Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - ФОП [PERSON] про розірвання договору, стягнення коштів, що були ним сплачені, як аванс на майбутнє встановлення пластикових вікон в сумі 3 000.00 грн., посилаючись на те, що 24.07.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір на виконання послуг, а саме виготовлення пластикових вікон. Пунктом 2.1. договору, передбачена вартість товару в розмірі 7 000.00 грн. Позивачем було сплачено авансовий внесок у розмірі 3 000.00 грн. Проте виникли непередбачувані обставини (смерть родича), які змушують його розірвати договір та повернути оплачений авансовий внесок. 27.07.2018 року в телефонній розмові він повідомив відповідача, що має намір розірвати договір через настання форс-мажорних обставин, але йому було відмовлено. Крім того, він письмово звертався до відповідача з проханням повернути йому кошти в зв»язку з обставинами, що виникли і які зазначені вище, проте лист повернувся за закінченням терміну зберігання. В зв»язку з чим він був вимушений звернутися до суду з даним позовом в якому просив суд про розірвання договору від 24.07.2018 року, що був укладений між ним та відповідачем та стягнути з відповідача на його користь кошти, що були ним сплачені, як аванс на майбутнє встановлення пластикових вікон в сумі 3 000.00 грн. Ухвалою суду від 08.11.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою суду від 15.01.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивач та його представник в повному обсязі підтримали доводи позовної заяви, просили суд про задоволення в повному обсязі позовних вимог. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явився. Повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за відомою позивачу та суду адресою місця знаходження. Про при чини неявки суд не повідомив. Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 24.07.2018 року між позивачем та відповідачем у справі було укладено договір на виконання послуг, а саме виготовлення пластикових вікон. Пунктом 2.1. договору, передбачена вартість товару в розмірі 7 000.00 грн. (а.с. 5-6). Позивачем було сплачено відповідачу авансовий внесок у розмірі 3 000.00 грн. (а.с. 7). Як зазначив в судовому засіданні позивач, у нього в житті виникли непередбачувані обставини (смерть родича), які змусили його розірвати договір та просити повернути оплачений авансовий внесок. 27.07.2018 року в телефонній розмові він повідомив відповідача, що має намір розірвати договір через настання форс-мажорних обставин, але йому було відмовлено. Крім того, він письмово звертався до відповідача з проханням повернути йому кошти в зв»язку з обставинами, що виникли і які зазначені вище, проте лист повернувся за закінченням терміну зберігання. В зв»язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом в якому просив суд про розірвання договору від 24.07.2018 року, що був укладений між ним та відповідачем та стягнути з відповідача на його користь кошти, що були ним сплачені, як аванс на майбутнє встановлення пластикових вікон в сумі 3 000.00 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5.1 договору від 24.07.2018 року в разі виникнення форс мажорних обставин, які можуть перешкоджати виконанню умов цього договору, сторони зобов»язались повідомити один одного в максимально короткий термін. Обставини непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об»єктивно унеможливлюють виконання зобов»язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо). При цьому обставини можуть бути визнані форс-мажорними, якщо вони відповідають певним критеріям, не суперечать законодавству України та узгоджені сторонами в договорі, контракті, угоді як такі, що звільняють їх від цивільно-правової відповідальності. Зокрема, критеріями форс мажорних обставин є наступні: надзвичайність (мають винятковий характер і знаходяться за межами впливу сторін), непередбачуваність (їх настання або наслідки неможливо було передбачити на момент укладення договору), невідворотність (неминучість події або її наслідків), причинно-наслідковий зв»язок між обставиною і неможливістю виконання зобов»язання. Позивач в судовому засіданні вважав, що смерть близького родича для нього це не передбачувана обставина, яка являється форс мажорною. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, оскільки вони є доведеними позивачем в судовому засіданні. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у справі у вигляді судового збору.

Outcome: approved