Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. При цьому позивач [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №4390, виданого 02.11.2006 року ДП Дослідне господарство Одеського Інституту Агропромислового Виробництва УААН, [PERSON] та йому, в рівних частках, належить квартира [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] - батько позивача - помер та позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину вказаної квартири. Однак, йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва в зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на вказану квартиру не проводилась та йому було рекомендовано звернутись до суду. До судового засідання представник позивача не з'явився, але від нього до суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності, в якій він наголосив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.41). Від Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області до суду надійшла заява про визнання в повному обсязі позовних вимог позивача та клопотання про розгляд справи за відсутності представника селищної ради (а.с.42). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності на житло №4390, виданого 02.11.2006 року Державним підприємством Дослідне господарство Одеського Інституту Агропромислового Виробництва УААН на підставі розпорядження №4390 від 30.10.2006 року, [PERSON] та [PERSON] належить, в рівних частках, квартира [ADDRESS] (а.с.6). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 23.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис №533 (а.с.11). Позивач у справі - [PERSON] - є сином померлого, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, запис в книзі реєстрації актів про народження №123 (а.с.12). Таким чином позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], як це передбачено статтею 1261 Цивільного кодексу України. Інші спадкоємці після смерті [PERSON]: його дружина - [PERSON] - відмовилась від спадщини на користь позивача по справі (а.с.21); його донька - [PERSON] - відкликала свою заяву про прийняття спадщини на підставі ст.1269 ЦК України (а.с.23), та відмовилась від спадщини на користь позивача по справі (а.с.24). Як спадкоємець першої черги, позивач [PERSON] звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на ? частину вказаної квартири після смерті батька, однак Біляївською районною державною нотаріальною конторою листом №2705/02-14 від 09.09.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на вказану квартиру не проводилась (а.с.5). Абзацом 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 (про судову практику у справах про спадкування) судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтями 1216, 1222, 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved