Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного нотаріуса Дев'ятої Донецької державної нотаріальної контори Вервейко Надії Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді частини квартири [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її сину [PERSON], частки яких є рівними. [PERSON] заповідала належну їй частку квартири на ім'я позивача, що підтверджується заповітом від 14.04.2012 року. Спадщину позивач прийняв своєчасно та подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 05.09.2012 року, однак постановою державного нотаріуса Вервейко Н.Г. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2013 року, з огляду на те, що ідеальні частки у спірній квартирі не визначені та для оформлення спадщини на ім'я позивача необхідна заява від імені [PERSON] про те, що він згоден, що його матері в цій квартирі належить ? частка, однак [PERSON] таку заяву не подає, проти видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я позивача заперечує. Разом з тим, жодних домовленостей про те, що частка будь кого на квартиру буде більше або менше ніж у іншого, між померлою [PERSON] та [PERSON] не укладалось, в зв'язку з чим вказані частки є рівними. Просить суд: - визначити, що частка [PERSON], померлої [INFO] в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] складає ?; - визначити, що частка [PERSON], в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] складає ?; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явились, просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 17 серпня 1993 року за №02177, виданого Агенцією по приватизації державного житлового фонду Донецького виробничого об'єднання «Донецьквугілля», [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв.м. Згідно з реєстраційним надписом на документі про право приватної власності №02177 КП БТІ міста Донецька, право власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS], було зареєстровано КП БТІ міста Донецька 18.09.1997 року за реєстровим номером №229. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], актовий запис №800. Згідно зі статтею 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок їх смерті. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді належної [PERSON] частки квартири [ADDRESS]. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що відповідає вимоги статті 1217 ЦК України. За ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. 4 квітня 2012 року [PERSON] був складений заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в Спадковому реєстрі, відповідно до якого [PERSON] заповідала належну їй частину квартири [ADDRESS] своєму сину - [PERSON]. Разом з тим, як вбачається зі свідоцтва про народження, серії [NUMBER], актовий запис №786, [PERSON] є сином [PERSON]. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк що відповідає положенням ч.1 статті 1269, ч. статті 1270 ЦК України. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, наданої суду Дев'ятою держаною Донецькою нотаріальною конторою №452/2012, 5 вересня 2012 року [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Вервейко Н.В. від 10.12.2013 року [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкових прав на частину квартири [ADDRESS], після померлої [PERSON], з огляду на те, що ідеальні частки в квартирі не визначені та для оформлення спадщини на частку квартири на ім'я позивача необхідна заява від імені [PERSON] про те, що він згоден, що померлій [PERSON] належить ? частка спірної квартири, але [PERSON] таку заяву не подає, проти видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу - заперечує. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. На підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 17 серпня 1993 року за №02177, виданого Агенцією по приватизації державного житлового фонду Донецького виробничого об'єднання «Донецьквугілля», [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв.м, де частки співвласників не визначені. Згідно з положеннями ч.2 статті 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласниками у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Разом з тим, як вбачається з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Крім того, позивач як на підставу для задоволення позовних вимог посилається на статтю 392 ЦК України, відповідно до якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, згідно з роз'ясненнями викладеними в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за змістом статті 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Згідно з роз'ясненнями викладеними в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК України). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у позові. Так, враховуючи, що відповідачем по справі є державний нотаріус Дев'ятої донецької державної нотаріальної контори Вервейко Н.Г., який, враховуючи викладені роз'яснення Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», є неналежним відповідачем по справі, а також враховуючи, що жодних клопотань від позивача про заміну відповідача належним відповідачем або залучення належного відповідача в якості співвідповідача до суду не надходило, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державного нотаріуса Дев'ятої Донецької державної нотаріальної контори Вервейко Надії Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом необхідно відмовити. На підставі Постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленум Верховного Суду України у «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 15.05.2013 року «Про судову практику розгляду судами справ про спадкування» статей 370, 392,1217,1218, 1220, 1223,1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України та

Outcome: dismissed