Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 264633,39 грн., моральну шкоду в сумі 9000,00 грн., а також просив стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.07.2015 року о 13.20 год. по бул. Чоколівському, 36 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «JAGUAR», д.н. [NUMBER], який належить позивачу, та автомобілів «КІА», д.н. [NUMBER], «ACURA», д.н. [NUMBER], та автомобіля «MITSUBISHI», д.н. [NUMBER], під керування відповідача [PERSON] Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року відповідача [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. на користь держави. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «JAGUAR», д.н. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень. Відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА», з лімітом відповідальності 50000,00 грн., франшиза 500,00 грн. Позивач з власної ініціативи замовив у ФОП [PERSON] проведення огляду пошкодженого автомобіля «JAGUAR», д.н. [NUMBER] та складання звіту про вартість відновлювального ремонту. Згідно звіту №9301 від 08.09.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «JAGUAR», д.н. [NUMBER], без урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 312133,39 грн. Разом з цим, позивачем були оплачені послуги за проведення оцінки вартості відновлювального ремонту в сумі 1500,00 грн. ПрАТ «АСК «ОМЕГА» виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 49500,00 грн. Таким чином, різниця складає 264633,39 грн., з яких 262633,39 грн. - матеріальна шкода, 500,00 грн. - франшиза, 1500,00 грн. витрати за проведення експертного дослідження, яка повинна бути відшкодована відповідачем на його користь. Крім матеріальної шкоди позивачу також було завдано моральних страждань, які він оцінює в сумі 9000,00 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму 134040,20 грн. посилаючись на те, що звіт наданий позивачем є неналежною оцінкою вартості відновлювального ремонту, оскільки він складений через два місця після дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, ПрАТ «АСК «ОМЕГА» було замовлено оцінку матеріального збитку на підставі якого визначено розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, який становить 183540,20 грн. та страховою компанією на цій підставі було здійснено виплату страхового відшкодування. Вважає, що вказаний звіт є вірним, а тому він має бути врахованим судом при стягненні матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Представник третьої особи ПрАТ «АСК «ОМЕГА» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, врахувавши письмові пояснення представника ПрАТ «АСК «ОМЕГА», вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» N6 від 27.03.92 року. «Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них». Згідно вищевказаної Постанови Пленуму «Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).» Судом встановлено, що 03.07.2015 року о 13.20 год. по бул. Чоколівському, 36 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «JAGUAR», д.н. [NUMBER], який належить позивачу, та автомобілів «КІА», д.н. [NUMBER], «ACURA», д.н. [NUMBER], та автомобіля «MITSUBISHI», д.н. [NUMBER], під керування відповідача [PERSON] Дана ДТП сталася з вини водія [PERSON], яка керувала автомобілем «MITSUBISHI», д.н. [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілю «JAGUAR», д.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON], завдано механічних пошкоджень. Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року відповідача [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. на користь держави. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» згідно з полісом №АЕ/3829638 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн., розмір франшизи становить 500,00 грн. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність на умовах визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цими та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України та застосовуються норми цього закону. З метою визначення розміру матеріального збитку, який був завданий позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.07.2015 року, ПрАТ «АСК «ОМЕГА» було замовлено оцінку матеріального збитку. Відповідно до звіту №4044 від 19.07.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «JAGUAR», д.н. [NUMBER], без урахування коефіцієнту фізичного зносу, становить 183540,20 грн., з урахуванням 106553,39 грн. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Полісом №АЕ/3829638 передбачена франшиза у розмірі 500,00 грн. Дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 03.07.2015 року по бул. Чоколівському, 36 у м. Києві була визнана ПрАТ «АСК «ОМЕГА» страховим випадком, у зв'язку з чим позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 49500,00 грн., проти чого не заперечували позивач та його представник. Як пояснив в судовому засіданні позивач, ним з власної ініціативи також було замовлено у ФОП [PERSON] проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «JAGUAR», д.н. [NUMBER]. Згідно звіту №9301 про оцінку автомобіля «JAGUAR», д.н. [NUMBER] від 08.09.2015 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 312133,39 грн.без урахування коефіцієнту фізичного зносу, та з урахуванням становить 177912,50 грн. Крім того, позивачем були понесені витрати на проведення експертного дослідження в сумі 500,00 грн. Позивач просив стягнути з відповідача різницю матеріального збитку в сумі 264633,39 грн., з яких 262633,39 грн. - матеріальна шкода, 500,00 грн. - франшиза, 1500,00 грн. витрати за проведення експертного дослідження, на що слід зазначити наступне. Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 вказаного закону, проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно із роз'ясненнями, що містяться в матеріалах у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2013 року №142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395). Відповідно до національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який затверджений Постановою Кабінетів Міністрів України від 10.09.2010 року №1440 та який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна суб'єктами оціночної діяльності. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Як встановлено вище, згідно звіту №4044 від 19.07.2015 року, замовленого страховою компанією, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «JAGUAR», д.н. [NUMBER], без урахування коефіцієнту фізичного зносу, становить 183540,20 грн., з урахуванням 106553,39 грн. Вказаний висновок експерта позивачем не оскаржувався та позивач надав свою згоду на виплату шкоди в розмірі 49500,00 грн., тобто позивач погодився з визначеним розміром заподіяної матеріальної шкоди. Висновок проведено особою-оцінювачем відповідно до сертифікату якості оцінки та у повній відповідності щодо встановленої законом методики проведення оцінки майна і майнових прав, зроблені висновки не суперечать та виключають обсяг ремонтних робіт та запасних частин, вказаних позивачем в наданих товарних чеках та акті виконаних робіт. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ПрАТ «АСК «ОМЕГА», в межах відповідальності за договором страхування, було відшкодовано частину заподіяної матеріальної шкоди, яка була визначена незалежним експертом і розмір якої позивач не оспорював. В свою чергу звіт №9301 від 08.09.2015 року наданий позивачем є необґрунтованим в розумінні вказаних норм закону та враховуючи дату його складання. Отже, при визначенні матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «JAGUAR», д.н. [NUMBER], суд приймає до уваги висновок №4044 від 19.07.2015 року, замовлений ПрАТ «АСК «ОМЕГА». На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача становить 134540,20 грн., виходячи з наступного розрахунку: 183540,20 грн. (розмір матеріального збитку без урахування фізичного зносу згідно звіту) - 49500,00 грн. (виплачена сума страхового відшкодування) + 500,00 грн. (франшиза). Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 134540,20 грн. Крім того, проти вказаного розміру матеріального збитку не заперечував в судовому засіданні представник відповідача. Що стосується відшкодування витрат сплачених за послуги експерта, то вони задоволенню не підлягають, оскільки сплачені за висновок наданий позивачем, який судом не прийнятий до уваги при вирішення даної справи по суті. Позивач також просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду в сумі 9000,00 грн., на що слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору 1345,40 грн.

Outcome: partial