Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 04 грудня 2013 року ПАТ КБ « Приват Банк» ( правонаступник ЗАТ КБ « Приват Банк » ) та [PERSON] уклали договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг «, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06. 03. 2010 року та « тарифами Банку « складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але до суду подав заяву в якій просить про проведення слухання даної справи без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки позивача проти заочного розгляду справи не заперечує ( а. с.51 ). Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подав, а тому згідно ст.ст.169\~ч.4,\~224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без фіксування технічними засобами. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2013 року ПАТ КБ « Приват Банк» ( правонаступник ЗАТ КБ « Приват Банк » ) та [PERSON] уклали договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг «, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06. 03. 2010 року та « тарифами Банку « складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, не повернула отримані кошти та не сплатила нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість - 30943, 19 грн., яка складається: 24521, 36 грн. заборгованість за кредитом; 4072, 15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом; 400, 00 грн. заборгованість по пені та комісії, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф ( фіксована частина ); 1449, 68 грн. штраф ( процентна складова ). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 527 Цивільного кодексу України\~боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно вимогам ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст.599\~та\~625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 28. 02. 2015 року загальна сума боргу за кредитним договором б/н від 04. 12. 2013 року становить 30943, 19 грн.. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту, не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04.12. 2013 року в сумі 30943, 19 грн.. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем не спростовані. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. На підставі ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~599,\~610,\~625,\~631, 1048,\~1049,\~1050, 1054 ЦК України\~та

Outcome: approved