Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, Бахмацької міської ради, Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «ім.Орджрнінідзе» с.Курінь, яке згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №015225 належало померлій 20.03.1996 року [PERSON] та яке було фактично успадковане братом позивача [PERSON] та його батьками [PERSON] та [PERSON], а після смерті останніх позивачем; проте наразі [PERSON] не має можливості належним чином зареєструвати своє право на вищевказану спадщину, оскільки нотаріус відмовляє йому у видачі відповідного свідоцтва з огляду на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №015225, який посвідчує право [PERSON] на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «ім.Орджрнінідзе» с.Курінь, втрачений. Сторони в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач та його представник просять задовольнити позовні вимоги; відповідачі заперечень проти позову до суду не направили. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 20.03.1996 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [INFO] разом з сином - [PERSON], невісткою [PERSON] та онуками [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8). Згідно з повідомленням відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі від 14.02.2017 року № Р-40/0-46/6-17, [PERSON], відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №015225, мала право на земельну частку пай із земель колишнього КСП «ім.Орджонікідзе» (а.с.21). За життя, 03.03.1995 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON]К (а.с.9). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 21.02.2017 року №365/01-16, спадкова справа після померлої [PERSON] не відкривалася, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті (а.с.37). Відповідно до ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON], спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем. [PERSON] помер 09.07.1997 року і спадщину після його смерті, в тому числі і у виді успадкованого після смерті [PERSON] права на земельну частку (пай), відповідно до положень вищевикладених статей, у рівних частинах прийняли батьки померлого [PERSON] та [PERSON], оскільки на момент смерті [PERSON] проживали разом з останнім в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул.Партизанській,67 (а.с.10,11,39,40). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 046547 від 06.11.1998 року, [PERSON] помер 03.11.1998 року. На момент смерті вказана особа була зареєстрована і постійно проживала за вищевказаною адресою разом зі своєю дружиною [PERSON] та позивачем по справі, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, подавши нотаріусу відповідні заяви (а.с.14,15,41,42). Таким чином після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право на 3/4 частини земельної частки (паю) із земель бувшого КСП «ім..Орджонікідзе» було успадкуване [PERSON], а право на 1/4 частини вказаної спадщини успадковане позивачем. [PERSON] померла 28.05.2012 року. (а.с.18). Спадщину після її смерті у встановленому законом порядку прийняв позивач (а.с.43,44). Таким чином, після смерті обох батьків та брата позивач в цілому успадкував право на земельну частку (пай) із земель бувшого КСП «ім.Орджонікідзе», яке згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №015225 належало [PERSON] Однак, у зв»язку з тим, що вищевказаний правовстановлюючий документ втрачений, нотаріус не може видати позивачу свідоцтва про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) (а.с.20). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень п. г ч.1 ст.81 ЗК України, однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку є прийняття спадщини. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Оголошенням, опублікованим в районній газеті «Голос Присеймів»я» від 20.08.2016 року №34 (10824), позивачем було повідомлено про втрату сертифіката на право земельну частку (пай) серії ЧН №015225 з проханням вважати втрачений сертифікат недійсним (а.с.22). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п.2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права на земельну частку (пай) із земель бувшого КСП «ім.Орджонікідзе», яке згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №015225 належало [PERSON] та було фактично успадковане у відповідних частинах братом та батьками позивача, а після смерті останніх успадковане [PERSON], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1217, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved