Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.06.2018 року представниками відповідача проведено перевірку позивача за адресою: [ADDRESS] , за результатами якої складено акт про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією від 19.06.2018 року та встановлено відсутність порушень правил користування електричною енергією для населення або правил улаштування електроустановок з боку споживача. Разом з тим, представниками відповідача поза межами вказаної перевірки складений акт про порушення № 050417 від 19.06.2018 року, в якому вказано про порушення позивачем п. 4 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п. 9, 18, 32 правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі поза розрахункових засобів обліку. 02.08.2018 року протокольним рішенням комісії вирішено зобов`язати позивача сплатити вартість за недораховану електричну енергію у сумі 37 448,47 грн, про що складено протокол № 1021 від 02.08.2018 року. Вважає, що під час складання акту про порушення № 050417 від 19.06.2018 року та комісійного прийняття протокольного рішення щодо сплати недорахованої електроенергії відповідачем грубо порушено нормативні акти, що регулюють правовідносини у сфері електроенергетики, позивача притягнуто до відповідальності за відсутності складу порушення та вини, внаслідок чого порушено його законні права та інтереси. Крім того скручені в кільце дроти, попередньо заізольовані на кінцях та залишені самим відповідачем після проведення ним робіт по підключенню позивача до електромережі. Вказаний дріт залишений самим енергопостачальником, а процес скручення такого дроту потребує особливої кваліфікації. Враховуючи викладене, просить скасувати рішення комісії по розгляду актів про порушення ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» від 19.06.2018 року, зобов`язати відповідача здійснити від`єднання безпідставно залишеного ним на опорі під час підключення позивача до електромережі скрученого дроту за адресою: [ADDRESS] . 04.10.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що даний протокол, складений відносно споживача [PERSON] , не встановлює жодних обов`язків для особи, а має рекомендаційних характер щодо сплати нарахованих збитків, тобто є претензією, у випадку незадоволення якої відповідач матиме право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості. Вважає, що оскарження позивачем рішення комісії відповідача не передбачено діючим законодавством, оскільки даний акт має рекомендаційний характер та не зобов`язує споживача до вчинення будь-яких дій. Крім того зазначив, що оскаржуваний акт про порушення складений в присутності та відносно [PERSON] , на ім`я якої відкрито рахунок одержувача електроенергії, а отже яка є споживачем електроенергії та з якою у відповідача виникли договірні відносини в частині постачання та споживання електроенергії. Вважає, що у разі незгоди зі складеним актом, позов мав бути пред`явлений саме [PERSON] , а тому позивач [PERSON] є неналежним позивачем у даній справі і його права судовому захисту не підлягають. 07.11.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що оскільки позивач та [PERSON] перебувають у шлюбі, спільно ведуть господарство та є спільними користувачами електромережі, позивач вважав, що має право не тільки представляти інтереси дружини, але й подавати відповідні позови. Щодо виявлення порушення та складання акту про порушення зазначив, що самовільним підключенням є лише підключення точки вводу, проте оскільки не зафіксована точка доступу до самого будинку, а тому вважає, що відсутній факт несанкціонованого споживання електроенергії та несанкціонованого підключення. 22.11.2018 року судом отримані заперечення відповідача щодо відповіді на відзив, в яких зазначив, що в схемі до акту про порушення відповідачем зображено як точку підключення самовільного приєднання разом з точкою доступу до будинку. Провести детальне обстеження підключення відповідач провести не зміг, оскільки доступу до такого обстеження [PERSON] надано не було. Надані відповідачем у відзиві фотокартки зроблені саме в момент виявлення порушення та є свідченням самовільного підключення, оскільки вони мають детальні посилання та відмітки, де саме було виявлено самовільне підключення. Позивач та його представниця позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заслухавши позивача та його представницю, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.06.2018 за адресою споживача [PERSON] ( [ADDRESS] ) працівниками відповідача Крайнік А.П. та Павловою Л.І. згідно завдання на технічну перевірку електролічильників було проведено технічну перевірку лічильника типу СОЕА09М2, заводський № [NUMBER] , яким обліковувалась електроенергія, спожита споживачем [PERSON] ( [ADDRESS] ). Про проведення технічної перевірки було складено акт технічної перевірки від 19.06.2018 № 2571ПРЗ). Після складання цього акту уповноваженими працівниками відповідача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі за текстом - ПКЕЕН), про що 19.06.2018 було складено акт про порушення № 050417 де зафіксовано порушення у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковим засобом обліку. Самовільне підключення виконано від опори дротом. Пунктом 9 ПКЕЕН визначено, що споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Пункт 18 ПКЕЕН закріплює, що якщо виникає необхідність тимчасового використання електричної енергії для виконання побутовим споживачем робіт протягом декількох годин або діб і встановлення засобу обліку недоцільно або неможливо, побутовий споживач повинен звернутися за відповідним дозволом на тимчасове безоблікове використання електричної енергії до енергопостачальника та укласти з ним відповідний договір. Пункт 32 ПКЕЕН встановлено, що у разі необхідності використання електричної енергії без встановлення засобу обліку (для виконання тимчасових робіт) побутовий споживач оплачує спожиту електричну енергію на підставі договору про тимчасове безоблікове користування електричною енергією, який оформляється під час отримання побутовим споживачем відповідного дозволу енергопостачальника. Відповідно до п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживачів відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущенними споживачами під час користування електричною енергією. Згідно з п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Стаття 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачає відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Так, ч. 1 вказаної статті визначає, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Частина 2 цієї ж статті визначає, що правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є : крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (підпункт 4 вказаної частини ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»). Згідно п. 2 ПКЕЕН самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, які діяли на час складання акту про порушення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, в тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт з чітким викладенням виявлених порушень, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника. При цьому акт про порушення ПКЕЕН - це документ, який фіксує факт здійснення споживачем порушення ПКЕЕН, тобто є підтвердженням виявлення представником енергопостачальника порушення даних Правил (наприклад, самовільне підключення як це мало місце в нашому випадку) та складається на місці виявлення порушення. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення та методики, затвердженої Національною комісію регулювання електроенергетики України. 02.08.2018 року протокольним рішенням комісії розраховано вартість збитків та визначено їх розмір - 37 448,47 грн, про що складено протокол № 1021 від 02.08.2018 року. Вважаючи дії відповідача незаконними [PERSON] пред`явлено до суду позов з метою захисту його прав. Акт порушень № 050417 від 19.06.2018 було складено в присутності та відносно [PERSON] , на ім`я якої відповідачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER] одержувача електроенергії, а отже, яка є споживачем електричної енергії та з якою у відповідача виникли договірні відносини в частині постачання та споживання електроенергії. Тобто відповідач постачає електричну енергію до будинку споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а споживач [PERSON] сплачує спожиту електроенергію відповідно до показників приладу обліку електричної енергії. Зазначене вище підтверджується особовою карткою споживача електричної енергії, а також випискою з особового рахунку споживача електричної енергії, відповідно до якої у відповідача наявна інформація, що власником будинку за адресою: [ADDRESS] (де й було зафіксовано порушення) є саме [PERSON] на підставі свідоцтва про спадкування за заповітом. Отже, позов мав би бути пред`явлений саме [PERSON] (у разі її незгоди зі складеним актом про порушення і прийнятим відносно нього рішенням). Позивачем [PERSON] не доведено перед судом те, що складений відповідачем акт порушень стосується саме його прав та інтересів, що потребують судового захисту. Посилання на те, що позивач є чоловіком споживача [PERSON] , спільно користуються житловим будинком, який є їх спільною сумісною власністю суд визнає недостатніми для того щоб вважати його права порушеними діями відповідача при фіксації порушень ПКЕЕН. Доказів щодо спільної власності на житловий будинок суду не надано, а встановлені судом обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що будинок набуто [PERSON] у спадок, що виключає можливість поширення на нього режиму спільного сумісного майна подружжя. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) права й обов`язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст. 16 ЦК України. Враховуючи те, що судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує можливість судового захисту прав позивача, суд вважає, що позивач [PERSON] не є належним позивачем у даній справі, у зв`язку з чим ухвалює рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed