Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], залишити місце проживання їх спільної дитини, [PERSON], [INFO] разом з відповідачкою, затвердити порядок та графік реалізації батьківських прав позивача щодо своєї дитини, [PERSON] та встановити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього, [PERSON], на утримання доньки, [PERSON]. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року закрито провадження у справі № 522/2195/13-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в частині позовних вимог про встановлення аліментних відрахувань в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, починаючи з 01 лютого 2014 року, до досягнення дитиною повноліття. 17 березня 2014 року від позивача, [PERSON], до суду надійшла уточнена позовна заява про наступне: Мотивуючи свої позовні вимоги в уточненій позовній заяві позивач вказує на те, що він з відповідачкою проживали разом у м. Києві протягом 2007-2008 років, але на сьогоднішній день і протягом останніх 4 років, відповідачка з дитиною [PERSON] проживає в м. Одесі. Спільне життя між сторонами не склалося та з липня 2009 року шлюбні стосунки фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. На примирення сторони не згодні. Спору про поділ майна між сторонами немає. Позивач не заперечує проти того, щоб спільна дитина, [PERSON], проживала разом з відповідачкою, [PERSON], яка є матір'ю дитини, оскільки дитина навчається в місцевій школі, відвідує гуртки та спортивні секції і звикла до такого порядку життя. Позивач просить суд надати йому можливість реалізовувати свої батьківські права щодо зустрічей та спілкування з дитиною у її вільний час, без відриву від навчання у школі, спортивних секціях, тощо, узгодивши це з відповідачем, [PERSON], в наступному порядку: два рази протягом календарного тижня у вихідні дні (суботу та неділю) - в період з 08:00 до 22:00 години, але не менше 8 (восьми) днів протягом календарного місяця; встановивши можливість зустрічі з дитиною, спільного відпочинку в будь-який інший час, за додатковим погодженням з відповідачем, [PERSON], та у вільний від навчання у школі та спортивних секціях час дитини, що буде вирішуватися позивачем та відповідачем шляхом висування з боку зацікавленої сторони пропозиції та погодження її з іншою стороною, а також надати можливість дитині за наявності її згоди та вільного від навчання у школі, спортивних секціях, тощо часу, в період канікул проживати за місцем проживання позивача, а також виїжджати на відпочинок до спеціально призначених для цього місць, з наданням відповідачкою усіх необхідних документів щодо подорожування дитини до місць відпочинку. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові та уточненнях до нього. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2005 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що 17 грудня 2005 року складено відповідний актовий запис №584 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 13 лютого 2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спор щодо утримання дитини було вирішено Приморським районним судом м. Одеси рішенням від 05 лютого 2014 року по справі №522/30824/13-ц. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу з [PERSON] ґрунтується на законі та є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В позовній заяві позивач зазначив, що на сьогоднішній день і протягом останніх 4 років, спільна дитина позивача та відповідачки - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю відповідачки. Дитина звикла до такого порядку, вона навчається в місцевій школі, отримує додаткову музичну освіту, відвідує гуртки, спортивні секції. З огляду на ці обставини, позивач не заперечує проти того, щоб дитина жила разом з відповідачкою. Враховуючи, що спільна дитина, [PERSON], [INFO], на даний час проживає разом з відповідачкою, [PERSON], позивач просить залишити місце проживання спільної дитини разом з матір'ю, а відповідачка не заперечує даній вимозі, суд приходить до висновку, що сторони досягли згоди про визначення місця проживання дитини та можливість задоволення цієї позовної вимоги. Також, позивач просить суд надати йому можливість реалізовувати свої батьківські права щодо зустрічей та спілкування з дитиною, [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1, 2 та 3 ст. 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 159 суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Враховуючи пріоритетність прав та інтересів дитини, а також письмову згоду відповідача з позовними вимогами, суд приходить до висновку про можливість задоволення запропонованого позивачем графі його побачення з дитиною, [PERSON], [INFO].

Outcome: approved