Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №57/07-ДН на підставі якого банк надав позичальнику у строкове платне користування кредит на суму 5 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % на рік строком кредитування починаючи з 08 жовтня 2007 року по 08 квітня 2009 року включно на умовах повернення суми кредиту, сплати процентів та пені. Кредит, виданий банком відповідачу через касу банку, що підтверджується заявою на видачу готівки № 857 від 08 жовтня 2007 року. З метою забезпечення належного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] (надалі - Поручитель) укладено Договір поруки № 57/07-ДН(ДП) від 08 жовтня 2007 року. Відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та пені у встановленні договором терміни, у зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення солідарної заборгованості за кредитним договором з відповідачів, на підставі якої суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалено рішення 11 листопада 2008 року по справі № 2-3758/08 про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 09 вересня 2009 року заборгованість складає в сумі 34 846,90 гривень. Таким чином, згідно невиконанням умов Кредитного договору та рішення суду сума простроченої заборгованості за сплатою відсотків збільшується та складає станом на 14 січня 2014 року загальну суму заборгованості у розмірі 193 057,08 гривень. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором, заборгованість за відсотками за користування кредитом, пені та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі, кожен окремо, у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 08 жовтня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем-1 [PERSON] укладено кредитний договір № 57/07-ДН на підставі якого банк надав позичальнику у строкове платне користування кредит на суму 5 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % на рік строком кредитування починаючи з 08 жовтня 2007 року по 08 квітня 2009 року включно на умовах повернення суми кредиту, сплати процентів та пені. Кредит, виданий банком відповідачу через касу банку, що підтверджується заявою на видачу готівки № 857 від 08 жовтня 2007 року. З метою забезпечення належного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] (надалі - Поручитель) укладено Договір поруки № 57/07-ДН(ДП) від 08 жовтня 2007 року. Відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та пені у встановленні договором терміни, у зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення солідарної заборгованості за кредитним договором з відповідачів, на підставі якої суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалено рішення 11 листопада 2008 року по справі № 2-3758/08 про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 09 вересня 2009 року заборгованість складає в сумі 34 846,90 гривень. Таким чином, згідно невиконанням умов Кредитного договору та рішення суду сума простроченої заборгованості за сплатою відсотків збільшується та складає станом на 14 січня 2014 року загальну суму заборгованості у розмірі 193 057,08 гривень. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором, заборгованість за відсотками за користування кредитом, пені та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання. забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. ЦК України. боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором та законом. В порушення умов кредитного договору та невиконання судового рішення, відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, допустили прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідачів утворилась заборгованість перед позивачем. Так, станом на 14 січня 2013 року загальна сума боргу становить 193 057,08 гривень, що складається з наступного: 4 5800,95 гривень - прострочена заборгованість за сплатою процентів; 8 861,51 гривень - заборгованість по сплаті 3-х процентів боргу за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, а також 139 694,62 гривень - сума пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню солідарно на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 1 930,57 гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved