Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільнені працівника, посилаючись на такі обставин. З 28 березня 2003 року згідно наказу № 195к від 27.03.2003 року він працював у Михайлівському РЕМ на посаді електромонтера рейдової бригади. На підставі наказу № 2303-к від 30 травня 2018 року позивач був звільнений з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі ч.3\~ст.38 КЗпП України\~за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. При звільнені йому не було виплачено заробітну плату за вересень 2017 року по травень 2018 року у сумі 44\~918,97 грн. Ним було подано позовну заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати за період з 01.06.2018 року по 07.02.2019 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 12.03.2019 року по справі № 235/10000/18 з відповідача на його користь було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 01.06.2018 року по 06.02.2019 року включно у розмірі 57831 грн. 51 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, та судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно довідки № 108, наданої ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 07.02.2019 року сума заборгованості перед позивачем становить 33\~942,17 грн. 26.04.2019 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» було перераховано залишок заборгованості із заробітної плати в сумі 8560,02 грн. Тобто, датою розрахунку при звільненні з позивачем є 26.04.2019 року. Отже, період нарахування середнього заробітку становить з 07.02.2019 року по 26.04.2019 року. Згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» за період березень 2018 року квітень 2018 року середньоденний дохід [PERSON] становить 343,19 грн. У зв`язку з зазначеним, позивач просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 07.02.2019 року по 26.04.2019 року в розмірі 18489 грн. 18 коп. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача у визначений судом строк подано відзив на позовну заяву, в якому викладені аргументи щодо наведених відповідачем заперечень проти позову. Так, представником відповідача зазначено, що позивачем було пропушено трьохмісячний строк звернення до суду, тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, 6 лютого 2019 року з [PERSON] був здійснений повний розрахунок, про що свідчить постанова про закриття виконавчого провадження зі стягнення розрахунку при звільненні, тому підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні. В судовому засіданні представник позивача Пономаренко Т.П [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 28 березня 2003 року згідно наказу № 195к від 27.03.2003 року [PERSON] працював у Михайлівському РЕМ на посаді електромонтера рейдової бригади. На підставі наказу № 2303-к від 30 травня 2018 року [PERSON] був звільнений з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі ч.3\~ст.38 КЗпП України\~за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. Згідно повідомлення ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 31.05.2018 року за № 362 на виконання вимог ст. 116 КЗпП, [PERSON] повідомлено про нараховану суму належну працівнику при звільненні в сумі 44918 грн. 97 коп., а саме: заробітна плата за фактично відпрацьований час у місяці звільнення становить 10479 грн. 25 коп., грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки становить 2187 грн. 45 коп., вихідна допомога 20591 грн. 40 коп. Згідно постанови про відкриття провадження від 28 вересня 2018 року ВП № 57311824, було відкрито виконавче провадження за судовим наказом №335/8596/18, виданим 25 вересня 2018 року, про стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 40638,96 грн. Згідно розпорядження за № 51096769/57311824/9 головного державного виконавця Кузьменко О.С., від 04.02.2019 року було зазначено, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 51096769 про стягнення коштів з ПАТ «Запоріжжяобленерго», необхідно перерахувати: 25382 грн. 15 коп. на користь [PERSON] , призначення платежу поповнення карткового рахунку [NUMBER] , стягнення коштів за судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2018 року № 335/8596/18. Згідно довідки про невиплачену заробітну плату за № 108 від 07.02.2019 року, виданою ПАТ «Запоріжжяобленерго», [PERSON] станом на 04.02.2019 року не було виплачено заробітну плату в розмірі 33942 грн. 17 коп. 5 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до Головного державного виконавця Відділу Примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із завою про стягнення заборгованості в сумі 25382,15 грн. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 6 лютого 2019 року ВП №5731124, виконавче провадження за судовим наказом №335/8596/18, виданим 25 вересня 2018 року, про стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 40638,96 грн., було закрито через фактичне виконання в повному обсязі згідно виконавчого документа. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 12.03.2019 року по справі № 235/10000/18 з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 01.06.2018 року по 06.02.2019 року включно у розмірі 57\~831 грн. 51 коп. з послідуючим утримання з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Відповідно до ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені вст. 116 КЗпП України. Статтею 116\~КЗпП України закріплено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 1 ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 року № 13\~установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок , суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Враховуючи, що постановою про закінчення виконавчого провадження від 6 лютого 2019 року ВП №5731124 виконавче провадження за судовим наказом №335/8596/18, виданим 25 вересня 2018 року, про стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 40638,96 грн. було закрито через фактичне виконання в повному обсязі, тобто саме 06 лютого 2019 року є днем фактичного розрахунку роботодавця з працівником, відсутні підстав для стягнення середнього заробітку, починаючи з цієї дати. Щодо посилання позивача на часткове погашення заборгованості після 6 лютого 2019 року, суд звертає увагу, що данні обставини склалися через помилкове зазначення самим стягувачем суми заборгованості у заяві до державної виконавчої служби від 5 лютого 2019 року, що виключає вину роботодавця в даному випадку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 07.02.2019 року слід відмовити через їх необґрунтованість. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed