Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що 25.02.2005 року між ним та Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області було укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 50 га, яка розташована на території Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3524986600:02:000:9217, строком на 15 років. 10.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з проханням поновити договір оренди землі, однак, 20.01.2020 року відповідач заперечив у поновленні договору оренди землі без наведення жодних законних підстав, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про визнання незаконним відмови в поновленні договору оренди землі, визнати поновленим на 7 років вищевказаний договір та додаткову угоду до договору оренди землі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надав відзив на позовну заяву позивача, в якому просив відмовити в задоволені позову, але в судове засідання представникне з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2005 року між Петрівською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди землі, згідно з яким, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Чечеліївської сільської ради, загальною площею 50 га, у тому числі рілля - 50 га, строком на 15 років, кадастровий номер 3524986600:02:000:9217. Договір зареєстровано у Кіровоградській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі» 02 березня 2005 року за № 234 (а. с. 10-13). Виконуючи умови вищевказаного договору оренди землі, 10 грудня 2019 року позивач звернувся з листом-повідомлення з доданими документами включаючи проект додаткової угоди до Начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, з проханням поновити договір оренди землі на той самий строк - строком на 15 років та на тих самих умовах, які були передбачені договором (а. с. 14-15). 20.01.2020 року на розгляд листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на лист-повідомлення позивача - [PERSON] про поновлення договору оренди землі від 10.12.2019 року надало лист-повідомлення № К-13865/0-15/0/17-20 від 20.01.2020 року про заперечення у поновленні договору оренди землі укладеного між Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] від 25 лютого 2005 року щодо земельної ділянки загальною площею 50,0 га в тому числі ріллі - 50,0 га сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3524986600:02:000:9217 (а. с. 16). Після чого позивач, 04.02.2020 року звернувся повторно з листом\--повідомленням до відповідача, в якому виразив прохання поновити договір оренди землі на новий строк зі зміною істотних умов договору, а саме: п. 7 Договору, шляхом встановлення строку дії договору - 7 років та п. 8 Договору, шляхом встановлення орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки землі (а. с. 17 -19). 27.02.2020 року від відповідача на зазначений лист- повідомлення на адресу позивача надійшов лист, згідно з яким, відповідач заперечує у поновленні договору оренди землі з підстав зменшення терміну оренди земельної ділянки на 7 років (а. с. 20). Частиною ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець за договором оренди землі в разі необхідності має узгоджувати з орендарем істотні умови договору при його поновленні. У відповідності до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України та встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або користування для всіх потреб. Постановою Кабінету Міністрів України № 5 від 14.01.2015 року «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1, реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2. Постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» затверджено «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», за пдп. 1 п. 3 якого одним з основних завдань Держгеокадастру є реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин. Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 року № 20 затверджено «Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області». Відповідно до вказаного положення, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених земельним кодексом України, на території Кіровоградської області. Таким чином органом, на який покладено право розпоряджатись земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності у Кіровоградській області є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України «Про оренду землі2. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» об`єднує два випадки пролонгації договору оренди. Частиною першою статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті), а саме: орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди 1 за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді. Так, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення. Згідно з ч. ч. 6 - 10 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Тобто, поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами ч. ч. 6 - 10 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих обставин, що свідчать про продовження орендних правовідносин (як-то користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця, наявність земельної ділянки у визначених договором межах з присутністю кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі України, який відображає та підтверджує факт наявності визначеної земельної ділянки, як предмету договору так і об`єкту цивільних прав, щодо якого заявлені позовні вимоги), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків ( складений фактичний склад). Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Вищевказане також висловлено у правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 25.02.2015 року по справі № 6-219цс14 . Позивач продовжує на даний час користуватися земельною ділянкою загальною площею 50 га продовжує виконувати свої обов`язки за договором. Дані обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи доказами, а саме: довідкою виданою Чечеліївською сільською радою Петрівського районку Кіровоградської області від 26.02.2020 року №382 та довідкою видано державною податковою службою України про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 26.02.2020 року №1896 (а. с. 26-27). Відповідно до ч. б ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду України , враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.10.09.2018 року Верховним судом України у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду ухвалено постанову у справі № 920/739/17, у якій розглянуто спір, що ґрунтується на застосуванні норм статті 33 Закону України «Про оренду землі». У п. 5.5. постанови Верховного суду України від 10.09.2018 року зазначено, що: «Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі. При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни. В той же час, п. 5.7. Постанови Верховного суду України від 10.09.2018 року встановлено, що у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу . Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших призводить до осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. За встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору. Вищезазначені умови законодавства щодо процедури поновлення договору оренди землі позивач виконав у повному обсязі. Строки, регламентовані ст. 33 Законом України «Про оренду землі» (не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі), для звернення з листом-повідомлення про поновлення строку дії договору позивачем порушено не було, що підтверджується доказами (а. с. 14 -15, 17-19). Тобто, позивач, як орендар, який належно виконував обов`язки за договором, скористався своїм правом на поновлення договору, звернувшись до відповідача у встановленому законом порядку з відповідним листом-повідомлення від 10.12.2019 року до якого було додано проект додаткової угоди, однак відповідач безпідставно відмовив в оформленні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, оскільки не навів у листі-повідомленні жодних законних підстав та обґрунтувань, які послугували причинами для заперечення у підписанні додаткової угоди. В свою чергу, відповідач при отриманні листа-повідомлення позивача до якого було додано проект додаткової угоди не скористався своїм правом на узгодження істотних умов та не уклав у встановлений ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» з позивачем додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення. Крім того, зазначений лист-повідомлення відповідача № К-13865/0-15/0/17-20 від 20.01.2020 року про заперечення у поновленні договору оренди землі наданий позивачу з грубим порушенням місячного строку, який законом відведено для розгляду листа-повідомлення орендаря про поновлення договору оренди землі. Лист-повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.02.2020 року № К-1630/0-50/0/17-12 є незаконними з огляду на обставини на які посилається орендодавець при запереченні у поновленні договору оренди землі, а саме - заперечення в частині пропозиції орендаря зменшити строк дії договору до 7 років, з огляду на своє попереднє заперечення у поновленні договору оренди землі на 15 років, в той же час відповідач не пропонує прийнятний для держави, яка виступає орендодавцем, строк дії договору при його поновленні на новий строк, таким чином, відповідач ціленаправлено не користується наданими законом повноваженнями узгоджувати істотні умови при поновленні договору оренди на новий строк. Частиною 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Відповідно до частини 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець за відсутності заперечень щодо поновлення договору та своїх пропозицій щодо зміни істотних умов договору при його поновленні має у місячний строк прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Таких законних дій з боку відповідача після розгляду листа-повідомлення позивача від 10.12.2019 року та листа-повідомлення від 04.02.2020 року вчинено не було, а лише надане безпідставне заперечення в задоволенні листа-\-повідомлення (а. с. 16,20). Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач довів те, що відповідач відповідач безпідставно відмовив в оформленні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, оскільки не навів у листі-повідомленні жодних законних підстав та обґрунтувань, які послугували причинами для заперечення у підписанні додаткової угоди, чим порушив право позивача. Вказані правовідносини регулюються ст. 3 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 78, 81 ЦПК України, Земельним Кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Outcome: approved