Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 12.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11382676000, за яким останній отримав кредит у сумі 26 980 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 12.08.2015 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши кредит в сумі 26980 дол. США. Між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду, згідно якої сторони домовилися, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11382676000, так і реєстраційний номер № 11382676001. При цьому при погашенні заборгованості за кредитом сторонами виконується реєстраційний номер договору. 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому передачі документації, що додаються до позовної заяви. Позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 53 338,05 дол. США., яку і просить стягнути позивач, а також судовий збір, сплачений при подачи ним позовної заяви до суду. Представник позивача до суду не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 45). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, застосувати строки позовної давності, оскільки з часу отримання кредиту кошти ним були сплачені тільки в вересні, жовтні та листопаді 2008 року, а позивач звернувся до суду в січні 2015 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що 12.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11382676000, за яким останній отримав кредит у сумі 26980 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 12.08.2015 року (а.с.5-18). 09 лютого 2009 року була укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11382676000 від 12 серпня 2008 року, за якою сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту, розміру ануїтетного платежу, перенесення строків виконання зобов'язань позичальника зі сплати процентів за договором та терміну повернення кредиту (а.с.19-20). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за даним кредитним договором, що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с.27-28) та актом прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с.26). Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання виконав належним чином, надавши кредит в сумі 26 980 дол. США. (а.с. 21). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови кредитного договору, в зв'язку з чим станом на 12.12.2014 року виникла заборгованість в сумі 53 338,05 дол. США, яка згідно курсу Національного Банку України в гривневому еквіваленті становить 837 978,16 грн. що підтверджується довідками про заборгованість за кредитним договором (а.с.22,23). Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року( із змінами) роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 553 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В частині 1 статті 131 ЦПК України зазначено, що сторони зобов'язані подати свої докази до суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог та звертаючись до суду з вимогою про застосування строків позовної давності відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. Згідно з приписами ст. 11 ЦПК України щодо змагальності сторін, суд не може з власної ініціативи витребувати ті чи інші докази, суд тільки сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь в справі їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом відповідачеві роз'яснені права та обов'язки передбачені ст.ст. 27, 30,31 ЦПК України. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті із залученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь в справі. Відповідач в судовому засіданні не заявив жодного клопотання про витребування відповідних доказів, які підлягали б дослідженню судом в обов'язковому порядку при розгляді даної справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні. Оскільки в судовому засіданні досліджені докази, які надані позивачем, відповідачем доказів не надано, клопотань про їх витребування не заявлено, тому суд вирішує дану справу на підставі наявних у ній доказів і приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягненню судового збору в сумі 3654 грн., сплаченого банком при подачі позовної заяви до суду та підтверджений документально (а.с.1), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved