Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2010 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 616. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинені з 2014 року. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим, просив шлюб розірвати. Ухвалою суду від 30.07.2015 року сторонам було надано строк для примирення три місяці. За цей строк сторони не примирилися і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] після відновлення провадження по справі в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] після відновлення провадження по справі в судове засідання не з'явилась по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Надала суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 10 вересня 2010 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 616. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2014 року, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved