Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачкою. Свої вимоги мотивує тим, що 24.11.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, актовий запис № 410. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, більше як півтора року стосунки між ними напружені, вони не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Він втратив почуття любові та поваги до відповідачки, між ними виникають постійні непорозуміння через різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів. Із врахуванням наведеного, вважає збереження шлюбу таким, що суперечитиме його інтересам, примирення неможливим, а тому просить розірвати шлюб. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з мотивів викладених у такому, позивач додатково пояснив, що із відповідачкою вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. Більше ніж півтора року вони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально, він втратив до відповідачки почуття любові та поваги, з жовтня 2020 р. вони проживають окремо, на примирення категорично не згідний та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 24.11.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 410 /а.с. 7/. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] /а.с. 8/. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюб існує формально, між ними довгий час немає взаєморозуміння, більше півтора року вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, з жовтня 2020 р. припинили спільне проживання, а отже конфлікт має затяжний характер, збереження сім`ї неможливе. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, а відтак суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, а тому підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 264,265, 354-355 ЦПК України,

Outcome: approved