Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, по якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення ВК ОМР №672 від 28.10.2004 року, яким нежилі підвальні приміщення підвалу, загальною площею 95,4 кв.м. у будинку [ADDRESS] визнано комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі ОМР; визнати недійсним Свідоцтво серії СА №428120 від 12.10.2005 року видане виконавчим комітетом ОМР про належність вказаних нежилих підвальних приміщень на праві комунальної власності територіальній громаді м. Одеси в особі ОМР; визнати за [PERSON] право спільної сумісної власності на допоміжні нежилі підвальні приміщення, загальною площею 95,4 кв.м. у багатоквартирному будинку [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідачів. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є власником ? частини кв. [ADDRESS]. Рішенням ВК ОМР № 672 від 28.10.2004 року право власності на нежитлові приміщення підвалу, загальною площею 95,4 кв.м в вищезазначеному будинку визнано комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради та видано свідоцтво серії СА № 428120 про належність вказаних нежитлових приміщень на праві комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі ОМР. Позивач в позові посилається на п.1.1 рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року, в якому зазначено, що допоміжні приміщення ( підвали, сараї, горища, колясочні та інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир ( кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього та просить суд визнати незаконним розпорядження ВК ОМР № 672 від 28.10.2004 року про визнання підвальних приміщень комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі ОМР, скасувати свідоцтва та визнати за нею право спільної сумісною власності на спірні допоміжні нежилі підвальні приміщення . Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідачів до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов не визнає, просить суд справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Суд ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню на підставі наступного. Позивач по справі [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі №966, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 13). Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 672 від 28.10.2004 року нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 95,4 кв.м. у будинку [ADDRESS] визнано комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.9-12). 12.10.2005 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради видане Свідоцтво серії САА № 428120 про право власності на нежилі підвальні приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 95,4 кв. м. на праві комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, що підтверджується копією свідоцтва, наявною в матеріалах справи ( а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Нієто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Позивач в своєму позові посилається на п. 1.1 рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року ( справа № 4-рп/2004) в якому зазначено, що допоміжні приміщення( підвали, сараї, горища, колясочні та інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир ( кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 95, 4 кв. м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], є допоміжним приміщенням. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 672 від 28.10.2004 року та визнання свідоцтва від 12.10.2005 року недійсним про право власності на нежилі приміщення, загальною площею 95,4 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], порушує право Виконавчого комітету Одеської міської ради як власника даних приміщень, а також судом приймається до уваги той факт, що позивачем не доведено, що спірні приміщення належать до допоміжних приміщень багатоквартирних будинків, у зв'язку із чим в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 317, 319, 321, ЦК України, та

Outcome: dismissed