Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення невиплаченої заробітної плати. В обґрунтуванні своїх вимог, позивач вказує, що згідно наказу Київського управління механізації № 428 трест «Електромонтаж» м. Київ № 72 від 21.10.1991 року він був прийнятий на посаду слюсаря з ремонту автомобілів 4-го розряду, 25.02.1993 року переведений до СУ 424 на таку ж посаду. Наказом № 58 від 05.08.2002 року переведений на посаду електромеханіка 2-го розряду на дільницю по ремонту і обслуговуванню ліфтів з виконанням обовязків водія автомобіля ЛАС і 01.12.2002 року присвоєний 3-й розряд електромеханіка дільниці по ремонту і обслуговуванню ліфтів з виконанням обовязків водія автомобіля ЛАС. 01 квітня 2005 року переведений електромеханіком без виконання обовязків водія, а 01.12.2007 року присвоєно 4-й розряд електромеханіка з ліфтів. На підставі наказу № 11-к від 31.03.2015 року він був звільнений з роботи на підставі п. 1ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Оскільки при звільненні відповідач не провів повний розрахунок, просив суд стягнути з відповідача на його користь з урахуванням індексу інфляції невиплачену заробітну плату з грудня 2014 року по березень 2015 року, компенсацію за невикористану щорічну відпустку. В судовому засіданні, позивач позовні вимоги уточнив, просив суд стягнути з відповідача на його користь не виплачену заробітну плату в сумі 16186,70 грн., компенсації за невикористану щорічну відпустку у сумі 5188,25 грн., а також проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач, наказом Київського управління механізації № 428 трест «Електромонтаж» м. Київ № 72 від 21.10.1991 року був прийнятий на посаду слюсаря з ремонту автомобілів 4-го розряду, 25.02.1993 року переведений до СУ 424 на таку ж посаду. Наказом № 58 від 05.08.2002 року переведений на посаду електромеханіка 2-го розряду на дільницю по ремонту і обслуговуванню ліфтів з виконанням обовязків водія автомобіля ЛАС і 01.12.2002 року присвоєний 3-й розряд електромеханіка дільниці по ремонту і обслуговуванню ліфтів з виконанням обовязків водія автомобіля ЛАС. 01 квітня 2005 року переведений електромеханіком без виконання обовязків водія, 01.12.2007 року присвоєно 4-й розряд електромеханіка з ліфтів. На підставі наказу №11-к від 31.03.2015 ДП «Електромонтаж 424» позивача було звільнено з роботи за ст. 36 п. 1 КЗпП України (за згодою сторін). У силу ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Однак в порушення зазначених норм відповідач при звільненні не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати в сумі 16186,70 грн. та компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 5188,25 грн. Згідно з відомостями від 17 вересня 2015 року, нарахована позивачу заробітна плата за лютий, березень 2013 року та грудень 2014 року по березень 2015 року складає 16186,70 грн. Отже, суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача невиплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 16186,70 грн., розмір якої вказує відповідач у довідці. Також підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну оплачувану відпустку в розмірі 5188,25 грн. З відповідача підлягають до стягнення судові витрати.

Outcome: approved