Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ про \~визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтував\~тим,\~ що являється власником житлової квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру підтверджується договором купівлі продажу квартири від 27.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Головко М.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1844, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.10.2017 року № 101784482. За вказаною вище адресою зареєстрований відповідач, але фактично з червня 2017 року за даною адресою не проживає. У зв`язку з чим, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності представника позивача, та третьої особи, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Третя особа: Орган реєстрації при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області рішення просить винести на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі продажу квартири серії НМТ [NUMBER] , посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. 27.10.2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 1844, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с. 3-4). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101784482 від 27.10.2017 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована в [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з копії домової книги про реєстрацію громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с. 6-7). З акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 25.02.2019 року, за адресою: [ADDRESS] видно, що в даній квартирі зареєстрований [PERSON] , але він фактично постійно з червня 2017 року за даною адресою не проживає. Місце його перебування невідоме (а.с. 26). З копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Виконавчим комітетом Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області 28.05.2019 року видно, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с. 57). За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1\~ ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved