Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працює у ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» з 18.10.2011 року по теперішній час. 08.09.2016 року під час виконання трудових обовязків позивачу було заподіяно ушкодження здоровя у вигляді термічного опіку полумям обличчя праворуч, верхніх кінцівок ІІ-ІІІ А ст.7% поверхні тіла, акубаротравма правого вуха, про що складені відповідні акти. За висновком МСЕК позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 10% первинно на період з 26.09.2017 по 01.05.2018 року. У звязку з фізичними та моральними стражданнями, заподіяними внаслідок нещасного випадку, позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами стягнути на його користь з відповідача грошову суму у розмірі 20000 гривень на відшкодування моральної шкоди у звязку з травмою, отриманою на виробництві. В судовому засіданні, під час розгляду справи, позивач присутнім не був, скориставшись правом представництва. Представник позивача [PERSON], діючий в інтересах [PERSON] на підставі Довіреності від 09.06.2017 року, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], діюча в інтересах ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» на підставі довіреності від 11.10.2017 року за №14-429юр., проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, у звязку з недоведеністю факту порушення відповідачем законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному звязку з настанням втрати працездатності. Крім того [PERSON] зазначила, що факт спричинення моральної шкоди є недоведеним, як і сума, в яку оцінив позивач завдану моральну шкоду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до акту №20 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, форми Н-1, від 20.09.2016 року, [PERSON], будучи у трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», у звязку з нещасним випадком, що відбувся 08.09.2016 року отримав термічнчий опік полумям обличчя праворуч, верхніх кінцівок ІІ-ІІІ А ст. 7% поверхні тіла. Акубаротравма правого вуха. Пунктом 10 даного Акту встановлено винних осіб у нещасному випадку, а саме: [PERSON], заступник начальника цеха по енергообладнанню, який порушив вимоги посадової інструкції та «Правила охорони праці у сталеплавильному виробництві»; [PERSON], старший змінний майстер основної виробничої дільниці, який порушив вимоги посадової інструкції; [PERSON], змінний майстер основної виробничої дільниці, яким також були порушені вимоги посадової інструкції (а.с.7-12). Також, судом встановлено, що [PERSON] встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 10% первинно, до 01.05.2018 року (а.с.23). Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі потерпілому [PERSON] призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 2720 гривень, а також щомісячні страхові виплати в сумі 890, 58 гривень (а.с. 24-25). Аналізуючи в сукупності надані письмові матеріали справи на доведення позовних вимог, суд доходить висновку, що Актом форми Н-1 спростовуються доводи відповідача з приводу відсутності причинно-наслідкового звязку отриманого ушкодження здоровя з винними діями заподіювача,а також з приводу недоведеності фактів порушень норм законодавства про працю з боку підприємства, оскільки, як раніше було досліджено п. 10 Акту встановлені особи, через порушення умов праці яких позивач зазнав порушення нормальних умов життя., Так, відповідно до ч. ч. 1-4\~ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Крім того,\~статтею 46 Конституції України\~закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Отже, надані позивачем докази підтверджують, що ушкодження здоровя відбулося при виконанні ним трудових обовязків на підприємстві відповідача. Водночас, суд не може погодитись із запереченнями представника відповідача, який вважає не доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, оскільки згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини в позивача наступили саме у результаті втрати професійної працездатності, внаслідок професійних захворювань. При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що у звязку з захворюванням було порушено та порушуються нормальні життєві звязки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки позивач відчуває складності зі слухом, у звязку з приглухуватістю позбавлений можливості нормально користуватись мобільним телефоном, погано чує звукові сигнали транспорту, чим наражає себе та оточуючих на небезпеку. Факт проблем зі здоровям знаходить своє відображення у виписках із історії хвороби стаціонарного хворого: №У-11514 знаходився у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» з 08.09.2016-05.10.2016 рр, №8660\\1218 знаходився у КЗ «Криворізька міська лікарня №1»ДОР» з 20.10.2016 по 28.10.2016 рр, №2218\\344 знаходився у КЗ «Криворізька міська лікарня №1»ДОР» з 21.03.2017 по 29.03.2017 рр (а.с.26-28). Зазначеними виписками встановлено, що [PERSON] на слизисто-гнойні виділення, виявлене затруднене носове дихання, були виявлені опікові рани, стан хворого тяжкий. При вказаних обставинах суд вважає, що внаслідок нещасного випадку позивач отримав травми, якими порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки, що в свою чергу призвело до моральних страждань. Відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного звязку. Оскільки в судовому засіданні всі перелічені умови стороною позивача були обґрунтовані та доведені, суд погоджується з необхідністю грошового відшкодування, повязаного зі спричиненням моральної шкоди. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймає до уваги те, що йому були спричинені моральні страждання, отримання ушкодження здоровя, безумовно, змінила його нормальний життєвий ритм, проте вирішуючи питання про достатній розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд погоджується з позицією відповідачів щодо того, що позивачем не наведено конкретних достатніх аргументів щодо обґрунтування саме зазначеної у позові суми спричинених збитків. Тому при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд бере до уваги ступінь втрати професійної працездатності, призначення страхових виплат та одноразової допомоги, та, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 7000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, та

Outcome: partial