Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі, зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами, що надавались позивачем. Проте, в порушення вимог діючого законодавства, відповідачі, які є наймачами не сплачують за надані ним послуги, внаслідок чого за період з 01.09.2010 року по 01.03.2015 року утворилась заборгованості, яка складає 72 605,54 грн. (з них основна сума заборгованості 48 002,26 грн., інфляційні нарахування 20 380,00 грн. 3% річних складає 4223,28 грн.) 04.01.2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Синьоозерне Подільського району міста Києва» створене на підставі рішення Подільської районної у місті Києві ради від 07 грудня 2007 року № 240 «Про удосконалення структури управління житловим господарством Подільського району». Боржники - відповідачі у справі зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] та користувалася послугами, що надаються позивачем. Як вбачається з довідки форми№3 від 19.05.2017 року відповідачі проживають у неприватизованій квартирі, що перебуває на обслуговуванні КП «КК». Згідно з ордеру на житлове приміщення від 28.07.1983 року відповідачам надано право на проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] У відповідності до ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу Української PCP, сплачується плата за користування жилим приміщенням, сплачується плата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. зі змінами та доповненнями, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов'язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. У нашому випадку: Заявник - це виконавець послуг, а Боржник - споживач. Відповідно ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п.3 зазначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов'язальних відносин. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі не в повному обсязі та несвоєчасно сплачує квартирну плату та плату за надані послуги, внаслідок чого у позивача виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідачів перед позивачем за період01.09.2010 по 01.03.2015 року складає85291,28 гри. (з них основна сума заборгованості 56643,95 гри.; інфляційні нарахування складають 24168,66 грн.; 3% річних складає 4478,67 грн.). Згідно ч.3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 600,00 грн. судового збору. З викладеного,

Outcome: approved