Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.09.2006 року. В позовній заяві позивач зазначила, що сторони мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.09.2006 року було вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі розмірі 50 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Старший син досяг повноліття, а на молодшу дочку продовжують стягуватись аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісячно. Позивачка вказує, що з часу винесення судом рішення про стягнення на її користь з відповідача аліментів матеріальне становище відповідача покращилося, він має дохід від надання в оренду власної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, крім того, дочка сторін навчається на першому курсі в Миколаївському національному аграрному університеті за контрактом, що збільшило витрати на її утримання. В зв'язку з викладеним позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь з твердої грошової суми на 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про зміну розміру аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частину його доходів не визнав, вказав, що не працює протягом тривалого часу та має на утриманні хвору матір пенсійного віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON]; копію виконавчого листа, виданого Баштанським районним судом Миколаївської області по справі №2-492/2006 від 27.09.2006 року; матеріали цивільної справи №2-492/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів) суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. За рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.09.2006 року з позивача на користь відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розмірі 50 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Син сторін [PERSON] досяг повноліття, а на утримання дочки [PERSON] продовжують стягуватись аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісячно. Після постановлення вказаного рішення суду матеріальний стан позивача змінився, оскільки неповнолітня дочка сторін, яка перебуває на її утриманні, потребує більших матеріальних витрат у зв'язку з її навчанням в іншому населеному пункті та у зв'язку із загальним подорожчанням життя. Відповідач у визначений судом строк не надав письмового відзиву на позов та суду не надано відомостей, що відповідач неспроможний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, або відомостей, що відповідач здійснює аліментні виплати на утримання інших осіб. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 182 ч.2, 192 ч.1 Сімейного кодексу України, із змісту яких (в редакції, що діє на час розгляду справи в суді, оскільки правовідносини щодо стягнення аліментів триваючі) слідує, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Ч.5 ст.185 Сімейного кодексу України та ст. 96 ЦПК України визначає розміри аліментів в залежності від кількості утриманців, стягнення яких взагалі може відбуватись в безспірному порядку. Крім того, за загальним правилом відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти визначаються у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Виключенням з цього загального правила є можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України), але суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. Як слідує з позову одержувач, тобто позивач у справі не бажає визначення аліментів в твердій грошовій сумі, а тому суд має керуватись загальним правилом - визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника. Вказане є підставою для задоволення позову про зміну розміру аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача. Можливість такої зміни розміру і способу присудження аліментів визначена в правовій позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України №6-143цс13 від 05.02.2014 року. Крім того, судом встановлено, що матеріальне становище позивача (одержувача аліментів) погіршилось у зв'язку із загальним подорожчанням життя та оскільки неповнолітня дочка сторін, яка перебуває на утриманні позивача, потребує більших матеріальних витрат у зв'язку з її навчанням в іншому населеному пункті, при цьому, ч.5 ст.185 СК України та ст. 96 ЦПК України визначає розміри аліментів в залежності від кількості утриманців, стягнення яких взагалі може відбуватись в безспірному порядку. Отже у вказаних вище нормах законодавець визнав безспірним визначення розміру аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 частини доходів платника, за такого відповідно до ст. 81 ЦПК України стягнення аліментів в меншому розмірі має бути доведене відповідними доказами платником аліментів, а в більшому розмірі - одержувачем аліментів, в протилежному випадку суд вправі визначити розмір аліментів, який визнається законодавцем безспірним, що в даному випадку на одного утриманця становить 1/4 частину доходів платника. З врахуванням встановленої в судовому засіданні обставини, яка свідчить про зміну матеріального стану одержувача аліментів, та зміну чинного законодавства в частині способу стягнення та розміру аліментів в залежності від волі одержувача аліментів та кількості утриманців, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог і необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 2000 року народження, за рішенням Баштанського районного суду від 27.09.2006 року по справі № 2-492/2006 з твердої грошової сумі в розмірі 50 грн. на 1/4 частину від заробітку боржника, що в даному випадку буде відповідати принципам розумності і справедливості та положенням ст. 185 СК України, оскільки аліменти стягуються на одну дитину, а відповідач не працює, не має стабільного заробітку, проте має задовільний стан здоров'я, є працездатною особою працездатного віку, аліментних виплат на утримання інших осіб не здійснює. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору, а ст. 141 ЦПК України, якою врегульовано порядок розподілу між сторонами судових витрат, в тому числі і судового збору, не передбачає можливість стягнення судового збору на користь держави, тому суд не в праві вирішувати питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за розгляд даної справи. На підставі викладеного та ст.ст. 182-184, ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved