Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № б/н від 31.08.2010 року у розмірі 32193 гривень 58 копійок та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідачка належним чином не виконала, у звязку із чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 30.04.2015 року становить 32193,58 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у звязку з повторною неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобовязується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно зі ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з договору №б/н від 31.08.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідачкою не виконуються. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №б/н від 31.08.2010 року, заборгованість [PERSON]В перед ПАТ КБ «Приват Банк» станом на 30.04.2015 року становить 32193,58 гривень та складається з: 18968,79 гривень заборгованість за кредитом; 10923,10 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 292,47 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень штраф (фіксована частина), 1509,22 гривень штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526, ст.530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного кодексу України. Зобовязання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не виконала взяте на себе грошове зобовязання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.08.2010 року у розмірі 32193,58 гривень. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 321,94 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved