Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства »Українська охоронно-страхова компанія» 1842, 60 гр. збитків та 1000, 00 гр. франшизи з відповідача [PERSON] Посилається в позові на те, що 06.06.2013 року між ПрАТ » Арсенал Страхування» та Представництвом « ЕВЕР Нейро Фарма ГмбХ» було укладено додаткову угоду №4 до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №155/13-Т/Дп/01 від 14.03.2013 року, за яким товариство взяло на себе зобов»язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н. [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 11.10.2013 року на б. Шевченка, 41-Б в м. Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Skoda Fabia», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ВАЗ д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 15.11.2013 року винним у ДТП був визнаний відповідач [PERSON] В результаті ДТП застрахований ним автомобіль, що належить Представництву « ЕВЕР Нейро Фарма ГмбХ», був пошкоджений, і відповідно до рахунку-фактури № ЦБ 00001097 від 11.10.2013 року вартість його відновлювального ремонту становить 3497, 40 гр. На виконання умов договору, страхового акту № 155/13-Т/Дп/01-12 від 30.10.2013 року та рахунку № ЦБ 00001097 від 11.10.2013 року Представництву « ЕВЕР Нейро Фарма ГмбХ» було виплачено 2842, 60 гр. страхового відшкодування. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ» Українська охоронно-страхова компанія». 18.12.2013 року ПАТ» Українська охоронно-страхова компанія» було направлено претензію про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, однак на момент звернення до суду відповідь на претензію надана не була і страхове відшкодування виплачено не було. Полісом №АС/2075645, яким була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, передбачена франшиза в розмірі 1000,00гр. Виходячи з цього, вини відповідача в ДТП, в результаті якої був пошкоджений застрахований ним автомобіль, просить задовольнити позов. Представник позивача та відповідач [PERSON] звернулися до суду з заявами і просять розглядати справу в їх відсутності. Відповідач - Приватне акціонерне товариство» Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання свого представника також не направив, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності його представника. При цьому відповідач подав до суду заперечення, якими просить у позові відмовити, т.я. сума страхового відшкодування була виплачена позивачу платіжним дорученням № 6214 від 09.09.2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача,виходячи з наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В силу ст. 27 Закону України» Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні приписи містяться у ст. 993 ЦК України. Встановлено, що 06.06.2013 року між ПрАТ» Арсенал Страхування» та Представництвом « ЕВЕР Нейро Фарма ГмбХ» було укладено додаткову угоду №4 до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №155/13-Т/Дп/01 від 14.03.2013 року, за яким товариство взяло на себе зобов»язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н. [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 11.10.2013 року на б. Шевченка, 41-Б в м. Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Skoda Fabia», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ВАЗ, д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача. Постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 15.11.2013 року винним у ДТП був визнаний відповідач [PERSON] Відповідно до рахунку-фактури № ЦБ 00001097 від 11.10.2013 року вартість відновлювального ремонту застрахованого позивачем автомобіля«Skoda Fabia», д.н. [NUMBER] становить 3497, 40 гр. 04.02.2013 року платіжним дорученням № 22695 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 2842, 60 гр. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ» Українська охоронно-страхова компанія». Згідно з Полісом №АС/2075645 від 05.04.2013 року ліміт відповідальності становить 50000,00гр., франшиза - 1000,00гр. / а.с. 5 - 19; 52 - 56 / Платіжним дорученням № 6214 від 09.09.2014 року ПАТ» Українська охоронно-страхова компанія» було виплачено позивачу 1842, 60гр. страхового відшкодування за вирахуванням франшизи. За таких обставин підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні. Відповідно до п. 9.1 Закону України» Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з п.12.1 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, тобто страхова сума, що належить до виплати, зменшується на суму франшизи, яка підлягає стягненню з винної особи в ДТП. З врахуванням викладеного вище, виплатою відповідачем - ПАТ» Українська охоронно-страхова компанія» страхового відшкодування позивачу, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача в цій частині. В той же час з врахуванням даної норми закону суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] 1000.00гр. франшизи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з даної норми закону,а також враховуючи, що належна до сплати відповідачем сума була перерахована позивача після його звернення до суду та знаходження справи в суді, суд приходить до висновку про стягнення сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду пропорційно сум, які підлягали стягненню з обох відповідачів, а саме: 85, 70гр. з [PERSON] та 157, 90 гр. з Приватного акціонерного товариства» Українська охоронно-страхова компанія».

Outcome: partial