Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив 06 травня 2016 року між ПАТ «Сбербанк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого на підставі зареєстрованих змін до Статуту від 10.05.2018 року є Акціонерне товариство «Сбербанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №54277-ФО/2016/83, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 97 375,69 грн. на цілі зазначені у пункті 1.3. цього Договору, а позичальник зобовязалась своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку, передбаченому Графіком Додаток №1 до Кредитного договору. Кінцевий термін повернення кредиту - 05 травня 2021 року, що передбачено п.8.1. Договору. Відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 07.05.2018 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 192\~871,25 грн. гривень, з яких: 97\~375,69 грн. - заборгованість за кредитом; 74\~996,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, у тому числі прострочена 43\~569,94 грн.; 3\~956,13 грн. пеня за прострочена повернення заборгованості за кредитом; 15\~882,59 пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а також штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту 660,00 гривень. Оскільки на вимоги позивача відповідачка заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором № 54277-ФО/2016/8 від 05.05.2016 року в розмірі 192\~871,25 грн. разом із судовими витратами у вигляді сплати судового збору у сумі розміром 2893,07 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавала, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06 травня 2016 року між ПАТ «СБЕРБАНК», правонаступником всіх прав та зобовязань якого на підставі зареєстрованих змін до Статуту від 10.05.2018 року є Акціонерне товариство «СБЕРБАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №54277-ФО/2016/83, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 97 375,69 грн. для погашення заборгованості за кредитом що отриманий позичальником від банку за Кредит готівкою на невідкладні потреби №45466-ФО/2015/83 від 22.04.2015 року. Відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 07.05.2018 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 192\~871,25 грн. гривень, з яких: 97\~375,69 грн. - заборгованість за кредитом; 74\~996,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, у тому числі прострочена 43\~569,94 грн.; 3\~956,13 грн. пеня за прострочена повернення заборгованості за кредитом; 15\~882,59 пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а також штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту 660,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Дана правова позиція викладена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.10.2015 року №6-2003цс15, яка відповідно до ст. 263 ЦПК України враховується судом. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором у розмірі 660,00 грн. - відмовити. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що до теперішнього часу відповідачка заборгованість у повному обсязі не сплатила, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» (ЄДРПОУ 25959784) заборгованість за кредитним договором від 06.05.2016 року у сумі 192 211,25 гривень, в тому числі: 97\~375,69 грн. - заборгованість за кредитом; 74\~996,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3\~956,13 грн. заборгованість за пенею за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 15\~882,59 заборгованість за пенею за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до ст. 141 покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1,5 відсотка задоволених вимог у розмірі 2883,17 гривень

Outcome: partial