Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання, посилаючись на те, що він є інвалідом другої групи з дитинства, тому потребує постійного лікування, на яке витрачає значні кошти. Відповідач не цікавиться його станом здоров»я, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Проте, він є працездатним, хронічними захворюваннями не страждає. В зв'язку з викладеним [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на його утримання, як непрацездатного та такого,що потребує матеріальної допомоги у твердій грошовій сумі по 600грн, щомісячно. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій зменшив свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів, а саме: прохав стягнути з [PERSON] на своє утримання аліменти як непрацездатного та такого, що потребує матеріальної допомоги у твердій грошовій сумі по 250 грн, щомісячно; справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення уточнених позовних вимог позивача не заперечує, прохає справу слухати у його відсутність. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON],[INFO], є рідним сином [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Із копії пенсійного посвідчення № [NUMBER],виданого Пенсійним фондом України вбачається,що [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства та отримує пенсію в розмірі 1174,00грн(а.с.6,7,8). Як зазначив позивач у своєму позові, що в зв»язку з захворюванням він постійно потребує медичного лікування, на яке витрачає значні кошти. Відповідач не цікавиться його станом здоров»я та матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. Викладене підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Для виникнення обов'язку батька утримувати повнолітнього сина потрібні наступні умови: син має бути непрацездатним, має потребувати матеріальної допомоги та батько має бути матеріально забезпеченим і здатним утримувати свого сина. Відповідач не надав суду заперечень щодо неможливості надавати грошову допомогу сину, інформації щодо свого матеріального стану та стану здоров»я також не надав. Син вважається непрацездатним у разі настання інвалідності і потреба в матеріальній допомозі визначається залежно від наявності прожиткового мінімуму. Аліментний обов'язок батька не пов'язується із працездатністю, а лише з його матеріальним станом. За рішенням суду кошти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст.182 СК України. За правилами ст.ст.182,183,184 СК України при визнанні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Тому суд вважає доцільним, визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved