overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який уточнював, і просить: - відшкодувати за рахунок коштів державного бюджету України моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду у розмірі 915 936 грн.; - зобов'язати Державну казначейську службу України виплатити з рахунку державного бюджету грошову суму [PERSON] у розмірі 915 936 грн. - Враховуючи складність справи, на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України оголошується вступна і резолютивна частина рішення. На підставі ч.4 ст.62 Конституції Україні ст.ст.23,1167,1176 Цивільного кодексу України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання попереднього слідства, прокуратури суду»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який уточнював, і просить стягнути за рахунок коштів державного бюджету України (Державного казначейства України) на його користь майнову (матеріальну) та моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Враховуючи складність справи, на підставі ч.6 ст.259 ЦПК України оголошується вступна і резолютивна частина рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просив стягнути з останніх солідарно суму боргу за надані послуги з газопостачання квартири [ADDRESS] в розмірі 769,92 грн. станом на 22.08.2013р. В обґрунтування позовних вимог посилається на довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку, розрахунок заборгованості, дані показань лічильника абонента. У судовому засіданні представник позивача Залога Н.В. позов підтримав з аналогічних викладеним у позовній заяві підстав, надав суду актуальний розрахунок заборгованості станом на 31.10.2013р., з якого вбачається, що розмір заборгованості відповідачів за надані послуги з газопостачання становить 620,29 грн., у зв'язку з чим вказав за можливе задовольнити позов на зазначену суму. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації проживання. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. До такого висновку суд приходить,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить визнати [PERSON] , 1969 року народження, [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] , 1967 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.03.2019 року закрито підготовче засідання. Позивач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Треті особи Кремидівська сільська рада Лиманського району Одеської області, Служба у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області подали письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність. Відповідачі сповіщені належним чином про дату, час та місце його проведення, повторно в судове засідання не з`явились. Позивач письмово не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.05.2019 року ухвалено розгляд даної справи у заочному порядку за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав: Позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у даному будинку, однак не проживають у ньому у теперішній час. Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 391 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідачів у належному йому будинку істотно порушує права позивача як власника. Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідачі фактично не проживають у спірному житловому приміщенні з 2008 року. Оскільки відповідачі не є членом сім`ї позивача, то право останнього підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України. Порушене право власника має бути захищено шляхом усунення перешкод [PERSON] (за правовим механізмом на який позивач послався у позові) у користуванні належним йому житловим будинком, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить визнати [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.12.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.02.2021 року справу призначено до розгляду в заочному порядку. У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог, просила справу розглянути у заочному порядку. Відповідачі повідомлялись належним чином за місцем реєстрації, встановлено, що за місцем реєстрації не проживають. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Позивачу на підставі договору дарування від 12.05.2010 року на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у даному будинку у 2011 році, однак не проживають у ньому у теперішній час з часу реєстрації, що повністю доведено зібраними по справі доказами, які дослідженні судом у судовому засіданні. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.09.2019 року. Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 405 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідачів у належному позивачу будинку істотно порушує права позивача як власника. Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК Української РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-709цс16 від 16 листопада 2016 року. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідачі фактично не проживають у спірному житловому приміщенні більше одного року. Порушене право власника має бути захищено шляхом позбавлення відповідачів права користування цим житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS], загальною площею 18кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.09.2002р. стала членом ОК «ГБК «Серпомолотовець», придбавши у [PERSON] гараж [ADDRESS]. З вказаного часу позивач постійно користується приміщенням гаражу, здійснюючи його обслуговування, сплачує кошти на проведення ремонту тощо. Відсутність реєстрації права власності позбавляє позивача користуватися правами власника. В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримав викладені обставини і вимоги позову, просить їх задовольнити. Представник ОК «ГКБ «Серпомолотовець» проти позовних вимог не заперечував. Представник ХМР в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Суд, вивчивши доводи позову, позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що позивач з 2002 року є членом ОК ГБК «Серпомолотовець» і у користуванні знаходяться гараж [ADDRESS]. Позивач з вказаного часу постійно користується приміщенням гаражу [NUMBER], здійснює його обслуговування. Такі обставини підтверджено копіями заяв, протоколом Установчих зборів від 10.08.2010р., відомостями ОК «ГБК «Серпомолотовець» 24.06.2015р., квитанцій про сплату платежів (а.с.4-14) Відповідно до правил ст.. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Отже, на підставі наданих доказів вбачається, що позивач більше ніж 10 років постійно та відкрито користується і обслуговує гараж [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином,суд надійшов до висновку, що позивач набула правова власності на вказаний вище гараж і у суду є правові підстави для задоволення вимог позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В підтвердження своїх доводів зазначає, що є власником вищевказаної квартири. Відповідач є невісткою і разом із своїм сином зареєстровані у квартирі з 2008, однак протягом останнього року у квартирі не проживають, їх особисті речі відсутні, комунальні та інші платежі не сплачують, долею житлового приміщення не ціляться тощо. Реєстрація відповідачів позбавляє позивача права оформити субсидію. Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за їх відсутністю до суду не надали, тому суд зі згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що співвласником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Такий факт підтверджено копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2003,витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5,6 ). У спірній квартирі зареєстровані позивач та, в тому числі, відповідачі, що вбачається із відомостей відділу адресно-довідкового роботи ГУДМС України в Харківської області та із довідки КП «Жилкомсервіс», дільниця № 35 № 3272 від 23.12.2016 (а.с.7,11). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Із акту о не проживанні особи від 03.07.2017, що міститься на а.с. 24, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] більше року заадресою: [ADDRESS] не проживають, особистих речей не залишили, комунальні та інші послуги не сплачують тощо. Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи вище встановлені обставини, встановлено, що відповідачі тривалий час у спірній кватирі не проживають, комунальні та інші обовязкові платежі не сплачують, долею житлового приміщення не цікавляться тощо, тому реєстрація у вказаному житловому приміщенні відповідача, порушує права та інтереси позивача, як співвласника вказаної квартири. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В підтвердження своїх доводів зазначає, що згідно договору купівлі-продажу від 18.03.2015р. придбав квартиру по вищевказаної адреси. Після заселення у квартиру зясувалось, що в квартирі залишились зареєстрованими відповідачі, які не знялись з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідачів позбавляє порушує права та інтереси позивача щодо реалізації права власності. Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за їх відсутністю до суду не надали, тому суд зі згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Такий факт підтверджено копією договору купівлі-продажу від 18.03.2015р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 3-5 ). У спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що вбачається із відомостей відділу адресно-довідкового роботи ГУДМС України в Харківської області (а.с.8,9). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи вище встановлені обставини, реєстрація у вказаному житловому приміщенні відповідачів, порушує права позивача, як власника вказаної квартири. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить визнати останніх такими, що втратили право користування належної позивачу на праві власності квартирою [ADDRESS] із зняттям відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтуванні своїх доводів позивач зазначає, що ньому належить квартира [ADDRESS] з 1996 року. В квартирі проживала донька [PERSON], яка в подальшому уклала шлюб з громадянином РФ [PERSON], від шлюбу у 2009 році народився онук [PERSON] Донька та онук зареєстровані у квартирі. У 2011р. родина [PERSON] виїхала із квартири і онук проживає разом із батьком у м. Рязань РФ, де і зареєстрований, а також є громадянином РФ. В 2014р. зять знявся із реєстраційного обліку, а відповідачі залишились зареєстрованими, однак не проживають і квартирою не користуються, тобто втратили право на користування. Позивач надав до суду заяву щодо слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітнього відповідача [PERSON] надала суду заяву про визнання позову. Представник відповідача надав заяву про слухання справи за його відсутністю, у звязку із визнанням позову [PERSON], просить його задовольнити. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи належним чином. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до правил ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Відповідачі зареєстровані по вищевказаній адреси, однак не проживають і квартирою не користуються. Відповідач [PERSON], 2009 року народження, зареєстрований в м. Рязань РФ, де і проживає разом із батьком [PERSON] Такі обставини підтверджено копією довідки муніципального підприємства м. Рязані РФ (а.с.12), свідоцтвом № [NUMBER] форма № 8 про реєстрацію за місцем проживання від 30.08.2013р. (а.с.29), актом ОЖК «Брест» (а.с.11). Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання за період з 01.06.2009р. по 28.02.2013р. в сумі 2415,46грн. Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначає, що відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS], користуються послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання, але належним чином не сплачують за отримані послуги, тому виникла заборгованість за вказаний період у сумі 2415,46грн. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, будучи повідомленими судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або слухання справи за їх відсутністю не надали, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у відсутності відповідачів, постановляю заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що на час виникнення заборгованості відповідачі зареєстровані у [ADDRESS] і є споживачами послуг з центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання.. Згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р. та п. 18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених КМУ від 21.07.2005р. оплата за надані послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця. Із наданих розрахунків встановлено, що відповідачами не сплачуються кошти за надання послуг КП «ХТМ», у зв'язку з чим за період 01.06.2009р. по 28.02.2013р. перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 2415,46грн. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до правил ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст.. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved