Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 05 серпня 2016 року був укладений кредитний договір № 010/0152/82/0107732 та 13 січня 2017 року кредитний договір № 014/0152/82/0122727. Між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 010/0152/82/0107732 від 05 серпня 2016 року та № 014/0152/82/0122727 від 13 січня 2017 року. 28 листопада 2017 року між Акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №\~20171128, відповідно до п. 2.2 якого АТ «КІБ» відступило належне йому право передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, згідно якого новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами, право на одержання яких належить АТ «КІБ». Право вимоги від відповідача грошових коштів за кредитними договорами\~№ 010/0152/82/0107732\~від 05\~серпня 2016\~року та\~№ 014/0152/82/0122727\~від 13\~січня 2017\~року в тому числі перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до\~реєстру боржників\~№7\~договору відступлення\~права вимоги\~№ 20171128\~від 28\~листопада 2017\~року право\~вимоги за\~договорами та\~боржників за основними договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договорам № 010/0152/82/0107732 від 05 серпня 2016 року в загальному розмірі 14413 грн. 16 коп. та за кредитним договорам № 014/0152/82/0122727 від 13 січня 2017 року в загальному розмірі 17333 грн. 19 коп. У зв`язку з укладанням зазначеного договору факторингу АТ «КІБ» відповідно до п. 2.8 договору, відповідачу було направлено лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 28 листопада 2017 року між АТ «КІБ» та відповідачем [PERSON] кредитному договору. Відповідно до п. 3.6 договору факторингу від 28 листопада 2017 року, укладеному між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», в разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами після відступлення права грошової вимоги, АТ «КІБ»» перераховує ці кошти ТОВ «ФК «ЄАПБ» протягом п`яти банківських днів з дати їх отримання. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28 листопада 2017 року, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитними договорами не виконав, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договорам № 010/0152/82/0107732 від 05 серпня 2016 року в розмірі 14413 грн. 16 коп., яка складається з 14073 грн. 09 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 340 грн. 07 коп. заборгованість за відсотками та за кредитним договорам № 014/0152/82/0122727 від 13 січня 2017 року в розмірі 17333 грн. 19 коп., яка складається з 11729 грн. 79 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 1505 грн. 11 коп. заборгованість за відсотками, 4098 грн. 29 коп. заборгованість по пені, у зв`язку\~з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно вимог позовної заяви просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 2 зворот). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 серпня 2016 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» як позикодавцем та відповідачем як позичальником був укладений кредитний договір № 010/0152/82/0107732, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 9000 грн. 00 коп. зі сплатою 42,0 відсотків річних за користування кредитом терміном на 48 місяців (а.с.19), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 13 січня 2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» як позикодавцем та відповідачем як позичальником був укладений кредитний договір № 014/0152/82/0122727, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 166637 грн. 09 коп. зі сплатою 49,9 відсотків річних за користування кредитом терміном на 24 місяці (а.с. 5), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку погашення кредиту. 28 листопада 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20171128 відповідно до умов якого ПАТ «КІБ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ПАТ «КІБ» (а. с. 30-32). У зв`язку з укладенням зазначеного договору факторингу 20 квітня 2018 року ПАТ «КІБ» було направлено відповідачу листи з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 05 серпня 2016 року та 13 січня 2017 року між ПАТ «КІБ» та відповідачем спірним кредитним договорам із зазначенням розміру заборгованості за даними договорами (а.с. 16, 27). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вказані норми матеріального права, позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника. Позивачем доведено, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитні договори, також позивачем доведено, що АТ «КІБ» уступило право вимоги за договором факторингу до позивача. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Комерційний Індустріальний Банк» договору відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами № 010/0152/82/0107732\~від 05\~серпня\~2016\~року та\~№ 014/0152/82/0122727\~від 13\~січня 2017\~року суду не надано. Тобто правомірність переуступки права вимоги АТ «КІБ» позивачу за кредитними договорами відповідача не доведена. Тому суду вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є безпідставними, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561,\~1077,\~1078,\~1082\~ЦК України;\~

Outcome: dismissed