Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 9995,73 грн., відповідно до договору №б/н від 16.08.2016 року з тих підстав, що він надав [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] помер, так і не виконавши свої зобов`язання по поверненню кредиту. Позивачем 03.09.2017 року була направлена претензія кредитора приватному нотаріусу Чичекову С.Ф.. 27.10.2017 року банком отримано відповідь приватного нотаріуса Чичекова С.Ф., в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] 28.12.2017 року позивачем до спадкоємця [PERSON] було направлено лист претензію, згідно якого банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 9995,73 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 7848,28 грн. тіло кредиту; 1897,45 - проценти за користування кредитом; 250,00 грн. пеня за кредитом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в\~судове засідання\~не з`явилася,\~про день\~та час\~слухання справи\~була повідомлена\~у встановленому\~законом порядку.\~Причину неявки\~не повідомила.\~В матеріалах\~справи мається\~заперечення [PERSON] на позовну заяву, в якому вона зазначила, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 16.08.2016 року видав її чоловіку [PERSON] кредитну картку, згідно договору № б/н від 16.08.2016 р. З умовами договору вона не ознайомлена. Також її чоловік виплачував страхові внески за договором (полісом) № DNHEZKF-16857DI від 05.09.2016 р. укладений з [PERSON] . Згідно якого пунктом 7.1 [PERSON] .Смерть Застрахованої особи, яка наступила внаслідок захворювання, або [PERSON] Виникнення у Застрахованої особи вперше критичного захворювання, борг повинен бути погашений TOB «Страхова Компанія «КРЕДО». У зв`язку з отриманням нею мінімальної заробленої плати і пенсії на дитину в сумі 1730,00 грн. вона не успадкувала майно її чоловіка, в зв`язку з відсутністю грошових коштів. Всі існуючі гроші на момент хвороби чоловіка з 01.10.2016 р. по 22.11.2016 р. в тому числі і кредитні були спрямовані на лікування, що підтверджують надані чеки. Свідоцтво про смерть вона надала своєчасно [PERSON] Світлані Миколаївні в Першотравневе відділення ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК ». У зв`язку із зазначеним просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до вимог ст.280 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 16.08.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак, [INFO] позичальник [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №160. 03.09.2017 року банком направлена претензія кредитора приватному нотаріусу Чичекову С.Ф., на яку 27.10.2017 року позивачем отримано відповідь від приватного нотаріуса Чичекова С.Ф., в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] .. 28.12.2017 року банком до спадкоємця [PERSON] [PERSON] було направлено лист претензію, згідно якого банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій з боку спадкоємця не було виконано. Відповідно до ст. ст.608, 1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання,які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України). Таким чином, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи - боржника за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, у зв`язку з чим відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Отже, межі відповідальності спадкоємців визначаються вартістю майна, отриманого у спадщину. Станом на день смерті позичальника [PERSON] 22.11.2016 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.08.2016 року перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить загальну суму 9995,73 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 7848,28 грн. тіло кредиту; 1897,45 - проценти за користування кредитом; 250,00 грн. пеня за кредитом. При цьому сума заборгованості за пенею у розмірі 250,00 грн. фактично є сумою заборгованості по пені, нарахованої за прострочення погашення кредиту та сплати відсотків відповідно умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано не чинним (справа № 826/18330/14). Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження №1053-р від 30.10.2014 року та №1079-р від 05.11.2014 року, місто Маріуполь Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Крім того, згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Як вбачається зі справи, позивач просить стягнути з відповідача пеню та штрафи, що нараховані станом на 03.05.2016 року, тобто в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно з матеріалами справи відповідачка [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: смт [ADDRESS] Мангуш Мангушський район Донецької області. Отже, враховуючи те, що відповідачка є громадянином України, яка зареєстрована та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним з ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені є необґрунтованим. Таким чином, оскільки відповідач умови листа - претензії кредитного договору не виконує, внаслідок чого, з нього слід стягнути на користь позивача 7848,28 грн. тіло кредиту; 1897,45 грн. - проценти за користування кредитом, а всього 9745,73 грн., задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 9745,73 грн. *100% : 9995,73 грн. ціни позову = 97,50%), тобто 97,50% від ціни позову (97,50% *1762,00 грн. :100%), що складає 1717,95 грн. На підставі ст.ст. 259, 526-257, 530, 608, 1218 1223, 1268, 1270, 1281 1282 ЦК України,

Outcome: partial