Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання на період навчання, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання на період навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх його доходів (заробітку), щомісяця, починаючи з дати звернення до суду із позовом і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач по справі є його батьком. На сьогодні він досяг повноліття, проте продовжує навчатися на ІІ курсі денної форми навчання в Державному вищому навчальному закладі «Мелітопольський промислово-економічний коледж», а тому потребує матеріальної допомоги від батька. Він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, оскільки продовжує навчання. Відповідач має можливість надавити матеріальну допомогу, яку він потребує. Вищевикладені обставини стали причиною звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з`явився, від нього до початку першого судового засідання надійшла заява, в якій він уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Крім того, позивач просить слухати справу за його відсутності, а уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Оскільки заява позивача про уточнення позовних вимог подана, з урахуванням вимог ч.2 ст. 49 ЦПК України, до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе прийняти її до розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився, суду надав заяву відповідно до якої уточнені позовні вимоги визнав та просив розглядати справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 9 /а.с.4/. На теперішній час [PERSON] досяг повноліття, що підтверджується копією паспорта громадянина України та відповідач повністю припинив сплату аліментів на його утримання, які виплачував до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії довідки Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж» від 05.05.2020 року № 090, [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання спеціальності ЕП Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж». Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року /а.с.5/. У зв`язку з продовженням навчання, позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання позивача, який продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 199, 200 СК України, а також приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на його утримання на період навчання, хоча є працездатним, офіційно працевлаштований в Мелітопольському ОМВК на посаді старшого інспектора відділення комплектування, а отже має можливість надавати таку допомогу, згодний сплачувати аліменти саме в такому розмірі, як просить позивач, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісяця, починаючи з дати звернення із позовом до суду і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення сином 23 років. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 20 березня 2020 року №540-IX». За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону №540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі викладеного,

Outcome: approved