Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадщину, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Молодіжна, 3, мотивуючи свої вимоги тим, що за життя він належав [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.1992 року і був зареєстрований за [PERSON] За життя обоє склали заповіти на користь позивача. 26 грудня 2004 року [PERSON] помер, а 07 січня 2005 року померла [PERSON]. Із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] звернулася [PERSON] 26.01.2005 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] та [PERSON], проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та повідомлено про те, що йому необхідно надати документ на підтвердження його проживання разом із спадкодавцем на день смерті. Тому позивач звернувся до суду та просить встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 10.05.2016 року не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.154). Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали і просили суд відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду (а.с.155). Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, матеріали цивільних справ № 736/334/15-ц, № 736/593/15-ц, №736/1548/14, № 736/1182/15-ц, № 736/1424/13-ц, встановив наступне. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 05.11.1992 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2093, [PERSON] купив у колгоспу ім. Горького м. Корюківки житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Молодіжна, 3 (а.с.10-11, 89-90). Згідно довідки [PERSON] районного бюро технічної інвентаризації КРКП Рампа № 116/04-16 від 18.04.2016 року, станом на 31.12.2012 року власність на житловий будинок за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Молодіжна, 3, зареєстровано за [PERSON] (а.с.82). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 57841260 від 21.04.2016 року, відомості відносно будинку № 3 по вулиці Молодіжній у м. Корюківці Чернігівської області відсутні (а.с.116-117). 26 грудня 2004 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 244115, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції Чернігівської області 08.10.2014 року (а.с.14). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до заповіту, посвідченого 14 вересня 2004 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2012, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, [PERSON] заповів [PERSON] (а.с.7). Відомості про заповіт внесено до Спадкового реєстру 18.09.2004 року, номер заповіту у Спадковому реєстрі - 8639537 (справа № 736/1182/15-ц, а.с.71). Положеннями статей 1269, 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Як вбачається із спадкової справи № 19/2005, заведеної [PERSON] районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області до майна померлого 26.12.2004 року [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після нього до нотаріальної контори звернулася [PERSON] Спадкоємець за заповітом [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після нього до нотаріальної контори не звертався, а також не заявляв про відмову від спадщини (а.с.36-38). Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з розясненнями п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За даними Адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], з 10.11.1992 року (а.с.80). Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона є сусідкою позивача. До 2003 року [PERSON] жив з дружиною, а з осені 2003 року жив у подружжя [PERSON], доглядав їх, обробляв город, привозив дрова, прав. Свідку це відомо, бо вони чи не щодня бачились, свідок бувала у [PERSON] вдома. Позивач там жив, оскільки подружжя [PERSON] потребувало догляду. У 2003-2004 роках [PERSON] у подружжя [PERSON] свідок жодного разу не бачила. [PERSON] багато до кого зверталися, щоб за ними хтось доглядав. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, показав, що він є сусідом позивача. [PERSON] багато кого просили за ними доглядати, погодився лише [PERSON] З 2002-2003 року він почав за ними доглядати, а потім і жити з ними. Обробляв город, прав, готував їжу. Поховав [PERSON]. [PERSON] у подружжя [PERSON] свідок ніколи не бачив. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, показав, що він є сусідом позивача. З 2003 року [PERSON] доглядав за подружжям [PERSON] та жив з ними з серпня 2003 року, обробляв город, виконував роботу по господарству. [PERSON] в той час робити вже нічого не могли. У 2003-2004 роках [PERSON] у подружжя [PERSON] свідок жодного разу не бачив. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона є сусідкою позивача. З 2003 року [PERSON] перейшов жити до подружжя [PERSON], жив там постійно, обробляв город. [PERSON] на городі робити вже не могли. [PERSON] багатьох просили, щоб за ними доглядали, але погодився тільки [PERSON] У 2003-2004 роках [PERSON] у подружжя [PERSON] свідок жодного разу не бачила. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона є колишньою дружиною [PERSON] Близько 15 років вони не підтримують родинних стосунків. Приблизно у 2002-2003 роках [PERSON] сказав, що доглядатиме подружжя [PERSON], взяв трохи речей та пішов до них жити, свідок з позивачем розійшлися, але інколи вона туди заходила. До похорон подружжя [PERSON] позивач жив з ними близько 2 років, обробляв город, доглядав за подружжям, купив туди маленький телевізор. До цього подружжя [PERSON] багато до кого зверталися, щоб за ними хтось доглядав. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, показав, що він є дільничним лікарем-терапевтом [PERSON] центральної районної лікарні. У 2004-2005 роках його близько 5-6 разів викликали до подружжя [PERSON]. Коли свідок прибував за викликом, там завжди знаходився [PERSON] З часом в будинку стало охайніше, ніж було раніше. Чи приходив позивач туди, чи жив, свідок сказати не може. Подружжя [PERSON] потребувало догляду. Ліки, їжа завжди були куплені. [PERSON] казав, що за ними доглядає [PERSON] Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що раніше вона працювала соціальним працівником, ставила подружжя [PERSON] у резерв, щоб доглядати за ними як соціальний працівник, але у домовій книзі у них був прописаний [PERSON] і вони не вважалися одинокими. У 2004 році вона тричі була у [PERSON] вдома, як член виборчої комісії, під час голосування на дому. Перші два рази бачила там [PERSON], а на третій [PERSON] Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, показав, що він є сином відповідачки [PERSON] [PERSON], його дядько, прописав свідка у будинку, казав, що все це залишиться йому. Свідок постійно відвідував подружжя [PERSON], допомагав по господарству, періодично у них ночував, але [PERSON] ніколи там не бачив, він там не жив. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона є невісткою відповідачки [PERSON] На протязі 2003-2004 років свідок разом з чоловіком та свекрухою допомагали по господарству рідному дядьку чоловіка [PERSON], обробляли город. Востаннє вдома у подружжя [PERSON] свідок була восени 2004 року, жили вони удвох. Чоловік там інколи ночував та був прописаний, оскільки за життя [PERSON] казав, що його будинок залишиться [PERSON] Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона є хрещеницею [PERSON], з подружжям [PERSON] бачилася приблизно раз на місяць, востаннє відвідувала їх у листопаді 2004 року, про те, що з ними хтось живе, вони не казали. Про позивача вперше дізналася у кінці 2004 року, коли той подзвонив та повідомив, що [PERSON] помер. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що [PERSON] є чоловіком її рідної сестри [PERSON] З подружжям [PERSON] вони періодично відвідували один одного, востаннє свідок у них була на початку 2004 року, з [PERSON] свідок також спілкувалася телефоном. Але у подружжя [PERSON] свідок жодного разу [PERSON] не бачила, [PERSON] у телефонних розмовах також ніколи не казав, що із ними хтось став жити. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона доводиться свахою відповідачці [PERSON] та є колишньою сусідкою позивача [PERSON] Вхожою до будинку подружжя [PERSON] свідок не була, але їй відомо, що по господарству останнім допомагали її дочка, зять та сваха. [PERSON] проживав у своєї дружини, а у лютому 2005 року перейшов проживати до будинку [PERSON] сам. Згідно довідки дільничного терапевта [PERSON] центральної лікарні [PERSON] районної ради Чернігівської області [PERSON] від 15.01.2015 року, [PERSON], [INFO], на протязі 2004 і 2005 років доглядав хворих [PERSON] та [PERSON] по вул. Молодіжній. При огляді пацієнтів на дому доставляв їм ліки, закупляв харчі, завжди був присутній будинку під час приїзду дільничного терапевта до хворих (а.с.19). Згідно з довідкою виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 251 від 15.01.2015 року, [PERSON] поховав за власний рахунок [PERSON], який помер 26.12.2004 року, та [PERSON], яка померла 07.01.2005 року (а.с.19). У відповідності з п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п.3.21, п.3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 6591 від 08.10.2014 року, виданої [PERSON], померлий [PERSON] до дня смерті 26.12.2004 року проживав та був зареєстрований [INFO], з [PERSON] та [PERSON] Померла [PERSON] до дня смерті 07.01.2005 року проживала та була зареєстрована [INFO], з [PERSON] (а.с.95). У домовій книзі для прописки громадян, проживаючих у будинку за адресою: м. Корюківка, по вул. Молодіжна, 3, станом на 26.12.2004 року значаться [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (справа № 736/1548/14, а.с.10-11). У відповідності з розясненнями п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд повинен навести у рішенні про встановлення факту, що має юридичне значення, докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи викладене вище, зясувавши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем, у відповідності з п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), належних доказів, які підтверджували б факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не надано. Зокрема, надані позивачем довідки дільничного терапевта [PERSON] центральної лікарні [PERSON] районної ради Чернігівської області від 15.01.2015 року та виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 251 від 15.01.2015 року підтверджують лише факт того, що [PERSON] на протязі 2004-2005 років доглядав хворого [PERSON] та поховав його за власний рахунок відповідно. Показання ж свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спростовуються дослідженими судом письмовими доказами. Так, згідно довідки органу місцевого самоврядування [PERSON] міської ради [PERSON] до дня смерті 26.12.2004 року проживав та був зареєстрований [INFO], з [PERSON] та [PERSON], що узгоджується з даними домової книги за згаданою адресою. Суд також, у відповідності до ст.ст.14, 61 ЦПК України, зважає на те, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2015 року у цивільній справі № 736/593/15-ц за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, останньому було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки належними доказами не підтверджено поважність причин неприйняття [PERSON] протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, спадщини після смерті [PERSON] (справа № 736/593/15-ц, а.с.104-108).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, у задоволенні вимоги [PERSON] про встановлення факту його постійного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини слід відмовити. Як наслідок, відсутні підстави і для задоволення вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Молодіжна, 3. Інші наведені сторонами доводи та зібрані у справі докази вказаних вище висновків суду не спростовують. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» 2000 грн. витрат відповідача на правову допомогу (а.с.161-162) слід стягнути з позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved