Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнелл Інтернешнл», третя особа: Компанія «Корнел Інтернейшенал Лтд.», про визнання таким, що звільнений з посади. Позов мотивовано тим, що 08 серпня 2011 року на загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнелл Інтернешнл» (надалі - товариство або відповідач) були прийняті рішення про створення товариства та обрання позивача директором. Таким чином згідно виписки з ЄДР відповідач являється юридичною особою, керівником якої є позивач. При цьому, відповідно до Протоколу загальних зборів учасників товариства № 08-09/11 від 08 серпня 2011 року та п. 4.1 Статуту відповідача єдиним учасником товариства є «Корнел Інтернейшенал Лтд.» (Cornell International Ltd.), компанія, утворена та яка здійснює діяльність відповідно до законодавства Белізу під реєстраційним номером 106,186, місцезнаходження компанії: Корнер ов Айєр енд Хартсон Стріт, Блейк Білдінг, офіс 306, 2670, місто Беліз, Беліз (Corner of Eyre & Hutson Street. Blake Building,Suite 306, 2670, Belize City, Belize). Уповноваженим представником даного учасника є [PERSON]. Разом з тим, 24 лютого 2014 року позивачем було написано дві заяви про звільнення з посади директора товариства за власним бажанням з 11 березня 2014 року, тобто, одна заява на ім'я учасника - «Корнелл Інтернешнл Лтд.» (Cornell International Ltd.), а другу заяву на ім'я уповноваженого представника учасника - [PERSON] При цьому, п. 8.1 Статуту товариства визначено, що обрання та відкликання (звільнення) з посади директора належить до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства. Дане питання вирішується на загальних зборах учасників шляхом прийняття відповідного рішення та оформлення його протоколом. Однак, не зважаючи на те, що зазначені заяви позивача були надіслані ним ще 12 квітня 2014 року, жодної відповіді (протоколу, листа тощо) ані від учасника «Корнелл Інтернешнл Лтд.» (Cornell International Ltd.), ані від уповноваженого представника [PERSON] так отримано і не було. При цьому, позивач зазначає, що факт подальшого його перебування на посаді директора товариства призводить до юридичних наслідків, зокрема, відповідальності за здачу необхідної податкової та фінансової звітності та відповідальності за діяльність відповідача. Таким чином, у відповідності до ст. 43 Конституції України позивач просив суд визнати його таким, що звільнений з посади директора товариства на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки представника суд не повідомила. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 08 серпня 2011 року на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнелл Інтренешнл» було призначено на посаду директора товариства - [PERSON], що також підтверджується Протоколом № 08-09/11 загальних зборів учасників товариства від 08 серпня 2011 року (а.с. 4-5). Разом з тим, 24 лютого 2014 року позивачем було написано дві заяви про звільнення його з посади за власним бажанням з 11 березня 2014 року згідно ст. 38 КЗпП України, а саме, одну заяву на ім'я Компанії «Корнелл Інтернешнл Лтд.» (Cornell International Ltd.), яка відповідно до Статуту є єдиним учасником товариства, а іншу заяву на ім'я уповноваженого представника учасника - [PERSON] (а.с. 14, 15). Дані заяви були направлені позивачем 12 квітня 2014 року, про що свідчать поштові чеки № 14789 та № 14790 (а.с. 16-18). При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач, посилаючись на те, що оскільки на сьогоднішній день жодної відповіді як від Компанії «Корнелл Інтернешнл Лтд.» (Cornell International Ltd.), так і від уповноваженого представника [PERSON] ним отримано не було, просить суд визнати його таким, що звільнений з посади директора товариства на підставі ст. 38 КЗпП України. Разом з тим, положеннями ч.ч. 1-3 ст. 145 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства. Також, згідно п. 3 ч. 4 ст. 145 ЦК України до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить створення та відкликання виконавчого органу товариства. Аналогічні положення містяться як у ст.ст. 41, 59 Закону України «Про господарські товариства», так і у п.п. 8.1.2 Статуту відповідача (а.с. 7-13). При цьому, відповідно до п.п. 8.4.1 Статуту відповідача виконавчим органом товариства є директор. Таким чином, згідно вимог п. 3 ч. 4 ст. 145 ЦК України, ст.ст. 41, 59 Закону України «Про господарські товариства» та п.п. 8.1.2 Статуту відповідача рішення про звільнення позивача з посади може бути прийняте лише зборами учасників товариства, яке фіксується у протоколі зборів учасників товариства, було прийнято згідно вказаних вимог закону, а не на підставі ст. 38 КЗпП України, на яку позивач посилається у позовній заяві. Більш того, слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 4 ЦПК України регламентовано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Разом з тим, актами чинного цивільного законодавства, у тому числі КЗпП України та ЦК України, не передбачено такого способу захисту трудових прав як визнання таким, що звільнений з посади. Крім того, слід зазначити, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та підстав для їх задоволення, враховуючи те, що пред'явленні позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене, на підставі ст. 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 145 ЦК України, ст.ст. 41, 59, 61 Закону України «Про господарські товариства» та

Outcome: dismissed