Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд розірвати Договір №1000007595 від 14.05.2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року вклад «Постійний клієнт» 13 міс. (вид вкладу «ПосК13м11%$»), укладений між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк»; стягнути з ПАТ «Імексбанк» на користь [PERSON] суму банківського вкладу (депозиту) за договором №1000007595 від 14.05.2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року вклад «Постійний клієнт» 13 міс. (вид вкладу «ПосК13м11%$»), укладений між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» у розмірі 43564,86 доларів США. Позивач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач про час, дату та місце судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи, однак до суду не зявився. Заяв чи клопотань до суду не заявляв та не подавав. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної, надані докази, вважає позов позивача підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач по справі є вкладником ПАТ Імексбанк. 14.04.2014 року між позивачем та відповідачем в особі в.о. начальника відділення « Центральне» № 371 АТ « Імексбанк» [PERSON] укладено договір №1000007595 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу ( депозиту) від 20.01.2014 року, вклад «Постійний клієнт» 13 місяців (вид вкладу ПосК13м11%$) в іноземній валюті строком до 15.06.2015 року в розмірі 929,00 дол. США з можливістю повернення рахунку протягом всього строку нарахування відсотків від 11% річних, у звязку з чим відкрито вкладний та поточний рахунки № 26359438184009/26352110371201 та №26202438184004/26203110371101. 26.12.2014 року позивач звернувся із заявою до АТ « Імексбанк» про дострокове припинення дії договорів та повернення банківських вкладів. Згідно з випискою з особового рахунку № 26359438184009 станом на 16.03.2015 року на рахунку позивача розміщено 43294, 54 дол. США та нараховані відсотки в розмірі 270, 32 дол. США. Станом на теперішній час грошові кошти позивачу повернуті не були. Відповідно до умов публічного договору банківського вкладу ( депозиту) від банк зобовязується повернути вклад та сплатити проценти за його користування. Позивачем зазначено, що за закінченням строку дії договору, банк не виконав взяті на себе зобовязання та не здійснив повернення коштів. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ч. 2 ст. 1058 ЦК України), що виключає можливість відступлень в договорі від умов про розмір процентів та від інших умов, які встановлені банком, оскільки умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Через те, що відповідач у теперішній час не виконав зобовязання по поверненню грошових внесків позивача, то це є грубим порушенням умов договорів щодо зворотності та платності. Відповідно до умов вказаних договорів, відповідач розпоряджається внеском позивача протягом терміну дії договорів на свій розсуд, а також користується вказаними грошовими внесками позивача, у звязку з чим сплачує вкладникові позивачу процент за таке користування та розпорядження його грошовим внеском. Дійсно, як стверджує позивач, строк дії договорів закінчились, але грошові внески позивача відповідачем ПАТ Імексбанк так і не були йому повернуті, у звязку з чим дані грошові внески на теперішній час залишаються у користуванні та розпорядженні фінансової установи ПАТ Імексбанк відповідача по справі. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ст. 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (ст. 1061 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просточення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, що суперечить чинному законодавству України. Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. З огляду на те, що у забовязанні встановлений грошовий еквівалент в сумі 43\~564, 86 дол. США, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 969\~753, 78 грн. Представник відповідача до судового засідання не зявився, не скористався своїм правом надати суду належні та допустимі докази на підставу своїх заперечень прости позову. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved