Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він працював в умовах впливу шкідливих факторів протягом восьми років на різних посадах на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів. Внаслідок неналежних умов праці, він отримав професійне захворювання з діагнозом: ХОЗЛ. Відповідно до акту розслідування причин хронічного захворювання став пил. Рівень запиленості повітря 18,4 мг на метр кубічний при ГДК - 2,0 мг. Первинним оглядом МСЕК 21.07.2010 року йому встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 20%. Після погіршення стану встановлена третя група інвалідності та 40% втрати працездатності з 13.08.2019 року безстроково. Оскільки, ним втрачена професійна працездатність в результаті професійного захворювання на підприємстві відповідача, йому спричинена моральна шкода. У зв`язку з захворюванням було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку загальною слабістю, втомою, болями. Він не може повернутись до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 120000,00 гривень моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою від 05.06.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Стаднік Я.В. подала до суду відзив, згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначила, що позивачу було роз`яснено під розпис його права і обов`язки, повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах, відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, на ПАТ «АМКР» відповідно до вимог законодавства повсякчас застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці. Таким чином, будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчиняв. При цьому, лише факт втрати професійної працездатності не призводить до відшкодування моральної шкоди, оскільки він погашається відшкодуванням втраченого заробітку або відповідної її частини, відшкодуванням позивачу витрат на медичну і соціальну допомогу, виплати одноразової допомоги, яка забезпечує фінансову можливість для соціальної реабілітації позивача. Обов`язковими передумовами виникнення правовідносин з відшкодування моральної шкоди є неправомірні дії чи бездіяльність та вина власника або уповноваженого ним органу. В матеріалах справи відсутні висновок МСЕК або висновок судової психологічної експертизи (яка не призначалася) про те, що позивачу завдані моральні страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджуються у справі. Доводи позивача, що це загальновідомий факт не можна вважати доказом його страждань та брати до уваги. Виходячи з Акту розслідування хронічного професійного захворювання №32 від 29.06.2010 року, який складений на ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), у пункті 12 стаж роботи у цеху в умовах впливу шкідливих факторів - 25 років 6 місяців. У пункті 16 вказано, що стаж роботи на ШУ КДГМК «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (правонаступником яких є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») - у період з 26.03.2002 року по 01.08.2002 року - заступник начальника (підземний) дільниці №22, з 01.08.2002 року по 31.10.2002 року - начальник дільниці (підземний) №8, з 31.10.2002 року по 08.04.2004 року гірничий майстер (підземний) дільниці №8, з 06.04.2002 року по 04.01.2005 року - майстер гірничий (підземний) дільниці №22, з 04.01.2005 року по 20.05.2010 року - майстер гірничий (підземний) дільниці №22, що становить менше ніж 8 років 2 міс., тобто 32 % від загального стажу в умовах впливу шкідливих факторів. Таким чином, можна зробити висновок, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчиняв. Отже, в спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у позивача професійного захворювання, тому відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт спричинення йому моральної шкоди. Висновком МСЕК від 21.07.2010 року встановлено 20% втрати професійної працездатності, при повторному огляді висновком МСЕК від 13.08.2019 року встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності з 05.08.2019 року безстроково, що є втратою з вини різних підприємств, проте основною є робота на ПрАТ «КЗРК». Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 120000,00 гри., що є жодним чином не аргументовано та необґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Отже, виходячи з аналізу фактичних обставин справи та норм діючого в Україні законодавства представник відповідача посилається на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 10-13, 14). Відповідно до п. 16 до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.06.2010 року, професійне захворювання у [PERSON] виникло за таких обставин, зокрема працював на ШУ КДГМК «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» шахта ім.. Артема з 26.03.2002 року по 01.08.2002 року - заступник начальника (підземний) дільниці №22, з 01.08.2002 року по 31.10.2002 року - начальник дільниці (підземний) №8, з 31.10.2002 року по 08.04.2004 року гірничий майстер (підземний) дільниці №8, з 06.04.2002 року по 04.01.2005 року - майстер гірничий (підземний) дільниці №22, з 04.01.2005 року по 20.05.2010 року - майстер гірничий (підземний) дільниці №22, підпадав під шкідливу дію пилу, що перебільшував ГДК через недосконалість робочих місць (а.с. 8-9). Відповідно до п. 17 вказаного вище Акту причина виникнення професійного захворювання, це пил, що перевищував ГДК. З постанови Фонду соціального страхування від 26.08.2010 року встановлено, що [PERSON] згідно довідки МСЕК від 21.07.2010 року встановлено 20% працездатності безстроково (а.с. 7). Згідно довідки МСЕК від 13.08.2019 року [PERSON] встановлено 40% втрати професійної працездатності (ХОЗЛ) з 05.09.2019 року безстроково, та третю групу інвалідності (а.с. 6). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 180000,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 40% втрати професійної працездатності. Згідно виписок з медичної карти, [PERSON] потребує спостереження лікарів, уникати переохолодження, прийом ліків, реабілітаційне лікування тощо (а.с. 20-21). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачу моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому, суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачу моральної шкоди повинна складати 65000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 120000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial