Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач в порушення своїх зобов'язань не здійснив позивачу страхову виплату після настання страхового випадку, у зв?язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 10082,35 грн. страхового відшкодування, 493,20 грн. пені, 98,62 грн. річних, припинити дію Договору добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-03/00000980/1.1.2.00, стягнути з 2378,00 грн. сплачених страхувальником страховику страхових премій та 16000,00 грн. компенсації за понесені моральні страждання. В ході розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просив стягнути з відповідача на користь позивача 10082,35 грн. страхових відшкодувань за страховими випадками № 000009865, № 000009866 та № 000012277; cтягнути з відповідача на користь позивача 7155,65 грн. збитків, завданих позивачу відповідачем несвоєчасним виконанням зобов'язань зі сплати страхових відшкодувань за страховими випадками № 000009865 та № 000009866, та невиконанням зобов'язань зі сплати страхових відшкодувань за страховим випадком № 000012277; стягнути з відповідача на користь позивача 177,80 грн. додаткових витрат, пов'язаних з обов'язком доказування розміру збитків, завданих простроченням та порушенням зобов'язань відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивача 1371,77 грн. пені; стягнути з відповідача на користь позивача 221,58 грн. річних; припинити дію договору добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-03/00000980/1.1.2.00; стягнути з відповідача на користь позивача 2378,00 сплачених cтрахувальником cтраховику страхових премій; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 16000,00 грн.; зобов'язати відповідача виконати позовні вимоги позивача, викладені у пп. 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, шляхом перерахування суми коштів на банківський рахунок позивача. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов вимоги з наведених у позові підстав з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, в подальшому не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.02.2013 між центральною філією ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРАНТ-АВТО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-03/00001384.1.1.2.00. 10.05.2013, в м. Києві, на б-рі Івана Лепсе, буд. 8-А, з застрахованим транспортним засобом «HYUNDAI TUCSON» д/н [NUMBER], стався страховий випадок. 13.05.2013, в м. Києві, на вул. Героїв Севастополя, із застрахованим транспортним засобом «HYUNDAI TUCSON» д/н [NUMBER] стався страховий випадок. 12.08.2013, в м. Києві, на вул. Леся Курбаса, буд. 6 Г, із застрахованим транспортним засобом «HYUNDAI TUCSON» д/н [NUMBER] стався страховий випадок. Відповідно до п. 35.2 договору № 35-03/00001384.1.1.2.00 рішення про виплату або відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування приймає Страховик протягом 7 (семи) робочих днів після отримання всіх необхідних документів. Згідно п. 35.3 договору № 35-03/00001384.1.1.2.00 страховик у деяких випадках має право продовжити строк складання страхового акту, однак не більш, ніж на 60 (шістдесят) календарних днів і за умови письмового повідомлення страхувальника. Страховий акт № 000009865 щодо страхового випадку, що мав місце 13.05.2013, було складено 12.12.2013, згідно якого сума страхового відшкодування складає 2740,81 грн. Страховий акт № 000012277 щодо страхового випадку, що мав місце 16.08.2013, було складено 16.12.2013, згідно якого сума страхового відшкодування складає 4410,00 грн. Страховий акт № 000009866 щодо страхового випадку, що мав місце 10.05.2013, було складено 17.12.2013, згідно якого сума страхового відшкодування склала 2931,54 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. П. 35.4 договору № 35-03/00001384.1.1.2.00 передбачено, що страховик виплачує страхове відшкодування протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акта. Станом на 05.05.2014 страховик не виплатив страхове відшкодування страхувальником за страховими випадками, що мали місце 10.05.2013, 13.05.2013 та 12.08.2013, страхові акти щодо яких було складено, 17.12.2013, 12.12.2013 та 16.12.2013. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Розмір основного боргу страховика за страховим випадком, що мав місце 10.05.2013 складає 2931,54 грн., за страховим випадком, що мав місце 13.05.2013 складає 2740,81 грн.; за страховим випадком, що мав місце 12.08.2013 складає 4410,00 грн., що разом становить 10082,35 грн. