Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.03.2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №2008389543, за яким відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 18251 грн. 20 коп. для придбання товару, з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% річних, зі строком повернення кредиту 36 місяців,відповідно до якого банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП [PERSON]» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2008389543, укладеним із [PERSON] В порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконувала.Станом на 24.11.2016 року має заборгованість 21553 грн. 87 коп., яка складається із залишку заборгованості за кредитом 18251 грн. 20 коп., відсотків за користування кредитом 1 грн. 41 коп., комісії 3301 грн. 26 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до вимог ч.4\~ст.169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №2008389543, згідно з яким банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 18251 грн. 20 коп. для придбання товару, з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% річних строком на 36 місяців. Відповідач за умовами договору зобовязалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі визначені договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору (п.1.2.1 договору). Згідно з п.1.4.2 договору сума отриманого кредиту погашається щомісячно в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. Проценти за користування кредитом, після закінчення строку дії визначеного договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної в п.1.1. договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у графіку платежів. Відповідно до п.1.4.5 за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначено в графіку платежів. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту в розмірі вказаному в графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником у дату платежу (п.1.4.6 договору). Відповідно до п.п.1.5.4, 1.5.5 договору, в разі порушення строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, позивач має право вимагати від нього дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. У цьому випадку позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачу кредит в порядку, розмірі та у строки передбачені кредитним договором. Відповідач у порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, зокрема не додержується графіку платежів, порушує порядок і строки сплати відсотків, у зв'язку з чим станом на 24.11.2016 року має заборгованість 21553 грн. 87 коп., яка складається із залишку заборгованості за кредитом 18251 грн. 20 коп., відсотків за користування кредитом 1 грн. 41 коп., комісії 3301 грн. 26 коп. Право вимоги позивача по даному кредиту підтверджується договором Факторингу укладеному 22.12.2014 року\~між ПАТ «ОТП [PERSON]» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» №22/12/14/1-1. Про наявність заборгованості та необхідність її погашення на адресу відповідача надсилалось повідомлення, яке залишене поза її увагою. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 21553 грн. 87 коп., яка підлягає стягненню з неї у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені позивачем у звязку з подачею даного позову. На підставі викладеного, ст.ст.512, 514, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 623, 625, 1049, 1050, 1054, 1082 ЦК України,

Outcome: approved