Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позовом до відповідача про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що арешт на дане майно було накладено державним виконавцем при виконанні наказу № 10/417 від 05.12.2011 Господарського суду м. Києва про стягнення з позивача на користь ПАТ « Укртелеком» боргу в розмірі 1252,62грн. 17.06.2014р. на підставі п.2ст.47 Закону України « Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання, однак арешт з майна не знятий. Позивач звернувсь до державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про зняття арешту накладено на підставі постанови ВП№ 41493430 від 21.01.2014року ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві. Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві від 30.06.2016р. вбачається, що відповідно до постанови від 17.06.2014р. виконавчий документ повернуто без виконання. Згідно перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень повторно на виконання судовий наказ до відділу не надходив, а відтак жодної дії, в тому числі щодо зняття арештів не проводяться.Посилаючись на те, що позивач не має можливості розпоряджатись власним нерухомим майном, у зв'язку із неправомірними діями відповідача, просить суд зняти арешт та заборону з нерухомого майна, накладений постановою № 41493430 від 21.01.2014року, яке належить на праві власності [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], а саме 1/5 частина квартира [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувсь до суд з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримавши заявлені вимоги та не заперечивши проти розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 21.01.2014року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі наказу № 10/417 від 05.12.2011 Господарського суду м. Києва про стягнення з позивача на користь ПАТ « Укртелеком» боргу в розмірі 1252,62грн. На підставі даної постанови накладено арешт на все майно боржника. На звернення позивача [PERSON] до відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві отримано відповідь про те, що відповідно до постанови від 17.06.2014р. виконавчий документ повернуто без виконання. Згідно перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень повторно на виконання судовий наказ до відділу не надходив, а відтак жодної дії, в тому числі щодо зняття арештів не проводяться. У звільненні майна з-під арешту відмовлено. Згідно ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання наказу суду, а виконавче провадження на даний час завершено, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved