Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою, посилаючись на те, що 27.06.2016 року відповідач позичив у нього 12000 грн., з кінцевим терміном повернення до 09.07.2016 року. Вказаний договір позики було укладено шляхом власноручного написання відповідачем розписки про отримання вказаної грошової суми та зобов'язання її повернути. Проте, відповідач не виконав взятого на себе зобов'язання щодо повернення отриманої суми позики. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за розпискою від 27.06.2016 року у розмірі 12000 грн., відсотки за користування позикою у розмірі 1796 грн. 88 коп., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 180 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 379 грн. 73 коп. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Вислухавши думку позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки від 27.06.2016 року, написаної [PERSON], він отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 12000 грн., та зобов'язався їх повернути у строк до 09.07.2016 року. Оригінал розписки знаходиться у позивача. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з позовної заяви, відповідач до цього часу суму позики не повернув. Відповідачем доказів повернення позики суду не надано. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути суму позики згідно розписки від 27.06.2016 року в розмірі 12000 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 12000 грн. за період з вересня 2016 року по червень 2017 року (в межах заявлених позовних вимог) в розмірі 180 грн., виходячи з наступного розрахунку: за вересень 2016 року: 1200 грн. х 101,8/100 = 1221 грн. 60 коп.; 1221,60 - 1200 = 21,6; за жовтень 2016 року: 1200 грн. х 102,8/100 = 1233 грн. 60 коп.; 1233,60 - 1200 = 33,6; за листопад 2016 року: 1200 грн. х 101,8/100 = 1221 грн. 60 коп.; 1221,60 - 1200 = 21,6; за грудень 2016 року: 1200 грн. х 100,9/100 = 1210 грн. 80 коп.; 1210,80 - 1200 = 10,8; за січень 2017 року: 1200 грн. х 101,1/100 = 1213 грн. 20 коп.; 1213,20 - 1200 = 13,2; за лютий 2017 року: 1200 грн. х 101/100 = 1212 грн.; 1212 - 1200 = 12; за березень 2017 року: 1200 грн. х 101,8/100 = 1221 грн. 60 коп.; 1221,60 - 1200 = 21,6; за квітень 2017 року: 1200 грн. х 100,9/100 = 1210 грн. 80 коп.; 1210,80 - 1200 = 10,8; за травень 2017 року: 1200 грн. х 101,3/100 = 1215 грн. 60 коп.; 1215,60 - 1200 = 15,6; за червень 2017 року: 1200 грн. х 101,6/100 = 1219 грн. 20 коп.; 1219,20 - 1200 = 19,2; а всього інфляційне збільшення суми боргу складає: 21,6+33,6+21,6+10,8+13,2+ 12+21,6+10,8+15,6+19,2=180 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 12000 грн. за період з 27.06.2016 року по 17.07.2017 року включно (385 днів) в розмірі 379,73 грн., виходячи з наступного розрахунку: 12000 боргу Х 3/100/365 днів у році Х 385 день прострочення (за період з 27.06.2016 року по 17.07.2017 року) = 379,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки у розписці не встановлено розмір процентів, з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за договором позики на рівні облікової ставки НБУ за період з 27.06.2016 року по 17.07.2017 року, виходячи з наступних розрахунків: облікова ставка НБУ за період з 27.06.2016 року по 29.07.2016 року становила 16,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 16,5 Х 1 /100/365=173,59 грн., облікова ставка НБУ за період з 29.07.2016 року по 16.09.2016 року становила 15,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 15,5 Х 1 /100/365=249,70 грн., облікова ставка НБУ за період з 16.09.2016 року по 28.10.2016 року становила 15%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 15 Х 1 /100/365=207,12 грн., облікова ставка НБУ за період з 28.10.2016 року по 09.12.2016 року становила 14%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 14 Х 1 /100/365=193,32 грн., облікова ставка НБУ за період з 09.12.2016 року по 27.01.2017 року становила 14%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 14 Х 1 /100/365=225,53 грн., облікова ставка НБУ за період з 27.01.2017 року по 03.03.2017 року становила 14%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 14 Х 1 /100/365=161,10 грн., облікова ставка НБУ за період з 03.03.2017 року по 14.04.2017 року становила 14%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 14 Х 1 /100/365=193,32 грн., облікова ставка НБУ за період з 14.04.2017 року по 26.05.2017 року становила 13%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 13 Х 1 /100/365=179,51 грн., облікова ставка НБУ за період з 26.05.2017 року по 07.07.2017 року становила 12,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 12,5 Х 1 /100/365=172,60 грн., облікова ставка НБУ за період з 07.07.2017 року по 17.07.2017 року становила 12,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 12000 грн. Х 12,5 Х 1 /100/365=41,10 грн., а всього процентів за договором позики: 173,59+249,70+207,12+193,32+225,53+161,10+ 193,32+179,51+172,60+41,10=1796,88 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом позивача були надані юридичні послуги з підготовки позовної заяви на суму 1500 грн., консультації щодо зобов'язань за розпискою на суму 500 грн., складання розрахунку розміру позовних вимог на суму 500 грн., представництва інтересів позивача в справі на суму 2500 грн., всього на суму 5000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved