Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] За життя, 11 червня 2001 року [PERSON] залишив заповіт на користь позивача, згідно з яким все своє майно заповідав [PERSON] , вказаний заповіт не був змінений або скасований, після смерті батька [PERSON] , у встановлений законом шестимісячний термін звернувся із заявою про прийняття спадщини до Другої синельниківської державної нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі домоволодіння [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1011 га, розташована [ADDRESS] , призначена для обслуговування та будівництва житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . Вказана земельна ділянка була виділена у власність [PERSON] на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Дібровської сільської ради №75-9\\5 від 20.04.2007 року, державний акт серії [NUMBER] , виданий 24.05.2007 року, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №005564. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення 2-ої сесії І скликання Дібровської сільської ради народних депутатів від 06.09.1995 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділнка площею 0,68 га в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Діброва Дібровської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку ( 0,10 га) і ведення особистого підсобного господарства ( 0,58 га) . Отже, як вбачається із документів- в 1995 році [PERSON] була виділена на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,68 га за адресою [ADDRESS] , в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку ( 0,10 га) і ведення особистого підсобного господарства ( 0,58 га). Крім того, у спадщину позивача перейшла земельна ділянка площею 5,0400 га на території Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 березня 2000 року. На вказану земельну ділянку 21 вересня 2017 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НМІ №974311, яке було видано державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори. Як з`ясувалось під час оформленні документів на спадкове майно- право власності за [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,68 га за адресою [ADDRESS] за спадкодавцем зареєстровано не було. Крім того, у відділі по Синельниківському районі Держгеокадастру ГУ у Дніпропетровській області відсутня землевпорядна документація на вказану земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] , який зазначений у Державному акті серії [NUMBER] , виданий 24.05.2007 року і вказана земельна ділянка не була зареєстрована. Вказані обставини перешкоджають зареєструвати позивачу на праві власності отримане у спадщину за заповітом нерухоме майно, а саме : житловий будинок [ADDRESS] і земельну ділянку загальною площею 0,68 га за адресою [ADDRESS] . Просив суд- визнати недійсним державний акт про право власності на землю серії [NUMBER] , виданий 24.05.2007 року на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Дібровської сільської ради №75-9\\5 від 20.04.2007 року, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №005564 на ім`я [PERSON] ; - визнати за [PERSON] права та обов`язки спадкодавця на земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,1011 га і ведення особистого підсобного господарства - 0,58 га, загальною площею 0,68 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] з правом реєстрації права власності зазначеної земельної ділянки в органах державної реєстрації. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення підготовчого та судового засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Синельниківської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області в підготовче та судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки та позицію у справі суду не повідомив. Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що дійсно виявляються такі випадки, коли землевпорядна документація належним чином не складалась і не оформлювалась, але громадянам видавались державні акти про право власності на землю. Відсутність належним чином оформленої землевпорядної документації на земельні ділянки та відсутність їх реєстрації у Державному земельному кадастрі перешкоджає в подальшому громадянам розпоряджатися належними їм на праві власності земельними ділянками. Суд заслухав пояснення представника третьої особи, дослідив письмові докази, які надані до позовної заяви. Факт смерті спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке було видано виконкомом Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 21 липня 2016 року, актовий запис № 05. 11 червня 2001 року спадкодавець [PERSON] залишив заповіт на користь позивача, згідно з яким все своє майно заповідав [PERSON] , вказаний заповіт не був змінений або скасований. Вказана обставина підтверджується копією заповіту від 11.06.2011 року, який був посвідчений секретарем виконкому Дібровської сільської ради . Позивач [PERSON] , у встановлений законом шестимісячний термін звернувся із заявою про прийняття спадщини до Другої синельниківської державної нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі домоволодіння [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1011 га, розташована [ADDRESS] , призначена для обслуговування та будівництва житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . Вказана земельна ділянка була виділена у власність [PERSON] на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Дібровської сільської ради №75-9\\5 від 20.04.2007 року, державний акт серії [NUMBER] , виданий 24.05.2007 року, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №005564. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення 2-ої сесії І скликання Дібровської сільської ради народних депутатів від 06.09.1995 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділнка площею 0,68 га в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Діброва Дібровської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку ( 0,10 га) і ведення особистого підсобного господарства ( 0,58 га) . Вказана обставина підтверджується копією державного акту серії [NUMBER] , який наявний в матеріалах справи. Як вбачається із державного акту серії ДП Св№005764в 1995 році [PERSON] була виділена на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,68 га за адресою [ADDRESS] , в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку ( 0,10 га) і ведення особистого підсобного господарства ( 0,58 га). Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НМІ №974311, яке було видано 21 вересня 2017 державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори підтверджується те, що у спадщину позивача перейшла земельна ділянка площею 5,0400 га на території Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 березня 2000 року. Із повідомлення Державного кадастрового реєстратора від 07.09.2017 р. вбачається, що у відділі по Синельниківському районі Держгеокадастру ГУ у Дніпропетровській області відсутня землевпорядна документація на вказану земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] , який зазначений у Державному акті серії [NUMBER] , виданий 24.05.2007 року і вказана земельна ділянка не була зареєстрована. Вказані обставини перешкоджають зареєструвати позивачу на праві власності отримане у спадщину за заповітом нерухоме майно, а саме : житловий будинок [ADDRESS] і земельну ділянку загальною площею 0,68 га за адресою [ADDRESS] . Вирішуючи питання про те, які норми права підлягають застосуванню при розгляді даного спору суд приймає до уваги наступне: З 01 січня 2002 р. набрав чинності Земельний Кодекс України. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України (з 01 січня 2002 року) право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи права користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02 травня 2009 року - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки ( п. 7 розд.Х «Перехідні положення» ЗК), одержані ними до 01 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди у розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Крім того, у ст. 126 Земельного Кодексу України, передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Порядок видачі державних актів про право власності на земельну ділянку , станом на 2007 рік , Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04 травня 1999 року №43 ( Інструкція втратила чинність 23.08.2013 року) на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства N 404 від 03.07.2013) . Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 цієї Інструкції складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам всіх видів проводиться після перенесення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка та затвердженим в установленому законом порядку відведення цієї ділянки. Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об`єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Пунктом 2.1 .Інструкції передбачено, що роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи, встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Згідно з пунктом 2.3. зазначеної Інструкції - межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості. Оскільки при складенні державного акту серії [NUMBER] від 24.05.2007 року на землю на ім`я [PERSON] - не були виконані вимоги Інструкції від 04 травня 1999 року щодо відновлення меж земельних ділянок з закріпленням межовими знаками встановленого зразка, то не були виконані вимоги ст. 55 Закону України « Про землеустрій» , якою передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. Ці положення Інструкції відповідають нормі, яка закріплена в статті 107 ЗК України « Відновлення меж». Внаслідок того, що спадкодавець [PERSON] отримав державний акт на земельну ділянку площею 0,1011 га за кадастровим номером [NUMBER] , який зазначений у Державному акті серії [NUMBER] , виданому 24.05.2007 року , але фактично вказана земельна ділянка не виділялась в натурі і не визначались конфігурація, і межі цієї земельної ділянки, і не зареєстрував на неї своє право власності -позивач [PERSON] , як спадкоємець позбавлений можливості зареєструвати належне йому на праві власності в порядку спадкування майно, а саме земельну ділянку по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1ст. 155 Земельного Кодексу України- у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їм земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оскільки державний акт був оформлений в порушення процедури, передбаченої Інструкцією і це перешкоджає [PERSON] зареєструвати належне йому в порядку спадкування право власності, то державний акт серії [NUMBER] , виданий 24.05.2007 року на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Дібровської сільської ради №75-9\\5 від 20.04.2007 року, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №005564- необхідно визнати недійсним. Крім того, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,68 га в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Діброва Дібровської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку ( 0,10 га) і ведення особистого підсобного господарства ( 0,58 га), яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення 2-ої сесії І скликання Дібровської сільської ради народних депутатів від 06.09.1995 року - не було зареєстровано у встановленому законом порядку за життя спадкодавця [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки спадкодавець [PERSON] , за життя, на законних підставах, а саме відповідно до рішення органу місцевого самоврядування , отримав земельну ділянку загальною площею 0,68 га , яка розташована в [ADDRESS] , але не зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку , то відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України таке право не втрачається і може бути передане у спадок. У зв`язку з цим, суд вважає доведеним та документально підтвердженим те, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті батька, отримав права та обов`язки спадкодавця на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого господарства, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, які не припинились внаслідок його смерті, також входять до складу спадщини. Отже, встановлені судом факти та досліджені на їх підтвердження письмові докази- є підставами для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved