Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту № 031/716446-KR від 03.09.2008 в розмірі 50555,00 дол. США, зі сплатою 12,55 % річних, внаслідок невиконання відповідачем вимог кредитного договору, виникла зазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщений у встановленому законом порядку, а саме: судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема, в позовній заяві), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Київської міської філії та фізичною особою [PERSON] 03.09.2008 був укладений договір про надання кредиту на купівлю автотранспортних засобів №031/716446-KR, згідно з яким відповідачу було надано в користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п. 1.1., надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 50555,00 дол. США, зі сплатою 12,55 % річних. Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки «Acura MDX», 2008 року випуску, чорного кольору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання позивача, визначені у договорі кредиту, а саме п. 3.1.1, були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №ав/0306053 від 03.09.2008 на суму 50555,00 дол. США. В порушення умов договору, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Відповідно до п. 4.1 договору кредиту, у разі прострочення строків сплати відсотків, визначених п.2.4 кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 кредитного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Відповідно до п. 4.2 договору кредиту, у разі порушення відповідачем вимог п.п. 3.3.2 -3.3.17 кредитного договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 10 % від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками за кожний випадок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Банком зобов`язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти в розмірі 50555,00 доларів США. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Оскільки відповідач у встановлений договором строк, суму боргу в повному обсязі не повернув позивачу, та відповідач не вчиняв жодних дій, спрямованих на повернення, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідач порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Станом на 10.02.2016 загальний розмір заборгованості відповідача складає 66598,43 дол. США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1727865,20 грн., з них: сума заборгованості за кредитом - 30029,12 дол. США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку - 779091,55 грн., сума заборгованості за відсотками - 16843,87 дол. США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 437006,40 грн., за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 15073,21 дол. США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку - 391067,32 грн., за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 4652,23 дол. США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку - 120699,92 грн. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 25917,88 грн.

Outcome: approved