Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 28.05.2001 року він працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» слюсарем механоскладальних робіт п'ятого розряду в цеху №2. 29 травня 2018 року за наказом №4741/ВК від 29.05.2018 року він звільнився з Товариства за ч.3 ст.38 КЗпП України. При цьому йому було не виплачено відповідачем заробітну плату, яка належить йому при звільненні, а також суми індексації, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують конституційні права і свободи позивача як людини і громадянина України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь нараховану та невиплачену заробітну плату, яка належить йому при звільненні у сумі 81690,04грн., а також суму середнього заробітку за час затримки виплати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що на дату судового засідання 17 вересня 2018 року заборгованість з виплати заробітної плати при звільненні позивачу у сумі 81690,04 грн. не була виплачена, то її слід стягнути з відповідача. На дату судового засідання 17 вересня 2018 року кількість робочих днів за триденним робочим тижнем (наказ відповідача №75 від 21.03.2014 року є в матеріалах справи) з дня звільнення позивача 29.05.2018 року за час затримки виплати складає 47: 1 у травні 2018 року (30); 12 у червні 2018 року (4,5,6,11,12,13,18,19,20,25,26,27); 14 у липні 2018 (2,3,4,9,10,11,16,17,18,23,24,25,30,31); 12 у серпні 2018 року (1,6,7,8,13,14,15,20,21,22,27,28,29); 7 у вересні (3,4,5,10,11,12,17). Таким чином середній заробіток за час затримки виплати з дня звільнення 29.05.2018 року по день судового засідання 17.09.2018 року згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 становить 38841грн.74коп. з розрахунку ( 826,42грн. -середньоденна заробітна плата х 47 робочих днів = 38841,74грн.), який необхідно стягнути з відповідача з наступним утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів. Розгляд справи просив здійснювати без участі позивача В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не надав. Ухвалами Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.07.2018 року та від 27.08.2018 року у Товариства витребовувалися довідки про суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та про суму середньоденної заробітної плати позивача, але за ухвалою суду надані не були. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 28.05.2001 року постійно працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаді слюсаря механоскладальних робіт п'ятого розряду в цеху №2. 29 травня 2018 року за наказом №4741/ВК від 29.05.2018 року позивач звільнився з Товариства за ч.3 ст.38 КЗпП України Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.6-8). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 81690грн. (а.с.9). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 81690грн. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Заробітна плата позивача за два останні місяці, що передували звільненню, становить 16536грн.36коп. згідно з індивідуальними відомостями з Пенсійного фонду (а.с.10,11). Так, за березень 2018 року - 9028,82грн., за квітень 2018 року заробітна плата становить 9978грн.86коп., кількість робочих днів в березні - 12, в квітні - 11. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 826,42грн. ((9028,82+9978,86грн.): (12+11) = 826,42грн.). Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 30.05.2018 року по 17.09.2018 року становить 47 робочих днів: травень - 1, червень - 12, липень - 14, серпень - 13, вересень - 7, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 38841грн.74коп. (826,42 х 47 = 38841грн.74коп.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити і стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 81690грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 38841грн.74коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1205грн.32коп.

Outcome: partial