Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з ? частини до 1/6 частини, але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з загальним відсотком стягнення 33 % на обох дітей . В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с.39). Згідно ст.200 ч.3\~ ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровоград від 07.12.2012 року з позивача утримуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 26.06.2030 року повноліття дитини. Крім того, рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.03.2015 року з позивача стягнено аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 05.07.2031 року -повноліття сина. 01.09.2017 року позивачем укладено шлюб з [PERSON] Від шлюбу у позивача 31.01.2018 року народилася донька , [PERSON]. 25.06.2014 року у позивача помер батько, мати пенсіонерка залишилася на його утриманні, стан її здоровя погіршився та потребує додаткових матеріальних витрат. Позивач зобовязаний забезпечувати належне матеріальне становище для трьох своїх дітей, дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та матері. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до сімейних правовідносин аліментних зобовязань і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.17) та свідоцтва про народження (а.с.18) на утриманні позивача знаходиться дружина та малолітня донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідок ДУ Олександрівський виправний центр (№104) (а.с.(9, 11, 15,16) позивач працює на посаді старшого оперуповноваженого оперативної групи ДУ Олександрівський виправний центр (№104) з 03.06.2014 року по теперішній час. З його доходу утримуються аліменти, згідно виконавчих листів №2/397/146/15 від 27.03.2015 року та №2/1109/4386 від 25.12.2012 року . Свідоцтво про смерть (а.с.20) та пенсійне посвідчення (а.с.19) підтверджують, що у позивача помер батько, мати є пенсіонером . В силу вимог ст.192 СК України «Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них». Згідно ст.182 СК України, суд повинен враховувати всі обставини, які мають істотне значення для вирішення спору. Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини погіршення матеріального стану позивача, що ускладнює можливість сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON], вимоги обґрунтовані, базуються на законі і тому їх необхідно задовольнити. Позивач звертається з позовом про зменшення аліментів лише відносно аліментів які сягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], а відносно зменшення аліментів на користь [PERSON]М на утримання доньки [PERSON], що складають 1/3 частини від всіх його видів заробітку (доходу), вимоги не ставить, а тому вимога щодо загальної суми аліментів які стягуються з нього на двох дітей повинна становити 33 відсотки від всіх заробітків (доходів), задоволенню не підлягає.

Outcome: partial