Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємець [PERSON] про стягнення коштів. Просить стягнути з Фізичної особи-підприємець [PERSON] на його користь кошти в сумі 3333,44 грн., з яких 1571,50 грн. заборгованість за товар, 774, 57 грн. сума річних, 673,37 грн. пеня та 314 грн. інфляційні витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.07.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Дистрибуторський договір № 23/07/12, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Національна торгова компанія» як постачальник зобов»язався передати відповідачу як Дистрибутору товари у зумовлені цим договором строки, а Дистрибутор зобов»язується прийняти вказані товари і сплатити за них визначену грошову суму. На у мовах Дистрибуторського договору ТОВ «Національна торгова компанія» передало у власність відповідача товар на суму 5571,50 грн., що підтверджується видатковою накладною № НТ-0021003 від 31.07.2012 р. Отриманий відповідачем товар на суму 1571,50 грн. залишився неоплаченим понад допустимі строки. 06.07.2012 року між ТОВ «Національна торгова компанія» та [PERSON] було укладено договір поруки № 06/07, відповідно до п. 1 якого позивач поручився перед ТОВ «Національна торгова компанія» за виконання відповідачем своїх обов»язків згідно Дистрибуторського договору. 15.12.2014 року позивачем було отримано вимогу ТОВ «Національна торгова компанія» № 12/5 від 15.12.2014 р. про виконання порушених відповідачем зобов»язань згідно Дистрибуторського договору щодо сплати 1571,50 грн. основної заборгованості, 774,57 грн. річних, 673,37 грн. пені та 314 грн. інфляційних витрат, нарахованих станом на 15.12.2014 р. Позивач відправив на адресу відповідача повідомлення від 15.12.2014 р. На виконання положень Договору поруки позивачем було сплачено на користь ТОВ «Національна торгова компанія» 3333,44 грн. Таким чином, внаслідок сплати коштів за договором поруки позивач набув прав кредитора за грошовими зобов»язаннями відповідача, які залишаються невиконаними. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно дистрибуторського договору № 23/07/12 від 05.07.2012 р. Фізична особа-підприємець [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія» уклали даний договір (а.с.3-4). Згідно п. 1.1. даного договору позичальник зобов»язується передати (поставити) Дистрибутору товари у зумовлені цим договором строки, а Дистрибутор зобов»язується прийняти вказані товари і сплатити за них визначену грошову суму. Згідно п. 5.2. даного договору оплата товару проводиться Дистрибутором протягом 21 календарного дня з моменту здійснення його поставки. Згідно п.7.2. даного договору у випадку порушення Дистрибутором строків оплати вартості отриманого товару він зобов»язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати, а також відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 19 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати. Згідно п.7.3. даного договору сторони домовились відповідно до ст. 259 ЦК України збільшити строк позовної давності щодо стягнення будь-яких належних до сплати коштів за цим договором до моменту повного виконання зобов»язань за ним. Сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України домовилися про те, що нарахування неустойки за прострочення виконання зобов»язань за даним договором здійснюється без обмеження строку. 06.07.2012 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія» та [PERSON] уклали договір поруки № 06/07 (а.с.14). Згідно п. 1 даного договору поручитель поручається перед кредитором за виконання фізичною особою-підприємцем [PERSON] своїх обов»язків згідно Дистрибуторського договору № 23/07/12 від 05.07.2012 р., укладеного між кредитором та боржником. Згідно п.2 даного договору у разі порушення боржником зобов»язань, забезпечених порукою відповідно до п. 1 даного договору, вони підлягають виконанню поручителем протягом 3 днів з моменту одержання вимоги кредитора. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Згідно із ч. 1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У зв'язку із цим, за правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК, наступають наслідки порушення договору позичальником відповідно до вимог ст. 625 ЦК. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за все час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів сплачених поручителем кредитору підлягають задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 525, 530, 546, 549, 556,625, 1050 ЦК України,

Outcome: approved