Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 9382,91 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] і є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER]. Відповідач не сплачував в повному обсязі за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення заборгованості: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 по 30.09.2016 у розмірі 7015,36 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2012 по 30.09.2016 у розмірі 1525,77 грн., суму індексу інфляції у розмірі 737 грн. 46 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 104 грн. 32 коп. Представник позивача Хрипко А.О., діюча на підставі довіреності, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення де просив застосувати строк позовної давності. Зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є власником та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, які надає позивач. Згідно розрахунку заборгованості, через несплату за відповідачем виникла заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 по 30.09.2016 у розмірі 7015,36 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2012 по 30.09.2016 у розмірі 1525,77 грн., суму індексу інфляції у розмірі 737 грн. 46 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 104 грн. 32 коп. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Вказана вище позиція викладена в Постанові Верховного суду України № 6-734цс15 від 04.11.2015 року. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір між сторонами все ж вважається укладеним, не приймаючи до уваги відсутність письмового договору, оскільки сторони певний час виконують конклюдентні дії, а саме, позивач зі свого боку надає послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач в свою чергу приймає ці послуги. З боку відповідача жодних дій, з приводу відмови від користування наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не було здійснено, як і не було надано ніяких заяв, проте у судовому засіданні відповідач не заперечував про те, що він користуються послугами водопостачання та водовідведенням. Згідно п.3 ст. 11 ЦК України «Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства». Такі права та обов'язки виникли між КП «Харківводоканал» та [PERSON], адже він є споживачем шляхом отримання ним житлово-комунальної послуги, як передбачає ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідач не надав жодних доказів стосовно не надання послуг водопостачання та водовідведення і не довів відсутності зобов'язань по сплаті за надані послуги водопостачання та водовідведення. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, заявлені позивачем вимоги виходять за межі встановленої ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відповідачем зроблена відповідна заява про застосування судом позовної давності, про що зазначено в його письмових запереченнях проти позову. Позивач звернувся до суду з даним позовом 16.11.2016. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають задоволенню частково, та необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог останнього про стягнення з відповідача на його користь заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 по 10.12.2013 , за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2012 по 10.12.2013 за спливом позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial