Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення санкцій за затримку виплати страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2013 року о 08.20 год. на вул. Стрийська-Максимовича в м. Львові з вини [PERSON], відповідальність якого була застрахована у НАСК 'ОРАНТА згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.05.2013 року № АЕ 1269661 /Договір ОСЦПВ ВНТЗ № 1269661/, сталося ДТП, унаслідок якого були завдані пошкодження автомобілю позивача марки ВАЗ р.н.з. ВС 1859 СА. Вказав, що він 29.08.2013 р. звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, а 16.01.2015р. подав повторну заяву про причини невиплати коштів, які, з урахуванням часу на процедури, встановлені пунктом 36.2 Закону України від 01.07.2004 №1961- IV Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, НАСК ОРАНТА повинна була відшкодувати позивачу у термін до 27.11.2013 року включно. Зазначив, що НАСК ОРАНТА зобов'язувалась найближчим часом виплатити страхове відшкодування в розмірі 11832,72 грн., однак свого обов'язку не виконало. Вказав, що Сихівський районний суд м. Львова рішенням від 22.07.2015 року у справі № 464/3706/15-ц, яке набрало законної сили, задовольнив позов [PERSON] до НАСК ОРАНТА, стягнувши з неї на користь позивача заявлені до сплати суми та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Зазначив, що рішення Сихівського районного суду м. Львова 22.07.2015 року у справі № 464/3706/15-ц НАСК ОРАНТА виконало лише 23.11.2015 року. Зауважив, що питання стягнення з [PERSON] частини шкоди, яка відповідає розміру встановленої Договором ОСЦПВ ВНТЗ № 1269661 франшизи у межах провадження по цивільній справі № 464/3706/15-ц судом не вирішувалось. Позивач просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА на користь позивача 11678,00 грн., у тому числі інфляційні втрати від знецінення суми страхового відшкодування у розмірі 7790,39 грн., три відсотки річних у розмірі 202,29 грн., та пеню у розмірі 3685,32 грн.; стягнути з [PERSON] на відшкодування завданої майну позивача шкоди 1000,00 грн.; судові витрати віднести на рахунок відповідача. В подальшому представник позивача подав заяву про залишення позовної вимоги до [PERSON] без розгляду. Представник відповідача НАСК «Оранта» надіслав письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог до НАСК «Оранта». Вказав, що щодо вимоги про стягнення пені закінчився річний строк позовної давності. Зазначив, що позивач по відношенні до страхової компанії не є страхувальником, а потерпілою особою. Просив застосувати до спірних вимог про стягнення пені строк позовної давності. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача НАСК «Оранта» у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак у запереченні на позов вдруге просив перенести судове засідання у звязку із неможливістю направити повноважного представника. Відповідно до ч.2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд. Як вбачається із заперечення на позов представник відповідача вдруге клопотав про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю направити повноважного представника, однак така неможливість та поважність причин неявки представника не підтверджена достатніми доказами. Оскільки перешкод для розгляду справи не було, суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22.07.2015 року вбачається, що судом встановлено наступне. 29 серпня 2013 р. о 08.20 год. на вул. Стрийська-Максимовича в м. Львові відбулось зіткнення між автомобілем ВАЗ р.н.з. ВС 1859 СА, яким керував позивач [PERSON] та автомобілем «Вольво» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.05.2013 р. №АЕ 1269661. Суд вирішив позов задоволити та стягнути з Відкритого акціонерного товариства національної страхової компанії «Оранта» на користь [PERSON] 11832,72 грн. страхового відшкодування, 4308,41 грн. пені, 1510 грн. інфляційних втрат, 502,81 грн. три проценти річних; стягнути з Відкритого акціонерного товариства національної страхової компанії «Оранта» на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили 10.08.2015 року. З виписки по картці/рахунку 5168755621646831 і додаткових рахунках договору за період з 20.11.2015 року по 03.12.2015 року, виданої ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що перерахунок коштів стягнення з НАСК «Оранта» на картку позивача проведено 23.11.2015 року. З розрахунку суми позову, наданого позивачем, вбачається, що різниця між належними до сплати за весь період прострочення з 28.11.2013 року по 22.11.2015 року сумами та сумами, стягнутими за рішенням Сихівського районного суду м. Львова по справі № 464/3706/15-ц, становить: інфляційний борг 7790,39 грн. 3% річних 202,29 грн. пеня 3685,32 грн., а всього 11678,00 грн. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22.07.2015 року, яке набрало законної сили 10.08.2015 року, визначено суму заборгованості ВАТ НСК «Оранта» перед [PERSON] за період з 28 листопада 2013 року по 28 квітня 2015 року в розмірі 18153,94 грн., стягнуто судові витрати. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 січня 2012 року, чинне законодавство не повязує припинення зобовязання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобовязань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З виписки по картці/рахунку 5168755621646831 і додаткових рахунках договору за період з 20.11.2015 року по 03.12.2015 року, виданої ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що перерахунок коштів стягнення з НАСК «Оранта» на картку позивача проведено 23.11.2015 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За таких обставин з НАСК «Оранта» слід стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми та пеню за період з 29 квітня 2015 року по 22 листопада 2015 року включно. Три проценти річних від простроченої суми за період з 29 квітня 2015 року по 22.11.2015 року включно складає 310,36 грн. (з розрахунку 3% х 208/365 х 18153,94). Пеня від простроченої суми за період з 29 квітня 2015 року по 22.11.2015 року включно складає 5654,08 грн. (з розрахунку: за 121 день при розрахунковій ставці 60% - 3610,89 грн.; за 28 днів при розрахунковій ставці 54 % - 752,02 грн.; за 35 днів при розрахунковій ставці 44% - 765,95 грн.; за 24 дні при розрахунковій ставці 44% - 525,22 грн.). Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 202,29 грн. та пені в сумі 3685,32 грн. За таких обставин,

Outcome: partial