Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування відповідачкою завданої йому майнової шкоди , в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 11 жовтня 2013 року о 18-25 год., рухався на належному йому автомобілі марки « Деу - Ланос», д/н [NUMBER], по дорозі з удосконаленим покриттям С - 042202 Чернявщина - Терни в напрямку с. Чернявщина Юр»ївського району Дніпропетровської області. В цей час погонич тварин відповідачка по справі [PERSON], в порушення п. п. 7.6, 7.7 Правил дорожнього руху України, рухаючись по узбіччю дороги за умов недосконалої видимості, поза спеціально відведеним для цього місцем, одна переганяла трьох корів, не залучивши для цього достатньої кількості погоничів, внаслідок чого одна із тварин раптово вибігла на проїжджу частину дороги перед автомобілем позивача, в результаті чого стався наїзд на тварину, при цьому автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а тварина, в свою чергу, смертельно травмувалася. Вина відповідачки у скоєнні даного встановлена постановою Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року, згідно якої відповідачка визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на останню накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грв.. Відповідно до висновків дослідження спеціаліста -автотоварознавця № 269/13 від 02 грудня 2013 року вартість майнової шкоди , завданої власнику автомобіля Деу-Ланос, д/н [NUMBER], тобто позивачу, складає 32 121, 57 грв., при цьому за проведення такого дослідження позивачем сплачено 700 грв.. Позивач зазначав, що належний йому автомобіль не був застрахованим в жодній страховій компанії від настання подібного страхового випадку, а відтак останній не отримав страхового відшкодування за спричинену йому матеріальну шкоду. Посилаючись на ст. ст. 22, 1166 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди 32 121, 57 грв., на відшкодування витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження 700 грв. та судові витрати по справі в сумі 328, 21 грв.. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги повністю підтримав, при цьому не заперечував проти заочного розгляду справи (ас. ас. 69, 96 ). Відповідачка по справі [PERSON], яка , згідно довідки Чернявщинської сільської ради Юр»ївського району № 147 від 10.04.2014 року (ас.79), є зареєстрованою та проживає [ADDRESS], в судове засідання жодного разу не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, при цьому про час та місце розгляду справи на адресу останньої направлялися судові повістки про виклик до суду, які повернуті з відміткою про відмову відповідачки отримати такі (ас. ас. 87-95). Відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у наданій суду заяві ( ас. 96), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвали заочне рішення у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР № 12 ГУМВС України в Харківській області (ас.4), вбачається, що позивач по справі [PERSON] є власником автомобіля марки DAEWOO - LANOS, д/н [NUMBER]; - згідно постанови Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року, копія якої долучена до матеріалів справи (ас.3), відповідачка [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те , що 11.10.2013 року о 18-25 год., в порушення п. п. 7.6, 7.7 ПДР України, рухаючись по узбіччю дороги з удосконаленим покриттям С- 042202 Чернявщина- Терни, за умов недосконалої видимості, поза спеціально відведеним для цього місцем , одна переганяла трьох корів, не залучивши для цього достатньої кількості погоничів, внаслідок чого одна із тварин раптово вибігла на проїжджу частину дороги перед автомобілем марки «Деу-Ланос» , д/н [NUMBER], який рухався в напрямку с. Чернявщина Юр»ївського району Дніпропетровської області , в результаті чого стався наїзд на тварину, при цьому автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а тварина смертельно травмувалася. Відповідно до висновків № 269/13 експертного автотоварознавчого дослідження від 02.12.2013 року (ас. ас. 8-32), вартість майнової шкоди, завданої позивачу, становить 32 121, 57 грв., при цьому за проведення такого дослідження позивачем сплачено 700 грв. (ас.6). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала, у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що матеріальна шкода позивачеві заподіяна з вини відповідача. Відтак, вимоги позивача в частині відшкодування йому матеріальних збитків підлягають до повного задоволення в розмірі 32 121 ,57 грв.. Також підлягають до задоволення і вимоги позивача про стягнення з відповідачки понесених ним витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 грв.. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 328, 21 грв..

Outcome: approved