Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що сторони уклали кредитний договір згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит, а відповідач у свою чергу зобов'язався погасити кредит та сплатити за користування ним. Позивач виконав умови кредитного договору, надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі. В свою чергу, відповідач умови договору виконував неналежним чином, порушував строки сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідач добровільно заборгованість не погашає, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача і судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу у відсутність останнього або відкласти розгляд справи, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача та за згодою представника ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 жовтня 2011 року сторони уклали кредитний договір, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 152280 грн. 24 коп., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01.10.2016 року та сплатити плату за користування кредитом в порядку та на умовах визначених в кредитному договорі. За користування кредитними коштами в період часу з 25.10.2011 року по 30.09.2012 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 7 процентів річних (підвищена процентна ставка - 14 процентів річних), починаючи з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 12 процентів річних (підвищена процентна ставка - 24 процентів річних), а з 01.10.2013 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 25 процентів річних (підвищена процентна ставка - 50 процентів річних) (п. 1.3. , п. 1.3.1., п. 1.3.2. Кредитного договору). Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору позивач має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень, термін повернення кредиту скорочується до дати, вказаної у повідомленні про порушення умов договору, тобто на 31-й календарний день. 22.12.2014 року відповідачу була направлена вимога про погашення суми заборгованості, про остання залишена поза увагою. Таким чином у позивача виникло право вимоги на звернення до суду про стягнення кредиту достроково. Статтею ч.2 ст. 1050 ЦК визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 27.02.2015 року складає 90156 грн. 13 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 78875,15 грн.; - відсотки - 9491,99 грн.; підвищені відсотки - 1788,99 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved