Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовомпро захист честі , гідності та ділової репутації , про спростування інформації , опублікованої в засобі масової інформації , стягнення моральної шкоди. Позивач зазначив , що в січні 2015 року в мережі Інтернет на інтернет-сервісі You Tube розміщено відеоролик з промовою [PERSON] «Правда про зажравшихся олигархов города Сватово и о нечестной мобилизации на Востоке» (мовою оригіналу) . Станом на 5 лютого 2015 року зазначений відеоролик мав 672 перегляду , тому інформація є розповсюдженою . Зміст відеоролика промова [PERSON] : «… правит нашим районом [PERSON] , который в свое время пришел к власти , организовал свою агрофирму «Гончаровскую» , развалил полностью село Гончаровку , уложил полностью все производство , которое было. Сейчас человек пришел руководить районом. Не может навести порядок в своем селе …Почему мои дети должны защищать его бизнес? Это человек , который всеми правдами и неправдами скупил более 1000 га земли… Человек , который более 500 га земли припахал , не облагается налогом , нигде не числится… Во всех районах бардак и беспредел. Борзило-это человек, который бегал с автоматом …». Саме ця інформація є недостовірною та порочить його честь та гідність, шкодить його діловій репутації . Вважає, відповідач поширив про нього негативну інформацію , яка є недостовірною , що підтверджується наступним . В 2001 році він заснував агрофірму «Гончарівська» , керівником якої пропрацював близько 13 років. З 6 травня 2014 року він працює на посаді голови Сватівської районної державної адміністрації. Саме в такій послідовності розвивалась його карєра , а не навпаки , як говорить відповідач. На сьогодні керівником агрофірми «Гончарівсьа » є [PERSON] Призначення його , людини , яка все життя працювала в сільському господарстві та всією душею вшановує українську державність , на посаду голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області він розцінює як велику життєву відзнаку. Він розуміє рівень відповідальності, покладеної на нього в звязку з призначенням на цю посаду і його моральні принципи в жодному разі не дозволили б йому вчинити дію, яка б примусила Президента України пошкодувати про його призначення. Як голова райдержадміністрації , 24 серпня 2014 року він був нагороджений почесною грамотою Луганської обласної державної адміністрації за проявлений патріотизм , мужню громадянську позицію. За час його перебування на посаді голови райдержадміністрації своєчасно і в повному обсязі фінансуються видатки по заробітній платі , розрахункам за спожиті енергоносії , своєчасно виплачуються пенсії, в районі на високому організаційному рівні проведено роботу по підготовці до оздоровлення та відпочинку дітей влітку 2014 р., проводиться робота по соціальному забезпеченню осіб , переміщених з тимчасово окупованих територій Донбасу. Ряд статей-подяк , які опубліковані в виданні територіальної громади району «Новини Сватівщини» , свідчать про те, що робота райдержадміністрації під його керівництвом наповнена гуманізмом , милосердям , сердечним відношенням до людей. Мешканці [PERSON] територіальної громади обирали його депутатом Сватівської районної ради. Актами звірки щодо сплати агрофірмою «Гончарівська» платежів до бюджету підтверджується, що агрофірмою податки до бюджету сплачуються в повному обсязі та своєчасно . Довідки [PERSON] ЗОШ свідчать , що завдяки плідній співпраці освітян з керівництвом агрофірми «Гончарівська» в 2011-2014 роках в результаті спонсорської допомоги з боку агрофірми в школі робляться ремонти , вивозиться побутове сміття , розчищається сніг , на свята придбаються солодощі та призи. [PERSON] сільської ради від 28.01.2015 за №60 засвідчено внесок агрофірми «Гончарівська» в розвиток соціальної сфери [PERSON] територіальної громади. Як керівник агрофірми «Гончарівська» він був у 2012 році нагороджений почесною грамотою Сватівської районної державної адміністрації та Сватівської районної ради за вагомий особистий внесок в розвиток сільськогосподарського виробництва на Сватівщині , високий професіоналізм та почесною грамотою Сватівської районної державної адміністрації та Сватівської районної ради за вагомий особистий внесок у соціально-економічний розвиток району , активну участь у громадському житті. Відомості про нього, як керівника агрофірми «Гончарівська» та про саму агрофірму внесено до Всеукраїнської книги «[PERSON] та пошана Україна 1991-2011 ». Все вищевказане підтверджує , що [PERSON] поширив недостовірну інформацію -інформацію , яка не відповідає дійсності та містить відомості про події та явища , яких не існувало взагалі. Під час поширення зазначеної інформації , [PERSON], висловлював свої твердження в образливій , принизливій , непристойній формі. Промова [PERSON] викладена в стверджувальній формі і тому відноситься не до оціночних суджень чи припущень , а до фактів , які підлягають доведенню. Враховуючи положення діючого законодавства та щоденну роботу , яка здійснювалася ним раніше , як керівником агрофірми задля розвитку соціальної сфери в с.Гончарівка , проводиться ним , як головою Сватівської райдержадміністрації на виконання норм Конституції та законів України та з метою здійснення виконавчої влади у Сватівському районі , він позицінує себе як людину , яка діє на засадах відповідальності перед громадою і державою за свою діяльність , верховенства права , законності , пріоритетності прав людини , гласності , поєднання державних і місцевих інтересів. Разом з тим, поширивши недостовірну інформацію стосовно нього , [PERSON] представив його в очах оточуючих , як неспроможного та безвідповідального керівника , такого , що порушує закони. Його ділова репутація , професійна карєра як державного службовця , подальші службові перспективи перебувають під загрозою. Пошириючи дану інформацію , відповідач не посилається на жодне офіційне джерело її отримання. Вказане дає підстави вважати , що вона є вигаданою і цілком недостовірною. Крім того, у звязку із неправомірними діями зі сторони відповідача він зазнав значної моральної шкоди , яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Ця ситуація викликала в нього моральні страждання , змусила його сильно нервувати і переживати. Крім цього , протиправні дії відповідача спричинили порушення його звичного життєвого укладу , тому що у нього зявилась необхідність відстоювати свої права у судовому порядку , витрачати на це багато свого часу. Відшкодування заподіяної йому моральної шкоди визначив у сумі 5000 грн., залежно від глибини душевних страждань , ступеня вини відповідача та приниження його честі та гідності серед інших осіб. Моральна шкода , заподіяна йому відповідачем , полягає в тих душевних стражданнях , яких він зазнав внаслідок приниження його честі та гідності , а також ділової репутації , як публічної особи та керівника. Внаслідок розповсюдження відповідачем неправдивої інформації щодо нього , він зазнав погіршення стану здоров я через підвищення артеріального тиску , серцевих нападів та безсоння. Тому оцінив завдану йому відповідачем моральну шкоду в сумі 5000 грв. Такий розмір відшкодування на його думку відповідає вимогам розумності та справедливості. Просить суд визнати інформацію , поширену в січні 2015 року [PERSON] в мережі Інтернет на інтернет-сервісі You Tube в відеоролику під заголовком «Правда про зажравшихся олигархов города Сватово , и о нечестной мобилизации на Востоке» стосовно нього: «… правит нашим районом [PERSON] , который в свое время пришел к власти , организовал свою агрофирму «Гончаровскую» , развалил полностью село Гончаровку , уложил полностью все производство , которое было. Сейчас человек пришел руководить районом. Не может навести порядок в своем селе …Почему мои дети должны защищать его бизнес? Это человек , который всеми правдами и неправдами скупил более 1000 га земли… Человек , который более 500 га земли припахал , не облагается налогом , нигде не числится… Во всех районах бардак и беспредел. Борзило-это человек, который бегал с автоматом …»,-недостовірною та такою , що порушує та ганьбить ділову репутацію , принижує його честь та гідність. Зобовязати відповідача спростувати протягом тижня , з дня набрання рішення суду законної сили , недостовірну інформацію про нього у такий же спосіб , у який вона була поширена : викласти відеоролик в мережі Інтернет на інтернет- сервісі You Tube з промовою наступного змісту :«Шановні громадяни ! В відеоролику під заголовком «Правда про зажравшихся олигархов города Сватово , и о нечестной мобилизации на Востоке» мною було поширено недостовірну інформацію , яка порушує та ганьбить ділову репутацію, принижує честь та гідність [PERSON]. Я розповсюдив недостовірну стосовно [PERSON] , як людини , яка неспроможна до керівництва та людини , яка порушує діючі закони . Фактично , [PERSON] цілеспрямований , відповідальний керівник , має досвід роботи в управлінській сфері , у вирішенні соціально-економічних , житлово-комунальних , гуманітарних питань. [PERSON] працездатний , дисциплінований , вимогливий до себе. Здатний до прийняття самостійних і виважених рішень. Мені не відомо про здійснення ним будь-яких дій , які б порушували діюче законодавство . Інформація , поширена мною в мережі Інтернет на інтернет-сервісі You Tube в відеоролику під заголовком «Правда про зажравшихся олигархов города Сватово , и о нечестной мобилизации на Востоке» стосовно [PERSON] є моєю власною вигадкою». Стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000 грв. та понесені судові витрати . ( а.с.9-14) . В подальшому згідно поданої заяви позивач зменшив суму моральної шкоди приймаючи до уваги матеріальне становища відповідача , а також бажаючи надати справі морально-етичного забарвлення , що не містить в собі будь-якого матеріального інтересу - в розмірі 1 гривні ( а.с.109). Згідно поданих додаткової та уточненої позовних заяв ( а.с.129-132, 180-181) позивач також просить визнати недостовірною та такою , що порочить його гідність , честь та ділову репутацію інформацію, розповсюджену відповідачами [PERSON] та редакцією газети «Сватівські відомості» в публікаціях в газеті «Сватівські відомості » №17 від 22.04.2015 року «[PERSON] при владі горе громаді», де окрім оціночних суджень та загальної негативної оцінки його особистості , містяться неправдиві фактичні дані та декілька тез з претензією на фактичне обґрунтування, а саме; - відповідач [PERSON] заявив що він «вважав зайвим та довів до повної ліквідації консервний завод , тваринницький комплекс , сільський клуб , фруктовий сад , двоповерхову будівлю на два підїзда у центрі села …, через безробіття люди почали виїздити з села , село поступово стало руйнуватися ». Звинувачення відповідача в навмисних діях щодо руйнування соцсфери та виробничих потужностей села Гончарівка доказів не мають. [PERSON] огульно звинувачує його у всіх негативних процесах , що відбувалися в селі при зміні соціально-політичного ладу у країні , краху СРСР , соціалізму та системи колгоспів та радгоспів. Він не обізнаний стосовно того , що він (позивач) не був директором радгоспу «Учбовий» , на балансі якого перебували вищезазначені обєкти. Агрофірма «Гончарівська» , яку він створив та очолив в 2001 році,-не є правонаступником радгоспу «Учбовий». - [PERSON] звинувачує його в аморальному заволодінні земельним паєм [PERSON] . На ці закиди відповіла сама [PERSON] , яка в своєму дописі до «Сватівських відомостей » від 06.05.2015 року під назвою «Чиста правда і чиста брехня » спростувала вигадки та інсинуації [PERSON] . Як вбачається з вказаної публікації , [PERSON] вважає , що кошти на операцію , отримані від неї , дійсно врятували життя її покійному чоловіку . Вона обурена також з приводу брехливих звинувачень в розвалі інфраструктури села Гончарівка. Дописувачка зазначає , що завдяки його матеріальній підтримці збережено 2 ФАПи, 2 дитячі садки , 2 пошти, школу , СПТУ , спортивний комплекс . Зазначає , що багатьом молодим сімям допоміг придбати житло , вивчити дітей . Коштами агрофірми «Гончарівська» фінансуються чистка доріг взимку тощо. Допомога армії відома всім односельцям , окрім відповідача , який з певних особистих причин керується лише ненавистю. - [PERSON] звинувачує його в скоєнні правопорушень , жертвами яких , за твердженням відповідача , є [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON] . Неправдивість зазначених звинувачень зрозуміла кожній розумній людині , оскільки ці особи жертвами себе не вважають та жодних претензій , а, тим більше , заяв до правоохоронних органів , не спрямували. Незаконне нецільове використання ним земель сінокосів [PERSON] сільради є зловнамисною видумкою відповідача , яка не спирається на факти та має голослівний характер. - [PERSON] не має жодних моральних барєрів і, вичерпавши свою фантазію стосовно його «злочинних діянь» , зосереджується на членах його сімї, зокрема, сині. Він пишається своїм сином , який , як керівник МНС району , організував влітку 2014 року транзитний пункт для переселенців із зони АТО, забезпечував його безперебійне функціонування протягом майже 5 місяців. [PERSON] своєю працею протягом 2014 року довів свій професіоналізм , патріотичність та вірність Україні. Діяльність голови МНС не залишалася непоміченою мешканцями району , як то вбачається з публікації в «Голосі громади» від 15 травня 2015 року , автором якої є громадський активіст [PERSON], голова осередку Сватівських козаків. Але ж відповідач не знайшов нічого ліпшого , ніж глузувати з зовнішності сина , що свідчить про низький рівень культури відповідача. В провину сину відповідач ставить правопорушення , начеб-то , скоєне на автомобілі Сватівського райвідділу МНС в невідомий рік невідомими особами. Його відповідач вкотре звинувачує в скоєнні злочину , а саме дачі хабаря для владнання інциденту . Докази відсутні , але наявні особиста неприязнь , та огульність звинувачень. Просить суд визнати вище зазначену інформацію в публікації такою, що порочить його гідність , честь та ділову репутацію та зобовязати відповідачів за кошт [PERSON] спростувати недостовірну інформацію в недільний строк з часу набрання рішенням суду законної сили , розмістивши на першій сторінці видання «Сватівські відомості » спростування у формі повідомлення про ухвалене судове рішення з публікацією резолютивної частини рішення. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився , його представник [PERSON] наполягаючи на заявлених позивачем уточнених позовних вимогах суду вказала , що відповідачем [PERSON] було поширено негативну інформацію щодо позивача через мережу Інтернет та публікацію в газеті «Сватівські відомості », яка є недостовірною , такою що порочить його гідність , честь та ділову репутацію. При цьому відповідач вказуючи на фактичні твердження щодо позивача не довів під час розгляду справи , що поширена ним ця негативна інформація є достовірною, не надав жодного доказу на підтвердження заявлених звинувачень щодо позивача, не надав жодних фактичних даних щодо правдивості поширеної ним негативної інформації щодо позивача . Допитані в суді свідки на стороні відповідача також не надали суду ніяких фактичних даних. Позивач цілком прозоро веде свою економічну діяльність , про що надано акти МДПІ щодо агрофірми «Гончарівська» за різні періоди, очолюваним ним сільгосппідприємством постійно надається спонсорська допомога на розвиток освітніх закладів , соціальної сфери територіальної громади, допомога військовослужбовцям. При цьому позивач , який має позитивну соціальну оцінку в очах оточуючих , про що свідчать і ряд публікацій-подяк стосовно нього в газеті , і численні грамоти за високі досягнення в роботі, Всеукраїнська книга «[PERSON] та пошана» і т. і. , зазнав душевних страждань через поширення відповідачем стосовно нього неправдивої негативної інформації. Проте він , бажаючи надати справі морально- етичного забарвлення , а не маючи за мету компенсаційних вимог до відповідача, який в даний час є військовослужбовцем , зменшив розмір позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі до 1 грв. Просить суд повністю задовольнити уточнені позивачем позовні вимоги . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав , вказавши , що він висловив як у відеоролику в мережі Інтернет, так і публікаціях в газеті «Новини Сватівщини» , власні думки щодо позивача, як публічної особи , свою особисту точку зору щодо дій позивача, та те, що «наболіло» у всіх, про що говорять люди вслух , але чого бояться писати . Таким чином він висловив не лише свої думки та позицію щодо позивача , але і ставлення до нього багатьох інших людей , з якими він постійно спілкується. Після цих виступів до нього звертаються багато знайомих з вдачністю за висловлене ним. Зазначена ним інформація є не чим іншим , як оціночними судженнями, оцінкою дій позивача, як публічної особи . При цьому він не мав за мету звертатись до правоохоронних органів щодо необхідності проведення відповідних перевірок щодо позивача, лише висловив свою точку зору , тобто публікація не є зверненням до правоохоронних органів, проте в разі необхідності готовий надати необхідні пояснення. Представник відповідача, головний редактор газети «Сватівські відомості» [PERSON]П, в судовому засіданні вказала , що позовні вимоги не визнає, оскільки висловлення [PERSON] містять особисту думку з оціночними судженнями про позивача та його дії, не має фактичних даних, це відомості отримані з зовнішнього середовища . Так вважає сам автор , на що має право , гарантоване Конституцією України. [PERSON] [PERSON] стосується [PERSON] не як фізичної особи , а як посадової особи. Вся інформація, яку [PERSON] розповсюджує , є інформацією неофіційною, особистою думкою автора листа , базованою не на юридичних документах, , а на тому , що думає він і багато його однодумців , що говорить , відчуває, як розуміє діяльність та вчинки екс-голови РДА [PERSON] , що і зараз є посадовою особою ,керівником агрофірми «Гончарівська» . Люди мають право давати оцінку владі. Немає жодного закону , який забороняє жителям громади виказати публічно свою думку , а у редакції не було підстав відмовити дописувачу , який не ховався за анонімністю. Більш того , на публікацію листа в газеті не відреагували правоохоронні органи , що підтверджує оціночний характер суджень автора листа. [PERSON] мав законне право опублікувати спростування , звернувшись до редакції , однак цього не зробив. Редакція згідно ст..27 Закону України «Про друковані засоби масової інформації » вийшла із власною ініціативою і опублікувала спростування того, чого позивач вимагає у позові, а спростування вже спростованої інформації не можливе. В задоволенні позову просить відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про ті обставини , з яких [PERSON] звернувся до суду. Відбулась серія публікацій в газеті «Сватівські відомості» про діяльність позивача, як голови райдержадміністрації. Він особисто читав ці статті. Після ознайомлення з цими публікаціями враження такі, що нібито до приходу [PERSON] був комунізм , а після приходу [PERSON] все розрушилось. Він особисто знає [PERSON] , той багато зробив для розвитку села , району. Особливо вразило неприємно те, що написано за його сина. Ми всі різні люди, різної будови тіла , статури, однак це не привід для критики. [PERSON] , син позивача, - дуже інтелектуально розвинена , фахова людина. Він зумів організувати табір для переселенців , які про нього дуже добре відзивались , були вдячні. Вони часто бували разом на спортивних змаганнях, [PERSON] добре спортивно розвинений , тому дуже неприємно було читати статтю . Ця публікація створила негативне враження. Публікація не відповідає дійсності. [PERSON] досить поважна людина , користується авторитетом в мешканців села і району , про що йому відомо від самих мешканців села, які пояснювали що з приходом [PERSON] село стало преображатись на краще. Вважає , як колишній працівник правоохоронних органів, що в статті містяться фактичні твердження . В КПК України є стаття , де зазначено , що повідомлення в засобі масової інформації з посиланням на факти має бути обовязково перевірено. Вважає , що автор констатує факти і звинувачує позивача в скоєнні злочину, що не є особистою думкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в травні 2014 року він особисто був на прийомі в голови райдержадміністрації [PERSON] , коли той пообіцяв відкликати раніше подану попереднім головою РДА [PERSON] апеляцію на законне рішення Сватівського районного суду щодо земельного спору по справі, де він (свідок) був представником позивача. Проте свого слова [PERSON] не дотримався. Він (свідок) разом з позивачем вимушені були тоді ризикуючи , їхати на судове засідання до апеляційного суду , проте свого представника голова РДА [PERSON] не направив , судове засідання так і не відбулось, рішення суду до цього часу не набрало законної сили , позивач залишився без землі, якою користується в даний час екс-голова РДА. Крім того [PERSON] організував рейдерський захват землі в сел..Соснове в розмірі 290 га, якою користувався фермер Окороков, та яка в даний час перебуває в АФ «Гончарівська» . Хоча [PERSON] і надав гроші в сумі 5000 грн. [PERSON] для налаштування водопостачання військовослужбовцям , проте ця сума є значно меншою , ніж в період з грудня 2013 р. по лютий 2014 року , коли [PERSON] будучи членом партії регіонів відкрито виступаючи за розгін майдану , надавав гроші в касу для цих цілей. В свій час [PERSON] вніс заставу за голову [PERSON] сільської ради [PERSON], яка звинувачувалась в хабарницві . Він ( свідок) особисто підтверджує думку [PERSON] , той мав право на свою точку зору . Люди також підтримують точку зору [PERSON] , він з ними спілкувався в селі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що займається громадською діяльністю. З [PERSON] вони зіткнулись вперше, коли запросили його на засідання громадської ради. Коли він прийшов на зустріч, відразу виявив зневагу , відверто грубіянив. [PERSON] має право писати те, що вважає необхідним. Народна громадська рада теж доволі часто критикувала [PERSON], однак це громадський орган. А [PERSON] виступив сам, він висловив думку багатьох громадян. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] будучи головою РДА не поважав громадян , зневажав громадські організації , не був патріотом. Він неодноразово звертався до [PERSON] з різного роду громадських питань , приміром щодо відсутності прапорів на музеї, школах , на що надходила лише відповідь , що їх крадуть. [PERSON] мав право теж опублікувати відповідь , а не відволікати [PERSON] , який перебуває в АТО від виконання військового обовязку . [PERSON] і Сватівські відомості» вчинили вірно, [PERSON] висловив не лише свою особисту думку щодо [PERSON] , як посадової особи, а і думку громадськості. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює в громадській приймальні народного депутата . До приймальні ідуть невдоволені на [PERSON] люди з різного роду пенсійних, соціальних та інш. питань. Ці питання [PERSON] вирішував непрофесійно , за що був знятий з посади голови райдержадміністрації. Всім відомо, що будучи головою РДА , він зранку був в агрофірмі , а потім приїздив на роботу в райдержадміністрацію. [PERSON] має право на висвітлення своєї думки. Крім того , [PERSON] висловив і думку багатьох людей щодо земельних справ [PERSON], земельних паїв, про які вони просто бояться відкрито говорити. [PERSON] себе своїми діями зняв з роботи. Громадська організація зверталась до голови обласної державної адміністрації , президента України з проханням зняти [PERSON] з посади голови райдержадміністрації. [PERSON] був правомірно знятий з цієї посади. Вважає, що [PERSON] висловив правду щодо [PERSON] , при цьому це не є фактичними твердженнями. Громадськість звертається зараз з запитами щодо правомірності оренди землі а агрофірмі під керівництвом [PERSON] Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши в судовому засіданні надані ними докази, оцінивши їх у сукупності, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. №1 «Про судову практику в справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи » - вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною , суди повинні визначати характер такої інформації та зясувати , чи є вона фактичними твердженнями , чи оціночними судженнями. Інформація , яку просить суд визнати позивач [PERSON] недостовірною та такою , що порочить його честь та гідність, шкодить його діловій репутації , розповсюджена відповідачем [PERSON] через мережу Інтернет в відеоролику «Правда про зажравшихся олигархов города Сватово и о нечестной мобилизации на Востоке» ( а.с.102) в частині : - «… правит нашим районом [PERSON] , который в свое время пришел к власти , организовал свою агрофирму «Гончаровскую» , развалил полностью село Гончаровку , уложил полностью все производство , которое было. Сейчас человек пришел руководить районом. Не может навести порядок в своем селе …Почему мои дети должны защищать его бизнес? Это человек , который всеми правдами и неправдами скупил более 1000 га земли… Человек , который более 500 га земли припахал , не облагается налогом , нигде не числится… Во всех районах бардак и беспредел. Борзило-это человек, который бегал с автоматом …» та інформація , викладена відповідачем [PERSON] в публікації в газеті «Сватівські відомості » №17 від 22.04.2015 року «[PERSON] при владі горе громаді» ( а.с.114,192 ) в частині : -він «вважав зайвим та довів до повної ліквідації консервний завод , тваринницький комплекс , сільський клуб , фруктовий сад , двоповерхову будівлю на два підїзда у центрі села …, через безробіття люди почали виїздити з села , село поступово стало руйнуватися » та як зазначив позивач в частині: - звинувачень його в аморальному заволодінні земельним паєм [PERSON], в скоєнні правопорушень , жертвами яких , за твердженням відповідача , є [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та не маючи жодних моральних барєрів і, вичерпавши свою фантазію стосовно його «злочинних діянь» , зосереджується на членах його сімї, зокрема, сині, - не містить фактичних даних , по своїй суті є оціночними судженнями , критикою, оцінкою дій публічної особи- голови Сватівської райдержадміністрації [PERSON] та крім того його, як і керівника сільськогосподарської агрофірми. Відповідач в своїх виступах даючи оцінку діям позивача висловлює сумніви , приміром «чомусь» , «не зрозуміло яким чином» «погодьтесь , щось тут нечисто» , використовує слова в переносному змісті «довів» до повної ліквідації » , «развалил село» , «уложил все производство» припущення - «вирішив він якось» , «таким чи подібним чином інші земельні ділянки переходили у власність » «будь-що» , «так , що про це й досі ніхто не знає і не чув» , « всеми правдами и неправдами скупил болем 1000 га земли » та інш., а отже його висловлювання . не можуть бути витлумачені як такі , що містять фактичні дані. При цьому сам позивач в позові оцінюючи поширену відповідачем інформацію стосовно нього вказує на неї ,зокрема, як на зловнамисну видумку відповідача , яка не спирається на факти та має голослівний характер, його фантазію . Позивач зокрема , між іншим зазначає, що « в провину сину відповідач ставить правопорушення , начеб-то , скоєне на автомобілі Сватівського райвідділу МНС в невідомий рік невідомими особами…» та інш. . Таким чином , фактичні твердження в висловлюваннях відповідача , з приводу яких заявлено позовні вимоги позивачем ,- відсутні. Згідно ст..30 Закону України «Про інформацію» -ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями , за винятком наклепу , є висловлювання , які не містять фактичних даних , критика, оцінка дій , а також висловлювання , що не можуть бути витлумачені як такі , що містять фактичні дані , зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій , сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає , що оціночні судження або думки принижують її гідність , честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права , вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь , а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обговорення безпідставності поширених суджень , надавши їм іншу оцінку. Якщо субєктивну думку висловлено в брутальній , принизливій чи непристойній формі , що принижує гідність ,честь чи ділову репутацію , на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку , може бути покладено обовязок відшкодувати завдану моральну шкоду. Крім того висловлення відповідача стосуються позивача, як публічної особи , керівника підприємства , голови райдержадміністрації. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (п.21), при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 р. на 872 засіданні Кабінету [PERSON] Європи, а також рекомендації, що містяться у резолюції 1165 ПАРЄ про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3,4,6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої політичної особим є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. \~\~\~\~ Отже, позивач, обіймаючи публічну посаду, підлягає ретельному громадському контролю і повинен бути готовим до гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу виконання своїх функцій. Крім того, згідно ст..31 Закону України «Про інформацію» субєкти владних повноважень як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірної інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадових і службових осіб права на захист честі , гідності та ділової репутації. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed