Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить звільнити майно з-під арешту та зняти заборону на його відчуження, накладеного на підставі постанови № 34289059 Московського ВДВС ХМУЮ від 27.06.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04.07.2014 за номером запису про обтяження № 6229248 та № 23135754, відносно нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а саме, звільнити з-під арешту та зняти заборону на відчуження з двокімнатної квартири, загальної площею 43,60кв.м., жилою площею 27,70кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору від 20.06.2008 між ВАТ «ВТБ Банк»,правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], останній отримав кредитні кошти в сумі 65820 доларів США для придбання квартири по вказаній вище адреси. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір від 20.06.2008, предметом якого є квартира [ADDRESS]. 24.12.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», укладений договір відступлення права вимоги № 241212 за кредитним договором та іпотечним договором, укладеними між банком та [PERSON] 17.02.2014 між ТОВ Кредекс Фінанс» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань, в тому числі і за кредитним договором від 20.06.2008, та 21.03.2014, укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.06.2008, укладених між банком та [PERSON] 30.10.2017 позивач у відповідності до умов кредитного та іпотечних договорів задовольнило свої кредиторські вимоги за рахунок предмету іпотеки, а саме, позивач набув право власності на нерухоме майно - квартира [ADDRESS]. Між тим, стало відомо, що на вказану нерухомість 27.06.2014 Московським ВДВС ХМУЮ накладено арешт, що вбачається із записів про обтяження № 6229248, № 23135754. Позивач вважає такі дії порушенням його прав та інтересів. Ухвалою судді від 25.01.2018 визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідачів до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред'явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до правил ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом становлено, що 20.06.2008 між ВАТ «ВТБ Банк»,правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, останній отримав кредитні кошти в сумі 65820 доларів США для придбання квартири по вказаній вище адреси. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір від 20.06.2008, предметом якого є квартира [ADDRESS]. 24.12.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», укладений договір відступлення права вимоги № 241212 за кредитним договором та іпотечним договором, укладеними між банком та [PERSON] 17.02.2014 між ТОВ Кредекс Фінанс» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань, в тому числі і за кредитним договором від 20.06.2008 та 21.03.2014, укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.06.2008, укладених між банком та [PERSON] 30.10.2017 позивач у відповідності до умов кредитного та іпотечних договорів задовольнило свої кредиторські вимоги за рахунок предмету іпотеки, а саме, позивач набув право власності на нерухоме майно - квартира [ADDRESS]. Між тим, на вказану нерухомість 27.06.2014 Московським ВДВС ХМУЮ накладено арешт, що вбачається із записів про обтяження № 6229248, № 23135754. Такі обставини підтверджено копіями кредитного договору від 20.06.2008, договору іпотеки від 20.06.2008,відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки згідно якого іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (ст.ст. 37,38 ЗУ «Про іпотеку»). Відповідно до правил ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені (ст. 321 ЦК України) Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод при здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для скасування обтяження і звільнення із-під арешту спірного майна, що належить позивачу.

Outcome: approved