Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство\~Комерційний банк\~«Приватбанк»,\~Першого відділу\~державної виконавчої\~служби м.\~Чернівці Головного\~територіального Управління\~юстиції у\~Чернівецькій області,\~третя особа\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Швець Руслан\~Олеговичпро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на наступні обставини. 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Швець Русланом\~Олеговичембуло вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21082, згідно з яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» із [PERSON] заборгованість, що виникла по Кредитному договору від 29.04.2011 р. в сумі 107 447 грн. 36 коп. та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. Відповідно до даного виконавчого напису Першим відділом\~державної виконавчої\~служби м.\~Чернівці Головного\~територіального Управління\~юстиції у\~Чернівецькій областібуло відкрито виконавче провадження ВП № 56609627. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог законодавства, внаслідок чого порушено його права та охоронювані законом інтереси, зокрема трирічний строк для пред`явлення вимоги про стягнення коштів із [PERSON] по кредитному договору сплинув, крім цього банком не були надані документи, які підтверджують безспірність та наявність заборгованості. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.11.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований у реєстрі № 21082 про стягнення заборгованості в сумі 107447,36 грн., 2) скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 56609627 від 14.06.2018 року. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, від нього надійшла до суду заява, в якій просив розглядати справи у його відсутності, також подав відзив на позовну заяву. Представник Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального Управління юстиції у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами\~єбудь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступні обставини. 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Швець Русланом\~Олеговичембуло вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21082, згідно з яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» із [PERSON] заборгованість, що виникла по Кредитному договору від 29.04.2011 р. в сумі 107 447 грн. 36 коп. в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту 4791,57 грн., - заборгованість за відсотками 92424,17 грн., - заборгованість з комісії та пені у розмірі 4638,89 грн. - заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн., - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 5092,73 грн. витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення 2285 днів, а саме з 29.04.2011 року по 31.07.2017 року. Відповідно до даного виконавчого напису 14.06.2018 року Першим відділом державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального Управління юстиції у Чернівецькій області було відкрито виконавче провадження ВП № 56609627. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу було додано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.04.2011 року замість засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, тому суд дійшов до висновку про те, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості не є тим документом, що посвідчує безспірність визначеної до стягнення суми боргу. Нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В постанові від 19 березня 2014 року (справа № 614 цс 14) Верховним Судом України висловлена правова позиція, а саме «відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору». Відповідно до п. 3.4 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. З копії військового квитка та з відповіді на запит встановлено, що [PERSON] був мобілізований і в період з 12.06.2014 по 14.06.2014 перебував на території військової частини [NUMBER] , що в свою чергу спростовує зазначену в розрахунку заборгованості операцію від 13.06.2014 року по сплаті коштів на суму 11,11 грн. Незважаючи на те, що останнє погашення заборгованості нібито мало місце 13.06.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про вчинення виконавчого напису звернулось до нотаріуса 16.11.2017р. і при поданні заяви про вчинення виконавчого напису ставилась вимога про стягнення коштів за кредитним договором, починаючи з 29.04.2011 року, а отже, виконавчий напис від 16.11.2017 року, у порушення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», було вчинено після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Крім цього,\~відповідно до\~п.\~1.\~ч.2\~ст.\~258\~ЦК України\~позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З розрахунку заборгованості вбачається, що штрафи та пеня нараховувались ще з 01.07.2012р., відповідно виконавчий напис вчинений за межами спеціального строку позовної давності. У даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» із позивача грошової суми, адже документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив нормист.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у приватного нотаріуса законних підстав для посвідчення виконавчого напису, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В іншій частині позову слід відмовити, оскільки обґрунтованих підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 56609627 від 14.06.2018 року позивачем не наведено, а визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - не може слугувати підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: partial