Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, в якому вказав, що 6 лютого 2014 року між КС «Імперіал ЛТД»\~ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 111кр, відповідно до якого відповідач отримала 5150 грн. під 70% річних. В забезпечення виконання договору з [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки №№111/1 та 111/2 від 6 лютого 2014 року, згідно яких кожна з поручителів солідарно з первісним позичальником відповідає за невиконання умов договору [PERSON] За час користування кредитом [PERSON] порушувала графік сплати кредиту, внаслідок чого станом на 19 травня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 9493,04 грн., а тому позивач\~ просить стягнути суму зазначеної\~ заборгованості 9493,04 грн. солідарно з первісного позичальника та поручителів, а також\~ судові витрати 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила прийняти уточнену позовну заяву, згідно якої просила стягнути з [PERSON] та [PERSON] борг в сумі 2331,53 грн. за іншим кредитним договором, 19 вересня 2016 року судом постановлено ухвалу про відмову у прийнятті уточненої позовної заяві. Відповідач [PERSON] згідно матеріалів справи померла 5 липня 2016 року (а.с. 50,51). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 27 жовтня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні між КС «Імперіал» та [PERSON] виникли кредитні відносини, предметом яких стала грошова сума 5150 грн. (а.с. 5,6). Для забезпечення виконання первісним позичальником умов договору між КС «Імперіал» та [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки, згідно яких кожна з поручителів солідарно з первісним позичальником відповідає за невиконання зобов'язання. Додатково договорами поруки встановлено субсидіарну відповідальність кожного з поручителів у разі смерті [PERSON]І.(а.с. 7,8). Відповідач [PERSON] з графіком погашення заборгованості була ознайомлена (а.с. 6). Внаслідок невиконання боржниками умов договору станом на 19 травня 2016 року виникла заборгованість, яка складає 9493,04 грн. (а.с. 10). Судом зупинялося провадження для отримання відомостей щодо спадкоємців та прийняття ними спадщини після смерті первісного позичальника [PERSON] станом на 7 жовтня 2016 року спадкові справи не відкривалися (а.с. 61,62). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. \~ Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг. Зі ст. 556 ЦК України вбачається, що після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Відповідно до ст. 557 ЦК України боржник, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це поручителя. Поручитель, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, у зв'язку з не направленням йому боржником повідомлення про виконання ним свого обов'язку, має право стягнути з кредитора безпідставно одержане або пред'явити зворотну вимогу до боржника. Як видно зі змісту ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання;\~ сплата неустойки; \~ відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України\~ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що між позивачем та [PERSON] виникли договірні відносини з приводу отримання грошових коштів. Первісний позичальник умови договору не виконувала за договором кредиту разом з поручителями. Як наслідок невиконання умов договору станом на 19 травня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 9493,04 грн., яка викладена в розрахунку позивача. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла та після її смерті з заявами про відкриття спадщини ніхто не звертався, а тому щодо стягнення боргу за кредитним договором\~ № 111кр від 6 лютого 2014 року з [PERSON] [PERSON], [PERSON] суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що первісний позичальник померла 5 липня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 50,51), спадщину після її смерті ніхто не прийняв (а.с. 61,62).\~ У звязку з цим, враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. Це означає, що в силу ч. 1 ст. 559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Тобто порука припиняється в тій частині, в якій припиняється забезпечене нею кредитне зобов'язання, і поручитель солідарно зі спадкодавцями відповідає перед кредитором в межах вартості спадкового майна. Отже, убачається, що у разі смерті боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, не є необхідною згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки\~ містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням. Таким чином, відповідальність поручителя за новим боржником навіть у випадку надання згоди у договорі поруки на відповідальність за виконання останнім зобов'язання, як в даному випадку, виникає лише у разі наявності такого правонаступника та лише в межах отриманого правонаступником майна.\~ Отже,\~\~ у разі прийняття спадщини кимось зі спадкоємців або визнання спадщини відумерлою,\~ особа або орган буде відповідати\~ солідарно з кожним боржником-поручителем лише в межах отриманого майна. А тому позов в цій частині на даний час є необґрунтований та задоволенню не підлягає.\~\~\~ Судових витрат відповідачами заявлено не було. На підставі викладеного, ст. 553-559, 610-612, 1054, 1277, 1282 ЦК України та

Outcome: dismissed