Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, згідно уточнених позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №SME0004485 від 23.10.2007, а саме 14572,57 доларів США заборгованість за кредитом, 278,65 доларів США по нарахованим відсоткам та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23.10.2007 між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №SME0004485. Відповідно до умов даного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 50\~000 доларів США. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у зазначеному розмірі. В забезпечення виконання зобовязань позичальника відповідно до кредитного договору 23.10.2007 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №SME0004485/2. Відповідачі зобовязання за кредитним договором належним чином не виконують у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідачі у судове засідання непр зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23.10.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №SME0004485, на підставі якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 50\~000 доларів США на строк користування 120 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом. Пунктом 3.1. кредитного договору №SME0004485 від 23.10.2007 передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним, здійснюється в порядку та строки згідно з графіком повернення кредиту і сплати процентів, наведеному у додатку №1 до цього договору, який є його невідємною частиною. 23.10.2007 в забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобовязань по кредитному договору №SME0004485 від 23.10.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №SME0004485/2. Відповідно до п.1.1. даного договору поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязання відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №SME0004485 від 23.10.2007, в повному обсязі цих зобовязань, незалежно від отримання або неотримання вимоги кредитора про погашення кредитного договору. Пунктом 2.1. договору поруки №SME0004485/2 від 23.10.2007 зазначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором, позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором у повному обсязі зобовязань, передбачених кредитним договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, що підтверджуєтьсявипискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] з 23.10.2007 по 24.11.2016. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст.533 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч. 1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивачем 15.11.2016 на адресу відповідачів було спрямовано вимогу про досудове врегулювання спору за кредитним договором №SME0004485 від 23.10.2007, оскільки станом на 15.11.2016 прострочення платежів з виплати кредиту складає 544 дні. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, відповідачами зобовязання за кредитним договором належним чином не виконуються у звязку з чим утворилася заборгованість у сумі 14572,57 долари США за кредитом та 278,65 доларів США за нарахованими відсотками. Суд враховує розяснення, викладені у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за якими суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Суд також враховує, розяснення, викладені у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно яких у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Окрім цього суд,

Outcome: approved