Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 4 792,57 грн. матеріальної шкоди та 50 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяних йому злочином. Вимоги обґрунтовує тим, що вироком суду від 29 січня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину за ч.1 ст. 125 КК України, за яким останній завдав позивачу легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми та струсу головного мозку, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн. На своє лікування, включаючи медичні препарати та пальне на проїзд до місць лікування, ним були витрачені значні кошти, що підтверджується відповідними чеками та квитанціями на суму 4 792,57 грн. Крім матеріальної шкоди, йому з вини відповідача завдано моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях. Так, позивач тривалий час перебував на лікуванні, не маючи змоги працювати і заробляти кошти, які необхідні для оплати свого лікування, яке в свою чергу вимагало значних витрат. На сьогоднішній день заподіяні тілесні ушкодження дають про себе знати, проявляючись часто у значному болю в голові, запамороченнях. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилався на те, що за вироком суду його визнано винним у заподіянні [PERSON] тілесного ушкодження у вигляді синця в області лівого плеча, а не у вигляді черепно - мозкової трпавми та струсу головного мозку, до якого він не має ніякого відношення. Виходячи з цього, вважає, що з його вини позивач ні матеріальних, ні моральних страждань не зазнав, а тому просить у позові відмовити. При цьому звернув увагу суду на медичні препарати, які купував позивач, вартість яких просить відшкодувати за рахунок відповідача. Вважає, що товарні чеки № 195 від 24.07.13 та № 202 від 25.06.13 викликає сумнів у їх достовірності. З інших чеків взагалі не прослідковується ні сума, ні перелік придбаних ліків, тобто не містять відомостей, що кошти на суму 4792,57 грн. були витрачені у зв'язку з заподіяним тілесним ушкодженням у вигляді синця в області лівого плеча. Також додані квитанції про сплату позивачем 15.10.13 р. 1500 грн. та 2500 грн. за адвокатські послуги [PERSON], у позові ж сума 4000 грн. обрахована як витрати на власне лікування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 29 січня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн. Вироком суду було встановлено, що відповідач 22 червня 2013 року близько 13.35 год., перебуваючи на території ферми товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське» розташованої в с. Грабовське Краснопільського району Сумської області, на грунті раніше виниклих неприязних відносин вчинив сварку з раніше знайомим [PERSON], в ході якої умисно вдарив останнього в область лівого плеча, завдавши легке тілесне ушкодження у вигляді синця в області лівого плеча /копія ас. 5/. Судове рішення набрало законної сили. Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов`язковим для суду лише щодо з`ясування питань, чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України. Так, з листка непраценздатності Краснопільської ЦРЛ серія АГБ №827068 вбачається, що з 22.06.13 по 01.07.13 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Струс головного мозку. Причини непрацездатності: нещасний випадок на виробництві та його наслідки /копія ас.22/. З листка непраценздатності Краснопільської ЦРЛ серія АГБ № 827175 вбачається, що з 24.07.13 по 02.08.13 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Стан після отриманої ЧМТ струсу головного мозку. Причини непрацездатності: загальне захворювання /копія ас.23/. З Довідки про доходи виданої [PERSON] ТОВ «Грабовське» вбачається, що останній працюючи на посаді пастуха отримав за травень - липень 2013 р. доходи на загальну суму 5 468 грн. /копія ас. 24/. З банківських квитанцій № 2104. 380. 3 та № 2104.380.1 від 15.10.2013 р. на суму, відповідно, 1500 грн. та 2500 грн. вбачається, що отримувачем коштів від [PERSON] є [PERSON]. Квитанція № 2104. 380.2 від 15.10.2013 р. вказує про сплату [PERSON] комисії на суму 25.00 та 15.00 грн., а усього 40 грн. /копії ас. 2/ З інших квитанцій, товарних чеків вбачається, що позивачем купувались медикаменти, анальгін, шприци тощо /копії ас. 3-4/. Яким чином вживання позивачем даних препаратів стосується події 22 червня 2013 року та отриманої з його слів закритої черепно - мозкової травми та струсу головного мозку позивач судовому засіданні не довів, як і не довів, чи пов'язано вживання позивачем даних препаратів, виходячи з його телесним ушкодженням. В силу ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.57, ч.1 ст.58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як встановлено вище, юридичною підставою відповідальності в порядку ст.1166 ЦК України є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Виходячи з викладеного вище, характеристики препаратів, чеки на придбання яких надано позивачем, не доведення в судовому засідання причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача внаслідок вчиненого ним злочину, та станом здоров'я позивача після отриманих тілесних ушкоджень, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в цій частині. Відповідно до ст. ст. 23 ч. 2 п. 1, 1167 ч. ч.1, 2 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Суд вважає, що отримання позивачем тілесні ушкодження мали місце та призвело до притерпіння останнім фізичного болю, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача. Виходячи з цих обставин, взаємовідносин сторін, причини, за яких позивачу були завдані тілесні ушкодження відповідачем, та їх наслідки, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в відшкодування моральної шкоди 1000,00грн. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з цих обставин та викладеного вище,суд не приймає до уваги твердження відповідача в судовому засіданні щодо відсутності його вини в заподіянні тілесних ушкоджень позивачу. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до п.п. 2 та 6 ч.1 ст. 5 Закону від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, а також за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Виходячи з того, що позивачем при зверненні до суду судовий збір сплачений не був, належна до сплати сума судового збору в зв'язку з частковим задоволенням вимог позивачки має бути стягнута з відповідача на користь держави. Відповідно до Закону України « Про Державний бюджет України» мінімальна заробітна палата на момент звернення позивача до суду становила 1218,00гр. За подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243, 60гр. Виходячи з цього та розміру задоволених судом позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 243, 60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 1166, 1177 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial