Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача шляхом визнання припиненими правовідносин за кредитним договором у зв'язку з їх виконанням та визнанням припиненою застави у звязку з припиненням основного зобов'язання. Позов обґрунтовував тим, що 22 грудня 2006 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11103131000, згідно якого позивач отримав кошти в розмірі 6640 доларів США зі сплатою 12% річних та строком повернення коштів 22 грудня 2011 року. Умови договору позивач не виконував у звязку з чим 12 травня 2009 року рішенням Богунського районного суду м.Житомира з нього стягнуто заборгованість в сумі 25623 гривні 30 копійок. Вищевказане рішення суду виконано в повному обсязі 12 квітня 2010 року, про те заборону на відчуження транспортного засобу, а саме автомобіля ВАЗ-21990 не було знято, оскільки з відповіді банку позивачу стало відомо, що АТ «Дельта Банк» придбав в ПАТ «УкрСиббанк» право вимоги за вищевказаним кредитним договором. В ході судового розгляду справи позивач уточнював позовні вимоги, а згідно уточненої позовної заяви від 12 лютого 2017 року просив визнати зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту №11103131000 від 22.12.2006 року припиненим з 12 квітня 2010 року у звязку з його повним виконанням; визнати заставу автомобіля марки ВАЗ-210990. д.н.з. [NUMBER], 2006 р.в., колір - чорний, тип ТЗ - легковий седан - В, шасі №У6021099070038459, згідно договору застави транспортного засобу від 22.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] за №20118 припиненою з 12 квітня 2010 року, у звязку з повним виконанням зобовязання за договором про надання споживчого кредиту №11103131000 від 22.12.2006 року та виключити з «Державного реєстру обтяжень рухомого майна» відомості про рухоме майно - автомобіль [NUMBER], 2006 р.в., колір - чорний, тип ТЗ - легковий седан - В, шасі № У6021099070038459. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала з підстав зазначених в ньому та подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову (а.с.137). Подав до суду письмові заперечення на позов (а.с.117-119, 197). В подальшому в судові засідання не зявлявся, не повідомивши причину неявки. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся згідно чинного законодавства. Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» в судові засідання повторно не зявився. Подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги не визнали (а.с.79). З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір про надання споживчого кредиту №11103131000, згідно якого позивач отримав кошти в розмірі 6640 доларів США зі сплатою 12% річних та строком повернення коштів 22 грудня 2011 року. Відповідно до п.2.1 вищевказаного договору у забезпечення виконання зобовязань Позичальника за даним Договором Банком приймається: застава рухомого майна, а саме автомобіля ВАЗ 210990, згідно договору застави, який є невідємною частиною кредитного договору (а.с.9-12). Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, заборгованість станом на 29 жовтня 2008 року становила 25623 гривні 30 копійок. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 12 травня 2009 року присуджено стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь відкритого акціонерного товариства Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Житомирського управління АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 25623 гривні 30 копійок (а.с.18). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевказаного рішення суду 26 травня 2009 року Богунським районним судом м.Житомира видано два виконавчих листа (а.с.134, 134 зв.). 06 серпня 2009 року постановами державного виконавця Шклярчук Л.А. Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №5060/31 та №5059/31 (а.с.135). Постановами державного виконавця Луцюк А.В. Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції від 12 квітня 2010 року закінчено виконавче провадження про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» боргу в розмірі 25918 гривень 30 копійок на підставі п.8 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним погашенням заборгованості, стягувану перераховано борг згідно платіжних доручень №132 від 11 березня 2010 року, №226 від 08 квітня 2010 року (а.с.136, 136 зв.). 08 грудня 2011 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та пуд бічне акціонерне товариство «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.56-64). 23 червня 2015 року [PERSON] звернувся до АТ «Дельта Банк» про надання довідки про повне погашення заборгованості по кредитному договору (а.с.15). Згідно листа №15-1/21584 від 27 травня 2015 року направлено АТ «УкрСиббанк» на адресу [PERSON] вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року укладеного між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк», банк здійснив відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором №11103131000 від 22 грудня 2006 року, укладений між [PERSON] та банком (а.с.22). Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Позивач посилається, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» у разі припинення основного зобовязання іпотека припиняється. Таким чином з моменту повного виконання зобовязань договір іпотеки підлягає припиненню. Згідно ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ч.1 та ч.2 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Як визначено у ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.5 цієї статті іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення зобовязання визначені главою 50 ЦК України. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Під час розгляду справи було встановлено, що зобов`язання за кредитним договором від 22 грудня 2006 року припинено, кредит погашений, а строк дії кредитного договору завершився. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення ст.17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у ст.593 ЦК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, оскільки факти викладені в позові знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Outcome: approved