Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 09.06.1998 року. Від подружнього життя у них народилося троє дітей. Зазначив, що відповідач сім років тому поїхала в Італію, до сім'ї не приїжджає, сторони разом не живуть, спільного господарства не ведуть. Просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги, вказав, що є обставини, які суперечать моральним засадам суспільства. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що є обставини, які суперечать моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 09.06.1998 року у Реклинецькій сільській раді (актовий запис № 5), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є позивач, матір'ю - відповідачка. З довідки № 15 від 15.01.2016 року вбачається, ощ [PERSON] за місцем реєстрації в с. Купичволя не проживає протягом останніх трьох років. З довідки № 71 від 08.02.2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом із батьком. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач сім років тому поїхала в Італію, до сім'ї не приїжджає, сторони разом не живуть, спільного господарства не ведуть. З огляду на те, що існують обставини, які суперечать моральним засадам суспільства, судом сторонам не надавався строк на примирення. У судовому засіданні позивачка підтвердила, що вона остаточно визначилася і зберегти шлюб не бажає. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, суд прийшов до переконання з відповідача в користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Outcome: approved