Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 8922 грн. 67 коп.; пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 1377 грн. 41 коп.; витрати на проведення оцінки для визначення вартості матеріального збитку в сумі 1200 грн. 00 коп.; судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.; послуги адвоката у розмірі 1500 грн. 00 коп.. Мотивуючи свої вимоги тим, що 11 березня 2018 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ЗАЗ 110557, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Volkswagen-vw Passat, н/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва [PERSON] визнано винним у зазначеної ДТП. Цивільно - правова відповідальність відповідача під час ДТП застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта», до якої він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, до теперішнього дня відповідач ігнорує його заяви щодо виплати страхового відшкодування, не складено висновку про розмір спричиненої шкоди, яку він згодом сам замовив, звернувшись до кваліфікаційного оцінювача для визначення розміру збитків. Відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзив не надавався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 11 березня 2018 року о 18 год. 40 хв. в м. Миколаєві по вулиці Космонавтів перехрестя з вул. Вінграновського водій [PERSON] керував транспортним засобом Volkswagen-vw Passat, н/н [NUMBER] рухався по вул. Космонавтів та на перехресті з вул. Вінграновського здійснюючи поворот ліворуч не був уважним, не врахував дорожню обстановку не надав перевагу у русі ТЗ ЗАЗ 110557 н/з [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку прямо під керуванням [PERSON] , в результаті чого допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2018 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень 00 копійок. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 8922,67 грн., свідченням чого є висновок за Звітом № 197/06-18 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складений Фізичною особою підприємцем [PERSON] на замовлення [PERSON] . Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 07.06.2018 року, [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] 1200,00 грн. за проведення оцінки транспортного засобу (а.с 20). Позивач зазначає, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта», до якої він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, до теперішнього часту ТДВ «СТ «Домінанта» не виплачено страхового відшкодування. Вказане підтверджується адвокатським запитом (а.с. 12). Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, щоособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності з п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, щоособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності з п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 статті 1187 цього Кодексу передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд України в постанові від 20 січня 2016 року в справі №6-2808цс15 дійшов до висновку, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, позивач на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав. Згідно пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. П.35.1 ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування відповідного змісту та додатками. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що ТОВ «СТ «Домінанта» не виконало покладені на нього ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо оформлення страхового випадку та здійснення страхових виплат потерпілій особі, то суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення страхового відшкодування та виплати на проведення оцінки для визначення вартості матеріального збитку обґрунтований та підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог простягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 1377 грн. 41 коп., суд приходить до наступного. Згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Отже крайній строк виплати страхового відшкодування 16.04.2018 р. + 90 днів = 16.07.2018 р. відповідач прострочив, за що передбачена відповідальність у формі пені. За 53 днів прострочення за період часу з 16 липня 2018 року по 06 вересня 2018 року із суми боргу 8922,00 грн., пеня становить 453,43 грн.; з 04 вересня 2018 року по 20 грудня (дата подання заяви про збільшення позовних вимог) 2018 року 105 днів, пеня становить 923,98 грн. Всього пеня становить 1377,41 грн. Щодо стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження судових витрат, суду надано: договір про надання правової допомоги № 25/05-02 від 25.05.2018 року; акт виконаний робіт від 01.07.2018 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 15 від 01.07.2018 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 720 від 26.11.2011 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно сягнути витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн.. Вказана сума є достатньою для відшкодування судових витрат, з врахуванням складності справи та часу на її підготовку та проведення, обсягу робіт, виконаних адвокатом. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved