Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 05.08.2013 року, на 1/5 частку у праві спільної часткової власності на квартиру під №4 в будинку під №31 по вул. Малиновського в м. Одесі. У підтвердження свої вимог позивач посилається на те, що 05.08.2013 року померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у виді 1/5 частки вказаної квартири та позивач, як єдиний спадкоємець першої черги, прийняла спадщину. Однак, після звернення до нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у видачі, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно. У звязку з чим позивач не може реалізувати свої спадкові права та змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] приймали участь у судовому засіданні, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. В судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 05.08.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №347828 від 05.08.2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме 1/5 частка у праві спільної часткової власності на квартиру під №4 в будинку під №31 по вул. Малиновського в м. Одесі. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги до майна померлої, прийняв спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. 04 серпня 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку у праві спільної часткової власності на квартиру під №4 в будинку під №31 по вул. Малиновського в м. Одесі, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація в органах державної реєстрації речових прав на вказану нерухомість. Як вбачається з матеріалів справи, право [PERSON] на 1/5 частку у праві спільної часткової власності підтверджується наступними документами: свідоцтвом про право власності на житло, видане Управлінням житлово комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради 31.07.2008 року, №3-27228; технічним паспортом на приватизовану квартиру [ADDRESS], виготовлений КП «Міське агентство з приватизації житла» виконавчого комітету ОМР. Так, ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності на інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Право власності на спадкове майно, яке не було належним чином зареєстроване, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, вбачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації. Крім того, суд враховує, що в Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). А в п. 6 цього ж Пленуму прописано, що «незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно, як на об'єкт нерухомого майна». При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка була досліджена у судовому засіданні, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та таким, що прийняв спадщину після смерті свого матері. Відповідно до\~\~ч. 1\~ст.\~\~16 ЦК України, кожна\~особа\~має\~право звернутися\~\~до\~суду\~\~за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Одним з таких способів є визнання права, в тому числі і права власності. Таким чином, на думку суду, у позивача достатньо правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved