Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 11508,55 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку 123019. Відповідачі не сплачують в повному обсязі за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення заборгованості: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2001р. по 31.01.2017р. у розмірі 6882 грн. 92 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2011р. по 31.01.2017 р. у розмірі 2882 грн. 53 коп., суму індексу інфляції у розмірі 1510 грн. 92 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 232 грн. 18 коп. Представник позивача [PERSON], в судове засідання надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, заперечував проти застосування строків позовної давності. Відповідач [PERSON], та представник відповідача в судове засідання надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали, просили суд застосувати строки позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України. Зазначили, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником та зареєстрований за адресою: [INFO], № 57 і є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, які надає позивач. Згідно розрахунку заборгованості, через несплату за відповідачами виникла заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2001р. по 31.01.2017р. у розмірі 6882,92 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2011р. по 31.01.2017р. у розмірі 2882,53 грн., суму індексу інфляції у розмірі 1510,92 грн.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 232,18 грн. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Вказана вище позиція викладена в Постанові Верховного суду України № 6-734цс15 від 04.11.2015 року. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір між сторонами все ж вважається укладеним, не приймаючи до уваги відсутність письмового договору, оскільки сторони певний час виконують конклюдентні дії, а саме, позивач зі свого боку надає послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач в свою чергу приймає ці послуги. З боку відповідача жодних дій, з приводу відмови від користування наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не було здійснено, як і не було надано ніяких заяв, проте у судовому засіданні відповідач не заперечував про те, що він користуються послугами водопостачання та водовідведенням. Згідно п. 3 ст. 11 ЦК України «Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства». Такі права та обовязки виникли між КП «Харківводоканал» та [PERSON], адже він є споживачем шляхом отримання ним житлово-комунальної послуги, як передбачає ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідач не надав жодних доказів стосовно не надання послуг водопостачання та водовідведення і не довів відсутності зобовязань по сплаті за надані послуги водопостачання та водовідведення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, заявлені позивачем вимоги виходять за межі встановленої ст.. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2017 р. у справі № 643/1955/17-ц відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 257 ЦПК України, позовна давність складає три роки. Згідно з ч.3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 14.02.2017 року відмовлено в видачі судового наказу за заявою КП «Харківводоканал» про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд враховує, що звернення заявника з заявою про видачу судового наказу у відповідності з ч.2 ст.264 ЦК України перериває строк позовної давності. В зв'язку з цим, суд прийшов до висновку про те, що строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за період з 16.03.2014 року не сплив. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають задоволенню частково, та необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог останнього про стягнення з відповідача на його користь заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2001 р. по 15.03.2014 р., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2011 р. по 15.03.2014 р. за спливом позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial