Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою № 47 в гуртожитку по вулиці Д. Яворницького, 2б в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач, хоч і зареєстрована за вказаною адресою, проте не проживає в вищезазначеній кімнаті понад одного року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. У звязку з реєстрацією відповідача за адресою, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які фактично не надаються, але нараховуються. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою № 47 гуртожитку по вулиці Д. Яворницького, 2б в м. Миколаєві. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач заперечувала проти позову, зазначила, що проживати у кімнатні вона не могла внаслідок поганої психологічної обстановки. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є наймачем кімнати № 47 гуртожитку по вулиці Д. Яворницького в місті Миколаєві на підставі ордеру на житлове приміщення гуртожитку № 345 серії 002394 від 12.12.2013 року виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Ордер був виданий на сімю з двох осіб [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2010 року, шлюб розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2017 року (а.с. 40). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб спеціалізованого комунального підприємства «Гуртожиток» від 22.09.2017 року за № 3639 за адресою: м. Миколаїв, вул. Горького ([PERSON]) зареєстрований [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.2) На підставі актів про не проживання від 14.07.2016 року та 02.03.2017 року підписаних свідками та завірених паспортисткою [PERSON], [PERSON] за адресою: м. Миколаїв, вул. Горького ([PERSON]), 2б, кім. 47 фактично не проживає з 04 квітня 2016 року (а.с. 4,5). За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном громадянин має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні житлом. Підстави\~втрати права на користування\~житловим приміщенням регулюються ст.\~71,72 ЖК України\~в разі\~користування\~житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду. Відповідно до положень ч.1,2\~ст. 61 Житлового кодексу України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із\~ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 статті 64 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні були опитані свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що знають позивача та відповідача біля чотирьох років. Певний час вони мешкали разом у гуртожитку, потім [PERSON] виїхала та не проживає у кімнаті біля двох років. Свідок [PERSON] зазначила, що її донька [PERSON] біля двох років не мешкає у квартирі, як вона розійшлась з її чоловіком [PERSON]. Підтвердила, що вони забрали з кімнати особисті речі, холодильник та компютер. Також пояснила, що крім морального тиску, її доньці ніхто не перешкоджав проживати у кімнаті. Сама відповідач у судовому засіданні при наданні пояснень зазначила, що перешкод у користуванні квартирою їй ніхто не чинив, до правоохоронних органів за захистом свого права користування вона не зверталась, речі з кімнати вона забрала, періодично приходила годувати кота, не ночувала, витрати по утриманню квартири не несла. В судовому засіданні не встановлено того, що позивач створював будь-які перешкоди відповідачу у користуванні квартирою. Таким чином, [PERSON] не доведено наявності поважних причин її відсутності у спірній кімнаті понад рік (з 2016 по 2018 р.) та/або здійснення нею обов'язку по утриманню спірної квартири, не встановлено наявності інших домовленостей між учасниками правовідносин, тому суд дійшов висновку про те, що [PERSON] втратила право на користування цим житлом. \~За таких обставин, оскільки відповідач не є членом сімї наймача, крім того не проживає в спірній кімнаті в гуртожитку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в кімнаті гуртожитку порушує права позивача як наймача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved