Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті брата [PERSON], який помер 30 березня 2001року. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розташовану на території с.Хворосна, площею 2,05 в умовних кадастрових гектарах. Позивач спадщину прийняв, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» Отроківська сільська рада, Новоушицького району, Хмельницької області після смерті [PERSON], який помер 30 березня 2001 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач Новоушицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 березня 2001 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-БВ №161633 від 02 квітня 2001 року. Позивач і померлий [PERSON] є рідними братами, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Згідно довідок Новоушицької селищної ради №209,211 від 16 лютого 2018 року [PERSON] до дня смерті 30 березня 2001 року був зареєстрований та проживав в [INFO]. Після його смерті в управління та розпорядження спадковим майном вступив спадкоємець за законом, рідний брат [PERSON]. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 022, виданого 23 вересня 1995 року КСП «Маяк» с.Отроків, прізвище [PERSON] прописано за №313. Згідно довідки виданої відділом у Новоушицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0313556 в колишньому КСП «Маяк» с. Отроків Новоушицького району Хмельницької області. Вартість земельної частки (паю), становить 54714,18 грн. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 20 лютого 2018 року № 125/02-31 позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» Отроківська сільська рада, Новоушицького району, Хмельницької області після смерті [PERSON], який помер 30 березня 2001 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №209-01-09 від 27 березня 2018 року інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 30 березня 2001 року, в спадковому реєстрі відсутня. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст.549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.530 цього ж Кодексу при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що сертифікат серії ХМ №0313556, що посвідчував право, [PERSON] на земельну частку (пай), втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] на успадкування права на земельну частку (пай). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved