Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 04.01.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 21550,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконав зобовязання по зазначеному договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 22601,61 грн., яку й просили стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначила, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог. Встановлено, що 04.01.2016 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 21550,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим склалася заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 08.12.2016 року складає 22601,61 грн., з яких 19573,37 грн. заборгованість за кредитом; 923,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 782,93 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1321 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди (а.с.6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення суми кредиту, а також сплати процентів та плату за пропуск платежів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі: заперечення відповідача проти позову не спростовують висновків суду. Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved