Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Укрдорзв'язок»про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 59 634,01 грн., компенсації за затримку виплати заробітної плати у розмірі 18 393,80 грн. та моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з 05.11.1970 року по теперішній час він працює в ДП «Укрдорзв'язок». Починаючи з 2011 року відповідач почав порушувати трудове законодавство, а саме: затримував виплату заробітної плати, зокрема не розрахувався з позивачем за період з квітня 2016 року по серпень 2018 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу, яка станом на 01.09.2018 року становить 59 634,01 грн. Крім того, позивач вважає, що зв'язку з порушенням виплати заробітної плати має право на компенсацію за несвоєчасну виплачену заробітну плату у сумі 18 393,80 грн. Також, позивач посилається на те, що в зв'язку з порушенням з боку підприємства його прав на своєчасне отримання заробітної плати, йому була завдана моральна шкода, що полягає у душевних переживаннях, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду позивач оцінює в 500 000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, однак подав до суду відзив на позов, в якому частково визнав позовні вимоги, вказавши, що заявлена сума заборгованості відповідає дійсності, однак у зв'язку з тим, що Святошинським РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51588214, було заарештовано та заблоковано всі рахунки відповідача, відповідач не має змоги виплачувати будь-які платежі, у тому числі заробітну плату своїм працівникам. Щодо стягнення моральної шкоди, то відповідач просить суд відмовити у цій частині позовних вимог, оскільки не вважає себе винним у виникненні затримки з виплати заробітної плати позивачу, а також вважає вказані позовні вимоги не обгрунтованими. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 05.11.1970 року працює у ДП «Укрдорзв'язок». Відповідно дорозрахункових листків по заробітній платі за період з квітня 2016 року по серпень 2018 року підприємство не виплатило позивачу заробітну плату в сумі 59 634,01 грн., що не заперечується відповідачем. Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Зазначені положення закріплені також ст. 24 Закону України «Про оплату праці». З огляду на зазначені норми чинного законодавства, який регулює даний вид правовідносин, що виник між сторонами, і не виконання відповідачем обов'язку щодо своєчасної виплати заробітної плати, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Розмір компенсації середнього заробітку за час затримки заробітної плати в період з 01.09.2014 року по 01.08.2018 року складає 18 393,80 грн., що вбачається з розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом. В силу положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» у випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівник має право на отримання компенсації. Порядок нарахування і виплати такої компенсації регулюється нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням термінів її виплати. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів). На індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Компенсація виплачується при затримці виплати заробітної плати за календарний місяць і більше. Розрахунок компенсації, проведений позивачем і поданий до суду відповідає вимогам спеціального Закону, який регулює даний вид правовідносин, не спростований відповідачем, а тому може бути взятий судом до уваги. З огляду на викладене, в зв'язку з доведеністю позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми компенсації втрати частини доходів в зв'язку з затримкою виплати заробітної плати, суд приходить до висновку про їх задоволення в цій частині. Підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. На підставі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Затримка виплати заробітної плати і не проведення розрахунку при звільненні є порушення законних прав позивача на отримання оплати за свою працю, яка сталась з вини підприємства. Відсутність грошових коштів позбавляє особу на належне забезпечення своєї життєдіяльності, змінює спосіб його життя, вимагає докладати додаткові зусилля для влаштування свого побуту. Однак, суд вважає, що позивач ні на стадії звернення до суду, ні в ході розгляду справи не довів розмір своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн., в зв'язку з чим,

Outcome: partial