Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування заборони відчуження житлового будинку та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Троїцька, 16. Вулиця «Троїцька», до перейменування, яке було здійснено відповідно до розпорядження міського голови м. Лебедина Сумської області від 19 лютого 2016 року №35-ОД, мала назву «Дзержинського». При зверненні до приватного нотаріуса Лебединського міського нотаріального округу [PERSON], з метою продажу зазначеного будинку, позивачу було відмовлено у проведенні нотаріальної дії у звязку з накладенням на вказаний будинок заборони (обтяження), яке було здійснено на підставі повідомлення б/н від 03.03.1983 року Сумського Будбанку (реєстраційний номер обтяження 7052477, зареєстровано 18.04.2008 року реєстратором: Лебединська районна державна нотаріальна контора). Підставою обтяження на майно стало отримання позивачем у 1983 році кредиту в Сумському Будбанку на індивідуальне будівництво. Вказаний кредит позивач погасив, але за давністю часу будь-яких документів щодо кредиту та його погашення в нього не збереглося. Зазначене обтяження позбавляє позивача правомочності розпоряджатися належним йому майном. З метою встановлення правонаступника Будбанку та отримання відомостей про відсутність заборгованості по кредиту, позивач, через свого представника, звернувся до Національного банку України з відповідним запитом. На вказаний запит йому була надана відповідь про те, що Національним банком України не було зареєстровано банк, який є правонаступником Будбанку СРСР. Тому позивач просить суд скасувати заборону відчуження житлового будинку, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Троїцька (колишня Дзержинського), 16 та вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18.04.2008 року №7052477 про заборону відчуження житлового будинку, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Троїцька (колишня Дзержинського), 16. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані з правовідносинами щодо права власності, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. З акта про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домогосподарства від 12 серпня 1986 року, затвердженого виконавчим комітетом Лебединської міської ради 20 серпня 1986 року (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] є забудовником домогосподарства, яке розташоване в м. Лебедин Сумської області по вул. Дзержинського, 16. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 12.08.2017 року вбачається, що на будинок, який розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Дзержинського, 16 та належить [PERSON] накладено заборону (обтяження), на підставі повідомлення б/н від 03.03.1983 року Сумського Будбанку (реєстраційний номер обтяження 7052477, зареєстровано 18.04.2008 року реєстратором: Лебединська районна державна нотаріальна контора) (а.с. 9). З метою встановлення правонаступника Будбанку та отримання відомостей про відсутність заборгованості по кредиту, позивач, через свого представника, звернувся до Національного банку України з відповідним запитом. На вказаний запит йому була надана відповідь від 22.08.2017 року №27-0006/58730 в якій зазначено таке: згідно з Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 07.04.1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та [PERSON] Міністрів СРСР від 07.04.1959 № 369 «Питання, пов'язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків було покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, [PERSON] Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» (далі - [PERSON]) було створено систему банків у складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), [PERSON] зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), [PERSON] господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк), [PERSON] трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 зазначеної [PERSON] було передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Згідно з пунктом 2 [PERSON] Верховної [PERSON] Української СРСР «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991№873-ХІІ (далі - Постанова ВР) Український республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпромбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами був оголошений Верховною [PERSON] України власністю України. 27.09.1991 Національним банком України було зареєстровано статут Державного комерційного промислово-будівельного банку України (далі - Промбудбанк України), про що внесено запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. Відповідно до статті 1 даного статуту банку Промбудбанк України виступав правонаступником Українського республіканського державно-комерційного банку Промбудбанк СРСР. Реєстрацію Промбудбанку України було анульовано 09.04.1992 (протокол засідання Правління Національного банку України від 09.04.1992 №1), про що здійснено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. Національним банком України не було зареєстровано банк, який є правонаступником Будбанку СРСР (а.с. 12). З розпорядження міського голови м. Лебедина Сумської області від 19 лютого 2016 року №35-ОД, вбачається, вулиця Дзержинського була перейменована на вулицю Троїцька (а.с. 15). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку відповідача, позовні вимоги не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved