Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між банком та відповідачем [PERSON] 04 грудня 2012 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останній отримав кредит у розмірі 12828 гривень 28 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому погашення заборгованості здійснюється починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця шляхом надання відповідачем Банку грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та Правилами, Тарифами, складають між ним та банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 09 лютого 2014 року виникла заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором в загальній сумі 10935 гривень 07 копійок, з яких заборгованість за кредитом в сумі 7451 гривня 99 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 385 гривень 01 копійка, штраф в сумі 2101 гривня 16 копійок згідно п.2.2 Генеральної угоди, а також штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 496 гривень 91 копійка (процентна складова) відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а оскільки добровільно відповідач заборгованість не погашає, змушені звернутися з позовом до суду про примусове стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.46), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити та не заперечувала в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.51), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] 04 грудня 2012 року з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №SAMDN50000042801192 від 23 березня 2001 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 12828 гривень 69 копійок на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців до 31 грудня 2013 року. Погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 1128 гривні 65 копійок з « 1» по « 25» число кожного місяця для погашення заборгованості за кредитом не пізніше 31 грудня 2013 року, а вразі порушення строків погашення заборгованості більш, ніж на 31 день, сплатити штраф у розмірі 2101 гривня 16 копійок згідно п.2.2 Генеральної угоди. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві (а.с.6). Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов та правил позивач має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконання зобов'язань перед банком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, в зв'язку з чим згідно розрахунку позивача станом на 09 лютого 2014 року виникла заборгованість за укладеній між сторонами Генеральній угоді від 04 грудня 2012 року в загальній сумі 10935 гривень 07 копійок, з яких заборгованість за кредитом в сумі 7451 гривня 99 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 385 гривень 01 копійка, штраф в сумі 2101 гривня 16 копійок, а також відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховано штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 496 гривень 91 копійка (процентна складова), що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.5) та свідчить про порушення відповідачем умов кредитного договору. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved