Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про припинення права власності на майно внаслідок знищення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 вересня 2013 року він звернувся до Єдиного дозвільного центру м. Донецька із заявою про надання дозволу на відведення і передання у власність земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд. Зазначена земельна ділянка перебуває у комунальній власності, на ній відсутні будь- які будівлі чи споруди, лише містяться залишки будівельних матеріалів (кілька бетонних плит). Крім того, ділянка є засміченою побутовими відходами, заросла невеликими деревами та кущами. Таким чином, вказана ділянка е вільною від забудови, не приватизована та перебуває в антисанітарному стані. Згідно інформації управління держагенства земельних ресурсів в [ADDRESS], у власність, оренду, постійне користування або тимчасове користування, на умовах оренди, не передавалась. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку, у встановленому порядку не зареєстровано. Разом з цим, Держземагентство у м. Донецьку листом від 15.08.2013р. №01-17- 1443/5840 повідомило, що згідно з графічними матеріалами на цій земельній ділянці розташовані будівля та споруда. Також вказав, що картографічні матеріали управління земельних ресурсів м. Донецька рідко оновлюються та є архівними, відомості про наявність будівель і споруд, не відповідають дійсності. У 1995 році будівля і споруда, що знаходились на ділянці, були самовільно демонтовані, розібрані, а залишки будівельних матеріалів вивезені. Зі слів сусідів, за ділянкою більше 18 - ти років ніхто не доглядав, власники померли дуже давно, будинок розвалився та його розібрали волоцюги. На даний час він доглядає за цією ділянкою, оскільки проживає поряд. Просив суд припинити право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок та споруду - сарай, що знаходились за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з їх повним знищенням та скасувати державну реєстрацію речових прав [PERSON], [PERSON], [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок та споруду, що знаходились за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з їх знищенням. До суду позивач [PERSON] надав заяву про уточнення позовних вимог, в обґрунтування якої вказав, що він оформлює земельну ділянку у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Однак виявилось, що на вказаній ділянці міститься реєстрація неіснуючого будинку, яка не знята в установленому порядку. Це унеможливлює отримання дозволу на відведення ділянки, оскільки виконавчим комітетом Ленінської районної в м. Донецьку ради не була погоджена його заява про надання дозволу на відведення ділянки у зв'язку з наявністю не знятої реєстрації будинку. Також у Донецькій міській раді попередньо повідомили, що рішення про надання дозволу на відведення земельної ділянки буде негативним, оскільки реєстрація будинку не знята. Власниками будинку була [PERSON], яка 16.09.1971 року придбала 62/100 його ідеальних часток на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №4373. Згодом [PERSON] придбав 15.12.1986 року 20/100 ідеальних часток будинку на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №4225. За даними Ленінського відділу РАЦС м. Донецька [PERSON] - помер. Його частку ніхто не успадкував. 11.10.1995 року [PERSON] придбав 12/100 ідеальних часток будинку на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-2616. Місцезнаходження [PERSON] невідоме. Слід зазначити, що після подання позову було встановлено, що [PERSON] мешкає поряд зі знищеним домоволодінням [ADDRESS], але в будинку [ADDRESS]. Виявляється, що вона здійснила перебудову та реконструкцію частини будинку [ADDRESS], з виділом належної їй частки 62/100 в натурі. В результаті чого був створений окремий (ізольований) об'єкт нерухомого майна - будинок, якому присвоєна поштова адреса [ADDRESS]. Просив суд припинити право власності [PERSON] на 20/100 ідеальної частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу від 15.12.1986р., що був посвідчений сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №4225, у зв'язку зі знищенням домоволодіння та припинити право власності [PERSON] на 12/100 ідеальної частки домоволодіння адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу, що був посвідчений сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-2616, у зв'язку зі знищенням домоволодіння. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Просив суд задовольнити уточненні позовні вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи - Виконком Ленінської районної у м. Донецьку ради [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, та вказав, що існують договори купівлі - продажу часток домоволодіння [ADDRESS] на ім'я відповідачів, тому позбавити права власності цих осіб суд не має права. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Надав заяву с проханням слухати справу у відсутність представника реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку. Представник третьої особи - КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» - у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи Виконкому Ленінської районної у м. Донецьку Ради, дослідивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судовому засіданні встановлено, що позивач оформлює земельну ділянку у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Власниками будинку була [PERSON], яка 16.09.1971 року придбала 62/100 його ідеальних часток на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №4373. Згодом [PERSON] придбав 15.12.1986 року 20/100 ідеальних часток будинку на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №4225. За даними Ленінського відділу РАЦС м. Донецька [PERSON] - помер. Відповідно до відповіді наданої Сьомою Державною нотаріальною конторою м. Донецька за №669/01-16 від 14.03.2014 року повідомлено, що надати інформацію, щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] не представляється можливим у зв'язку з відсутністю копії свідоцтва про смерть. 11.10.1995 року [PERSON] придбав 12/100 ідеальних часток будинку на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-2616. Місцезнаходження [PERSON] невідоме, однак доказів цього позивачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, статтею 346 ЦК України визначено перелік підстав припинення права власності, зокрема: ч. 4 ст. 346 та ст. 349 ЦК України передбачено припинення права власності у разі знищення майна за заявою власника, а ст. 365 ЦК України - припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, також частиною 2 цієї статті передбачено, що право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з п. 1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється бюро технічної інвентаризації за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів. Відповідно до пункту 6.5 зазначеного Тимчасового положення у разі знищення об'єкта, щодо якого проведено державну реєстрацію прав, власник (власники) подає(ють) реєстратору БТІ заяву про закриття розділу Реєстру прав та реєстраційної справи за формою, визначеною у додатку 12.До заяви про закриття розділу Реєстру прав та реєстраційної справи додаються матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення такого об'єкта, та у разі знищення нерухомого майна - правовстановлюючі документи (за наявності), які підлягають анулюванню у порядку, установленому Положенням. Моментом прийняття заяви про закриття розділу Реєстру прав та реєстраційної справи вважається внесення реєстратором БТІ запису в журнал обліку заяв про державну реєстрацію прав з присвоєнням порядкового номера. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку не були позбавлені права власності на свою частку будинку, з заявою до відповідних органів про внесення змін до державного реєстру щодо припинення їх права власності на належне їм майно не зверталася. Окрім того, позивач [PERSON] жодного доказу щодо фактичного знищення, відсутності нерухомого майна, а саме: домоволодіння [ADDRESS] суду не надав, а відповідно наданої суду інвентаризаційної справи по вказаному нерухомому майну вбачається, що воно є у наявності. Також предметом розгляду суду можуть бути порушені або оспорюванні права будь кого, але позивач не вказав, а судом не встановлено: хто, яким чином і які права позивача порушує чи оспорює. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вказані норми, а також вищевказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі ст. ст.. 346, 349 ЦК України,

Outcome: dismissed