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з п. 31.4.2 Договору № 35-03/00001384.1.1.2.00 страхувальник має право при порушенні строків виплати страхового відшкодування вимагати від страховика сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Таким чином, розмір пені за прострочення виконання страховиком обов'язку щодо виплати страхового відшкодування за страховими випадками, що мали місце 10.05.2013, 13.05.2013, 12.08.2013 разом становить 1371,77 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальний розмір 3% річних, за невиплату страхового відшкодування за страховими випадками, що мали місце 10.05.2013, 13.05.2013, 12.08.2013 разом складає 221,58 грн. Крім того, 09.10.2014 позивач звернувся до офіційного дилера автомобілів Hyundai в Україні ТОВ «ЕДЕМ-АВТО» з метою оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, пошкодженого внаслідок страхових випадків, що мали місце 10.05.2013, 13.05.2013 та 12.08.2013. Згідно рахунку № ВСВ0020553 від 09.10.2014 вартість ремонтних робіт разом з використанням запасних частин коштуватиме 17238,00 грн. Таким чином, вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого в результаті Страхових , що мали місце 10.05.2013, 13.05.2013 та 12.08.2013, з урахуванням ринкових цін, станом на 09.10.2014 складала 17238,00 грн. 31.01.2014 між страховиком та страхувальником, було договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-03/00000980/1.1.2.00. Страхувальником було сплачено страхову премію страховику за перший період страхування (з 06.02.2014 по 07.05.2014), в розмірі 2378,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 997 ЦК України якщо страхувальник відмовився від договору страхування, страхувальник повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страховиком страхових виплат. Якщо відмова страхувальника від договору обумовлена порушенням умов договору страховиком, страховик повертає страхувальникові сплачені ним страхові платежі повністю. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» у разі дострокового припинення дії договору страхування за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахування нормативних витрат на ведення справи. Визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю. Відповідно до умов п. 37.5 Договору № 35-03/00000980/1.1.2.00 у разі дострокового припинення дії договору за вимогою страхувальника страховик повертає йому частину страхової премії за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи у розмірі 40 (сорока) відсотків від загальної страхової премії за періоди страхування за цим договором, та фактичних виплат страхового відшкодування, що були здійснені за даним договором. Згідно з п. 37.6 договору № 35-03/00000980/1.1.2.00 якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору, останній повертає страхувальнику оплачену ним страхову премію повністю. Відповідно до п. 37.4 договору № 35-03/00000980/1.1.2.00 про намір достроково припинити дію договору будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніше, ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати припинення дії договору. Враховуючи несумлінне ставлення страховика до взятих на себе зобов'язань, порушення ним умов договору страхування, 23.04.2014 позивачем було відправлено на адресу відповідача претензію з вимогами щодо виплати страхового відшкодування в строк до 30.04.2014, розірвання договору страхування та повернення сплачених страхових премій, оплачених страхувальником, в розмірі 2378,00 грн. в строк до 30.04.2014. Претензія була отримана та зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції відповідача під номером 7а-2279 від 23.04.2014. Станом на 05.05.2014 позивач відповіді на претензію від відповідача не отримав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Системний аналіз наведеного дає підстави для висновку, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження доводи представника відповідача, які повністю та беззаперечно спростовуються матеріалами справи та наявними доказами у справі. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено порядок виплати страхового відшкодування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення суми страхового відшкодування та коштів необхідних для відновлення пошкодженого транспортного засобу, стягнення пені та 3% річних, сплаченої страхової премії та припиненні дії договору. Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу матеріальних та моральних збитків, моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, однак, позивачем не надано жодних доказів наявності моральної шкоди у розмірі 16000,00 грн., тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, з відповідача на користь позивача, підлягає задоволенню на суму 1000,00 грн. відповідно до ступеню та стійкості моральних переживань позивача з приводу пошкодженого автомобіля. При цьому, суд враховує принципи розумності та справедливості. При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, тому, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, вказані кошти підлягають пропорційному стягненню з відповідача в дохід Держави Україна, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved