Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет застави посилаючись на те, що 15.04.2010 р. ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з відповідачкою [PERSON] кредитний договір, відповідно до якого їй було надало кредит у сумі 205 724, 37 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 25 909, 87 доларів США, строком на 48 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля, а відповідачка зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути відповідачеві Кредит у повному обсязі. Порядок, строки повернення кредиту та сплати відсотків, передбачені Договором. Починаючи з квітня 2012 року, відповідачка систематично порушувала терміни сплати платежів за договором. У зв'язку з невиконанням умов Договору та простроченням сплати платежів на строк більше ніж 30 днів, 17.01.2013 р. на її адресу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором з вимогою повернути суму кредиту. У вимозі було встановлено строк в 30 (тридцять) календарних днів з моменту направлення вимоги для повернення суми кредиту, плати за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, які підлягають застосуванню за договором. Таким чином, терміном повернення кредиту в повному обсязі відповідно було 18 лютого 2013 року. Проте в зазначений строк сума кредиту, плати за користування кредитом та штрафні санкції, які підлягають застосуванню за договором сплачені не були, а тому позивач звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Чернівці про стягнення з відповідачки заборгованості. 10.12.2014 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці постановив рішення про стягнення заборгованості з відповідачки, яке було оскаржене відповідачкою в Чернівецькому апеляційному суді і внаслідок перегляду справи про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору Апеляційним судом Чернівецької області07.05.2015 р. було постановлено рішення, відповідно до якого вирішено: стягнути з відповідача на користь позивача 79 397,91 грн. заборгованості за кредитним договором № 50000163 від 15.04.2010 p., 80 235,17 грн. штрафних санкцій за порушення умов Кредитного договору, 5 720,99 грн. пені та 1716,30 грн. З %, а всього на загальну суму 167 070, 37 грн., а також стягнуто з відповідачки на користь позивача відшкодування витрат, пов'язаних із сплатою судового збору у розмірі 1 670,70 грн., а всього 168 741,07 грн. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу № 50000163 від 20.04.2010 року, за яким [PERSON] було передано у заставу: автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2010 заставною вартістю 316 499,04 грн. Станом на 14.07.2015 р. у [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» існує непогашена заборгованість за кредитним договором у розмірі 167070,37 грн. та за договором застави у розмірі 44189,99 грн., а всього 212931,06 грн. А тому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення автомобіль шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» від [PERSON] та подальшого продажу його з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу, для задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті», а також стягнути з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.04.2010 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та відповідачкою [PERSON] було уклало кредитний договір № 50000163, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у сумі 205 724, 37 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 25 909, 87 доларів США, строком на 48 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2010, а відповідачка зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути відповідачеві Кредит у повному обсязі (а.с.6). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статті 19, 20 Закону України «Про заставу» встановлюють, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч. 1-2 ст. 590 ЦК України Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно п. 5.4. договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. З ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 1.4. договору застави у випадку невиконання відповідачем умов кредитного договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати видатки по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію. В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та договору застави, позивач змушений звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет застави. Для захисту свої прав та зважаючи на характер господарської діяльності позивача та економічну спеціалізацію на ринку, позивач звернувся до спеціалізованої організації, а саме: ТОВ «ЮФ «Вернер» для супроводження процесу звернення стягнення на Предмет застави. Таким, чином позивач поніс витрати у зв'язку із представництвом інтересів в суді, підготовкою процесуальних документів, які були необхідні для захисту інтересів позивача у зв'язку із порушенням умов кредитного договору та договору застави з боку відповідача, а саме у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет застави. Витрати позивача підтверджуються наступними документами: - договором про на надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.2010 року; - додатковою угодою № 58 від 06.11.2014 року до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року; *рахунком-фактурою № 296 від 06.11.2014 року; *актом приймання-передачі № 314 від 06.11.2014 року Вартість послуг ТОВ «ЮФ «Вернер» з представництва інтересів позивача в суді, підготовки процесуальних документів склала 10 450,00 без ПДВ. Дана сума грошових коштів має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 12 540,00 грн., так-як ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві збитки пов'язані зі зверненням стягнення на предмет застави в розмірі 12 540,00 грн. В 4.1.2. договору застави позивач та відповідач погодили, у разі невиконання та/або неналежного виконання відповідачем умов, передбачених статтею 2.3. договору застави, позивач має право застосувати до відповідача-1 штрафні санкції у розмірі 10 (десяти) відсотків від вартості предмету застави, визначеної в ст. 1.1. цього договору. Оскільки, вартість предмету застави погоджена сторонами в п. 1.1. договору застави складає 316 499,04 грн. Розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та складає: 316 499,04* 10%=31 649,90 грн. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача штраф в розмірі 31 649,90 грн. (надалі за текстом також - «Штраф»). Таким чином, станом на «14» липня 2015 року у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість за кредитним договором у розмірі 167 070,37 грн., а також за договором застави у розмірі 44189,99 грн., що разом становить 212 931,06 грн. Звернення стягнення на предмет застави не здійснено. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved