Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно з договором дарування від 16.05.1981 року № 46, посвідченого секретарем Новолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Новомосковському бюро інвентаризації під №560 від 08.04.1998 року, [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Набережна, буд. 15. Відповідно до довідки Новоолександровської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №1726 від 17.03.2016 року, в житловому будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Набережна, буд. 15, зареєстрована сім'я у складі: чоловік - [PERSON], [INFO]; дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], який не проживає за вказаною адресою з 12.10.2014 року. Факт тривалої відсутності відповідача за місцем реєстрації, також підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї за вказаною адресою, які складено комісією депутатів Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 10.01.2015 року, 10.07.2015 року, 20.12.2015 року та 10.03.2016 року. Просить суд визнати відповідача - [PERSON], [INFO], (ІПН - [NUMBER], паспорт серії АН №412113, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровської області 18.08.2005 року), таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Набережна, буд. 15, що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання. До початку відкритого судового засідання позивач надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути без його участі. У відкрите судове засідання відповідач не зявився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. У відкрите судове засідання представник третьої особи Новоолександрівської сільської ради не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради. Представник третьої особи: Дніпропетровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. В матеріалах справи є копія договору дарування від 16 травня 1981 року посвідченого секретарем Новолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого під №560 від 08.04.1998 року, з якого вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Набережна, буд. 15. В матеріалах справи є акти про обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.01.2015 року, 10.07.2015 року, 20.12.2015 року, 10.03.2016 року за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Набережна, буд. 15, з яких вбачається, що [PERSON] за даною адресою не проживає з 12.10.2014 року. Місцезнаходження його невідоме. Участь у веденні господарства не приймає. Даний факт також підтверджується довідкою виданою виконкомом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17.03.2016 року №1726. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом повязано з правом відповідача на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України. Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Реєстрацією відповідача в належному позивачу на праві власності житловому будинку порушуються їх законні права та інтереси. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку більше одного року без поважної причини, отже вважається таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Набережна, буд. 15. На підставі викладеного та

Outcome: approved