Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача шляхом стягнення з відповідача на свою користь 43 459,00 грн. основного боргу, 2 209,09 грн. інфляційний втрат, 467,93 грн. 3% річних (станом на 27.12.2018 року), а загалом 46 136,02 грн., встановивши, відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК, стягнення 3 % річних до дати фактичної сплати відповідачем основного боргу в сумі 43 459,00 грн., внаслідок невиконання останнім договору купівлі-продажу товару. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення в матеріалах справи. Правом на подання відзиву не скористався, заяв про відкладення судового засідання чи розгляду справи за його відсутності від нього не надходило. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 13.03.2018 року [PERSON] оформив у Інтернет-магазині «MOBILLUCK.UA» замовлення №184030027 на придбання відеокарти Sapphire Radeon RX 580 8192Mb Nitro+ (11265-01-20G), код товару 1487306, у кількості 8 одиниць, вартістю 8 223,00 грн. кожна, всього на суму 65 773,00 грн. (з урахуванням знижки 66 грн. і вартості доставки 55 грн.). Умовами замовлення № 184030027 передбачена повна попередня оплата вказаного товару банківським переказом та доставка товару покупцю у відділення № 11 «Нової пошти», м. Миколаїв, проспект Миру, 13, що підтверджується скріншотами сторінок Інтернет-магазину. При оформленні замовлення, Інтернет-магазином надані реквізити для оплати вартості даного товару: рахунок 26007024149401 у ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, отримувач ФОП [PERSON], ОКПО (реєстраційний номер облікової карти платника податків) [NUMBER], та наданий рахунок на суму 65 773,00 грн. із призначенням платежу (мовою оригіналу): «оплата затовар по заказу 184030027». 14.03.2018 року [PERSON] перерахував на поточний рахунок відповідача, зі своєї банківської картки, суму передоплати 65 773,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції від 14.03.2018 року. Позивач, вважає, що таким чином, у цивільно-правовому розумінні, між відповідачем (продавець) та позивачем (покупець) був укладений договір купівлі-продажу товару на суму 65 773,00 грн., включаючи вартість доставки товару, який 14.03.2018 року повністю оплачений покупцем. Відповідач, отримавши від позивача 14.03.2018 року попередню оплату в сумі 65 773,00 грн. за 8 одиниць товару, направив позивачу 04.06.2018 року та 27.07.2018 року лише 2 одиниці товару, на суму 8 157,00 грн. кожна (загалом на 16 314,00 грн.), що підтверджується видатковою накладною № 802357612 від 27.07.2018 року, гарантійними талонами на продані одиниці товару із датами продажу. У подальшому на сайті Інтернет-магазину (з доступом через особистий кабінет позивача) було розміщено інформацію щодо стану замовлення позивача № 184030027, яке, без погодження з ним, було розбито на кілька окремих замовлень з окремими номерами: за № 184030027 - залишено 1 одиницю товару (відеокарта Sapphire Radeon RX 580 8192Mb Nitro+ (11265-01-20G) серійним номером A181000032258) на суму 8 157 грн., яку фактично поставлено (відправлено до відділення нової пошти на ім'я позивача) 04.06.2018 року, на суму 8 157,00 грн.; за № 183880040 - визначено 1 одиницю товару (відеокарта Sapphire Radeon RX 580 8192Mb Nitro+ (11265-01-20G) серійним номером A181700029516) на суму 8 157 грн., яку фактично поставлено (відправлено до відділення нової пошти на ім'я позивача) 27.07.2018 року, на суму 8 157,00 грн.; за № 186560040 - визначено 7 одиниць товару на суму 57 099,00 грн., на сайті Інтернет-магазину рахується як скасоване 13.08.2018 року; за № 183000046 - визначено 6 одиниць товару на суму 47 400,00 грн., на сайті Інтернет-магазину рахується як скасоване 20.08.2018 року; за № 187650045 - визначено 1 одиницю товару на суму 8 400,00 грн., на сайті Інтернет-магазину рахується як скасоване 25.09.2018 року (але продаж відеокарти за ціною 8 400,00 грн. позивачем не замовлявся взагалі). Фактично, у серпні 2018 року менеджери Інтернет-магазину запропонували позивачу повернути кошти (за 6 одиниць непоставленого товару), на що останній погодився, і відповідач в період з 30.08.2018 по 12.12.2018 року повернув позивачу (на його картковий рахунок) суму попередньої оплати частково, в сумі 6 000,00 грн., що підтверджується роздруківками по карті. Отже, на дату подання позову залишок неповернутої суми складає 43 459,00 грн.: 65773 грн. (сплачено передоплати) - 16314 грн.(перееданий товар) - 6000 грн.(повернуті кошти) = 43 459 грн. 10.11.2018 року адвокат позивача направив відповідачу (на адресу державної реєстрації як фізичної особи-підприємця) вимогу від 08.11.2018 року про повернення коштів у сумі 44 459,00 грн. (сума неповернутої передоплати станом на 08.11.2018 року). Конверт із даною вимогою повернувся за закінченням терміну зберігання. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.ст. 662, 665 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, з одночасним переданням покупцеві всіх приналежності товару та документів, що стосуються товару на нього (технічний паспорт, сертифікат якості тощо); у разі відмови продавця передати проданий товар, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно частини 3 статті 693 ЦК, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Суд погоджується із твердженнями позивача, щодо стягнення з відповідача коштів за оплачений ним товар. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлений розмір процентів, які боржник має сплатити кредитору в разі прострочення виконання ним грошового зобов'язання на рівні 3% річних. У постанові Верховного Суду (Касаційного цивільного суду) від 31.10.2018 року справа №750/793/17, провадження №61-29134ск18, наведено правову позицію щодо застосування положень частини 2 статті 625 ЦК України у разі неповернення продавцем попередньої оплати згідно з частинами 2, 3 статті 693 ЦК України: «Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом цієї норми, правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов'язанням». Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань». Таким чином, відповідач повинен повернути позивачу суму передоплати, на яку ним не був переданий товар, після скасування відповідачем, за згодою позивача, замовлення щодо продажу 6 одиниць товару 20.08.2018 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України, на дату подання позову 28.12.2018 року, на суму основного боргу 43 459,00 грн. визначається: - розмір інфляційних втрат, при індексах інфляції, що є загальновідомими і розміщені в мережі Інтернет на сайті Міністерства фінансів України (за вересень 2018 - 101,9, за жовтень 2018 - 101,7 та за листопад 2018 - 101,4), складає 2 209,09 грн., оскільки 43 459,00 х 101,9/100 х 101,7/100 х 101,4/100 = 45 668,09 грн.; 45 668,09 - 43 459,00 = 2 209,09 грн. Розмір 3 % річних за 131 дні який підлягає стягненню з відповідача (з 20.08.2018 по 28.12.2018) в сумі 467,93 грн., (43 459,00 х 3/100/365 х 131 - 467,93 грн.). Позивачем надано розрахунок розміру інфляційних втрат та 3% відсотків річних відповідно до чинного законодавства, перевіривши який, суд погоджується із вказаними розрахунками. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, адже встановлено, що у визначений сторонами строк товар покупцеві не передано та кошти продавцем не повернуті, тому у відповідача виникло грошове зобов'язання перед позивачем, а тому позивач, як кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved