Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди та франшизи. Свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2012 року о 19 годині З0 хвилин [PERSON] в місті Одесі, по вулиці Миколаївська дорога, керуючи автомобілем «Опель» реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не втримав безпечну швидкість та дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2012 року у справі № 1515/4716/12. В результаті вищезазначеного ДТП транспортний засіб «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав значні механічні пошкодження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], вищезазначений транспортний засіб належить на праві власності [PERSON], а згідно з довіреністю реєстраційний № 2-1372 [PERSON] має повне право розпорядження, користування зазначеним майном, а також право на отримання відшкодування у випадку «спричинення автомобілю пошкодження особами в результаті ДТП». На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована HACK «ОРАНТА», що підтверджується полісом серії № АА/7719401, дійсним на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди. 14.10.2012 року позивач повідомив страхову компанію HACK «ОРАНТА» про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/7719401, що підтверджується відповідним повідомленням, зареєстрованим у відповідача, разом з яким було надано довідку про ДТП, що мала місце 11.10.2012 року у м. Одесі по вул. Миколаївська дорога; копію свідоцтва про реєстрації транспортного засобу; копію посвідчення водія; копію поліса; копію паспорту та ідентифікаційного податкового номеру позивача. Із висновку експерта № 22-04-14, складеного 18 квітня 2014 року, вбачається, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ - «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті пошкоджень при ДТП, на момент проведення дослідження, складає 28980 грн.56 коп. Враховуючи викладене в позовних вимогах, позивач просить стягнути з ВАТ HACK «Оранта» суму страхового відшкодування у розмірі 28980, 56 гривень, пеню у розмірі 12330, 64 гривень; просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, а також франшизу у розмірі 510 грн., а також сплачений судовий збір у загальному розмірі 462 грн. 11 коп. з обох відповідачів. В судове засідання з'явились позивач та його представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті справи, заперечень проти позову не надавав. Представник відповідача ВАТ HACK «Оранта» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. (а.с.37). Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 11.10.2012 року о 19 годині З0 хвилин [PERSON] в місті Одесі, по вулиці Миколаївська дорога, керуючи автомобілем «Опель» реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не втримав безпечну швидкість та дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. 08.11.2012 року суддею Комінтернівського районного суду Одеської області Іванчук В. І. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1515/4716/12., якою [PERSON], [INFO], було визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення. (а.с. 16). Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, що спричинив ДТП - «Опель» реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована у ВАТ HACK «Оранта» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/7719401, дійсним на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Із висновку експерта № 22-04-14, складеного 18 квітня 2014 року, вбачається, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ - «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті пошкоджень при ДТП, на момент проведення дослідження, складає 28980 грн.56 коп. (а.с. 17,18). Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ», рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ», на Страховика покладено обов'язок протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом встановлено, що матеріальна шкода визначена звітом № 22-04-14 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ціни матеріальної шкоди, легкового автомобіля «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], виконаним судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] (а.с. 18). Як вбачається із вищезазначеного звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті пошкодження в ДТП складає 28980 грн.56 коп. Судом встановлено, що вищезазначена сума страхового відшкодування ВАТ HACK «Оранта» позивачу виплачена не була. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з ВАТ HACK «Оранта» суми страхового відшкодування в розмірі 28980 грн. 56 коп., знайшла своє доведення в судовому засіданні, є такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з ВАТ HACK «Оранта» суми пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, суд вважає за необхідне відмовити, у зв'язку з наступним. У відповідності до п. 36.5 ст. 36 Закону №1961 за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Розрахунок пені позивачем проводився з 15.02.2012 року, хоча дорожньо-транспортна пригода відбулась 11.10.2012 року, а звіт щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], складено взагалі 18 квітня 2014 року, тобто до виконання звіту не було відомо суму страхового відшкодування, враховуючи це і не можливо розрахувати суму пені до виконання звіту. Враховуючи те, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами дійсну суму пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині її стягнення, за необґрунтованістю. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 гривень та франшизи у розмірі 510 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини і незалежно від вини заподіювача, якщо шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.2005 р. із змінами і доповненнями - під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, або членів сім'ї чи близьких родичів, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом Суд приймає обґрунтування моральної шкоди, разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з урахуванням ступеню моральних страждань та спричиненої матеріальної шкоди. Суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди у розмірі 500 грн. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи дану норму закону, та факт того що [PERSON] не заперечував проти стягнення з нього суми франшизи у розмірі 510 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити вказану вимогу позивача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути сплачений позивачем судовий збір в рівних частинах між відповідачами, тобто стягнути з кожного по 231,05 грн.

Outcome: partial