Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для звернення до Новопсковського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 26.07.2015. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 26.07.2015 померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,14 га, сінокосів та пасовищ, розташованих на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. За життя бабуся залишила на його користь заповіт, згідно якого все своє майно заповіла йому. Спадкоємців, які мають обовязкову частку у спадщині немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має змоги, так як пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті бабусі. Строк для прийняття спадщини пропустив по тій причині, що вони проводили поховання бабусі, понесли матеріальні розходи, тому деякий час він знаходився у скрутному матеріальному становищі, так як має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружина на той момент не працювала, необхідно було утримувати сім?ю, тому вимушений був виїздити на заробітки до Росії. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.07.2015 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЕД №478503, виданим 28.07.2015 виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Згідно довідки № 815, виданої 08.11.2016 виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована за адресою: вул. Вишнева (Октябрська), 39, с. Заайдарівка Новопсковського району Луганської області, знята з реєстраційного обліку у звязку зі смертю 26.07.2015, на час смерті була зареєстрована і проживала одна. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,1400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» розміром 6,43 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Вказані обставини підтверджуються Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №041236, виданим 30.04.2003 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 310; сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0060887, виданим 16.12.1996 Новопсковською районною державною адміністрацією, зареєстрованим 24.01.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 310. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON] Вказана обставина підтверджується заповітом від 18.05.1988, посвідченим секретарем виконкому Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Ворошиловградської області, зареєстрованим в реєстрі за № 35. Судом також встановлено, що 27.04.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого відчужував [PERSON] передає у власність набувачу [PERSON] житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями, які розташовані на земельній ділянці розмір та кадастровий номер якої не визначений, бо земельна ділянка не є власністю відчужувача, за адресою: с. Заайдарівка Новопсковського району Луганської області, вул.Октябрська, 39, узамін чого набувач [PERSON] зобовязується забезпечувати відчужувача [PERSON]І довічно. Вказаний договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1444. Постановою приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу від 05.03.2016 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилося після смерті [PERSON], у звязку з тим, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45878129, сформованою 22.11.2016 Новопсковською державною нотаріальною конторою, приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 58673728. Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подав заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у звязку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права. Щодо поважності причин для своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини суд зазначає таке. Судом встановлено, що причиною пропуску позивачем встановленого законом строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини було те, що позивач після смерті бабусі перебував у скрутному матеріальному становищі, оскільки поніс витрати на поховання бабусі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружину, яка в той час не працювала, у звязку з чим виїздив на заробітки в Росію. Суд вважає вказані причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважними. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, зважаючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved