годин, 6 годин при тижневій нормі 36 годин і 4 годин при тижневій нормі 24 години. Відповідно до ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством. Так судом встановлено, що в ТОВ «Інформаційне Агенство « 112 Україна» встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, відповідно до вищевказаних норм КЗпП України. Доводи позивача щодо змін в його посаді, графіку роботи, обсязі роботи та посадових обов'язках, не були підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України. Листи - звернення позивача до відповідач з наданням роз'яснень щодо вищевказаних змін в його роботі, не можуть слугувати доказом на підтвердження вимог позивача. В судовому засіданні викладене в сукупності не було підтверджено належними, допустимими доказами. Отже, [PERSON] всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Пунктом 4 ст. 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення позивача з займаної посади на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпПУ відбулося без порушення трудового законодавства, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed