Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 21 травня 2012 року відповідач [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» кредитний договір № 500278613, згідно якого одержав кредит в сумі 19999 грн., зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. [PERSON] свої зобовязання не виконав, вимоги банку про погашення заборгованості відповідачем залишені без уваги. На даний час право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Тому позивач просив суд стягнути з відповідача: заборгованість за основною сумою боргу 15783,08 грн., заборгованість за процентами та комісією у розмірі 13043,39 грн. Всього просив стягнути 28826,47 грн. заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді від 27 березня 2018 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався, відзиву не надав. Будь-яких клопотань сторони суду не подавали. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500278613, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 19999 грн. терміном до 22 травня 2015 року зі сплатою 25% річних за користування кредитними коштами (а.с.4-8). Судом також встановлено, що 30 вересня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк», що діє в даному договорі як Клієнт, та ТОВ «ДАТА [PERSON]», що діє як Фактор, укладено договір факторингу № б/н, за умовами якого Фактор зобовязується передати Клієнту грошові кошти в розпорядження за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої грошові права вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до цього договору (а.с.14-15). Згідно п.2.1. договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, укладеного ТОВ «ДАТА [PERSON]», що діє як Клієнт, та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з привернення боргів», що діє як Фактор, Фактор зобовязується передати в розпорядження Клієнта за плату грошові кошти, а Клієнт відступає Фактору, який набуває належне Клієнтові право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься у додатку 1-1 до договору. До Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів (а.с.17-19). Згідно пункту 2.2. вказаного договору право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. Як вбачається з даних додатку №1-1до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також перейшло право вимоги до [PERSON] за договором від 21 травня 2012 року №500278613 (а.с.21). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання не виконував, щомісячно кредит не сплачував. На час звернення позивача з позовом до суду [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 15783,08 грн., заборгованість по процентам та комісії у розмірі 13043,39 грн. Загальна сума заборгованості становить 28826 грн. 47 коп. Враховуючи, що договором встановлено строк остаточного повернення кредитних коштів 22 травня 2015 року, дана сума обрахована поза межами трирічного строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України, але оскільки жодна із сторін не звернулась до суду з заявою про застосування наслідків пропуску стоку позовної давності, суд позбавлений можливості застосувати давність за власною ініціативою. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення: заборгованість за кредитом - 15783,08 грн., заборгованість за відсотками та комісією - 13043,39 грн., а всього - 28826 грн. 47 коп. Таким чином позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial