Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по централізованому опаленню та постачанню гарячої води, посилаючись на те, що позивачем по 31.12.2014 року надавалися комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води по належній відповідачу квартирі [ADDRESS]. Відповідач, як власник квартири являється споживачем вказаних комунальних послуг. Між позивачем та відповідачем 14 листопада 2011 року було укладено договір про надання послуг в сфері опалення та підігріву води, за умовами якого позивач забезпечує надання відповідачу послуги в сфері опалення та підігріву води, а останнім забезпечується своєчасна оплата цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах передбачених договором. Відповідно до відомості бухгалтерії заборгованість відповідача по квартирі [ADDRESS] за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року складає 1851,42 грн., 3% річних становить 320,69 грн., інфляційні 2706,88 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за прострочення виконання грошового зобовязання, а саме 3% річних 325,39 грн., інфляційні 2729,09 грн., судові витрати 1600 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1508,02 грн., а всього 6162,43 грн. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що до предявлення позову ним сплачено в повному обсязі основну суму заборгованості. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Приватне підприємство «Теплопостачання» по 31.12.2014 року надавало комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води по квартирі [ADDRESS]. Відповідач, як власник квартири являється споживачем вказаних комунальних послуг. Між позивачем та відповідачем 14 листопада 2011 року було укладено договір про надання послуг в сфері опалення та підігріву води, за умовами якого позивач забезпечує надання відповідачу послуги в сфері опалення та підігріву води, а останнім забезпечується своєчасна оплата цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах передбачених договором. Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що послуги по централізованому опаленню та постачанню гарячої води відноситься до категорії комунальних послуг. Ст. 7 та пунктом 2 ч. 1 ст. 14 Закону встановлено, що ціна на дані послуги затверджується органами місцевого самоврядування. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 2005 від 23 грудня 2011 року встановлені тарифи на центральне опалення та гаряче водопостачання, що надаються ПП «Теплопостачання» по будинку № 67 по вул. Пушкіна в м. Черкаси. Відповідно до ч. 3 ст. 20 та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобовязані щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг. Обовязок оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. У разі незгоди споживача щодо якості та кількості наданих послуг ст. 18 Закону встановлює порядок оформлення претензій до надання житлово-комунальних послуг. Згідно даної статті відповідачем не оформлено жодної претензії щодо якості та кількості наданих послуг по централізованому опаленню та постачанню гарячої води у квартирі [ADDRESS]. Для стягнення заборгованості ПП «Теплопостачання» зверталося до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2016 року у видачі судового наказу відмовлено. Відповідно до платіжного доручення від 20 листопада 2017 року відповідачем сплачено основну суму заборгованості в розмірі 1851,42 грн. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України ) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена в п. 10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином з відповідача підлягають до стягнення інфляційні нараховані на суму заборгованості 2729,09 грн., та 3% річних 325,32 грн. Суд не погоджується із твердженнями відповідача, що ним було сплачено суму боргу до звернення позивача до суду, оскільки позов був предявлений 17 жовтня 2017 року, в той час як оплата здійснена 20.11.2017. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1600 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 97 від 15.06.2017 року, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1600 грн. Між позивачем та адвокатом [PERSON] 25.11.2016 року укладений договір про надання правової допомоги адвокатом, предметом якого є представництво інтересів позивача в суді за позовом до [PERSON], на підставі вказаного договору, згідно з квитанцією позивачем оплачено адвокату 1508,02 грн. за надання правової допомоги. Тому вимоги в частині витрат по оплаті правової допомоги в сумі 1508,02 грн. підлягають до задоволення. Виходячи з цього, Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПП «Теплопостачання» заборгованість за прострочення виконання грошового зобовязання, а саме 3% річних - 325 грн. 39 коп., інфляційні 2729,09 грн., судові витрати -1600 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 1508,02 грн., а всього 6162 грн.43 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved