Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки, Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прилуцька міська державна нотаріальна контора про скасування заборони (арешту) на майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її діда [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина, в тому числі і на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Будучи єдиним спадкоємцем після смерті діда позивач звернулася до Прилуцької міської державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, виявлено обтяження - арешт нерухомого майна, зареєстрований Прилуцькою міською нотаріальною конторою 12 липня 2006 року на підставі довідки Прилуцької прадильної фабрики від 26 травня 1960 року та рекомендовано звернутися до суду по питанню скасування арешту на вищевказаний житловий будинок. Оскільки, дійсно її дід [PERSON] за життя брав позику на будівництво житлового будинку за місцем роботи на Прилуцькій бавовнопрядильній фабриці, але повернув її; фабрика вже тривалий час ліквідована без визначення правонаступника; позивач з 13 липня 2005 року зареєстрована та фактично проживає в житловому будинку за вищевказаною адресою, проте жодних позовів про стягнення заборгованості з діда на їх адресу місця проживання не приходило, тому таке безпідставне накладення арешту на житловий будинок, який є спадщиною після смерті діда, позбавляє її як спадкоємця реалізувати право володіння, користування та розпорядження своїм спадковим майном, тому позивачем і подано позов про зняття арешту з майна та виключення їх з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Позивач в судове засідання не з`явилася, але згідно її письмової заяви просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Прилуцької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги визнав в повному обясзі. Представник третьої особи Прилуцької міської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи провидити без його участі, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав: Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 18 липня 2019 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися 25 лютого 1956 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.13). Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 червня 1957 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьком записаний [PERSON] (а.с.14). 02 червня 1979 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, про що видано відповідне Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02 червня 1979 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.15). 23 грудня 1982 року у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , про що видано відповідне Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 січня 1983 року (а.с.16). [INFO] [PERSON] померла про що видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13 липня 2019 року (а.с.20). 27 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, що вбачається з відмітки в паспорті (а.с.15-16), шлюб між якими було розірвано 13 травня 2010 року. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер про що видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04 вересня 2017 року (а.с.19) При цьому, судом встановлено, що згідно копії Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинка на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 26 жовтня 1959 року, [PERSON] як забудовнику виділено земельну ділянку по [ADDRESS] (а.с.24). Рішенням Прилуцької міської ради народних депутатів виконавчого комітету від 30 березня 1979 року за №179 «Про індивідуальне житлове будівництво», дозволено будівництво житлових прибудов та сіней [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до Акта про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 06 серпня 1980 року, [PERSON] закінчив будівництво та ввів в експлуатацію житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Крім того, згідно довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02 квітня 2018 року за №621, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , згідно матеріалів архівної справи, станом на 31 грудня 2012 року, зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору №1149 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до п`яти включно від 26 жовтня 1959 року, посвідченого Прилуцькою державною нотаріальною конторою 03 листопада 1959 року, за реєстровим №7202 (а.с.23). Згідно довідки Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 15 вересня 2017 року №1966/02-14, спадкоємицею майна [PERSON] , який помер [INFO] , та до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , у зв`язку з чим заведена справа за №340/2017 (а.с.9). Проте, як вбачається з повідомлення Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 07 листопада 2018 року за №1411/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, виявлено обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3449831, зареєстрований Прилуцькою міською нотаріальною конторою 12 липня 2006 року на підставі довідки Прилуцької прадильної фабрики від 26 травня 1960 року, власник [PERSON] ; архівний запис №2051-20 від 26 травня 1960 року, внутр.№5А012А3923F15030332C (а.с.8). У відповідності до довідки архівного відділу Прилуцької міської ради від 26 жовтня 2018 року за №07-06/Г-607, в архівному фонді Прилуцької бавовнопрядильної фабрики в документах з кадрових питань (особового складу) за 1957-1987 року відомостей про виплату позики [PERSON] не виявлено (а.с.11). Крім того, згідно довідки Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 15 березня 2019 року за №18-43/14/28/14.15, виконавчих документів про стягнення боргів з [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , станом на 15 березня 2019 року, не перебуває. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право. У відповідності до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що за життя [PERSON] належав житловий будинок з господарсько побутовими спорудами за адресою: [ADDRESS] , при цьому відомостей щодо непогашення позики за його місцем роботи судом не встановлено, як і не встановлено перебування у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , при цьому, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті діда, і таке безпідставне накладення арешту на житловий будинок, позбавляє її як спадкоємця реалізувати право володіння, користування та розпорядження спадковим майном, томупозов про скасування заборони (арешту) на майно та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, підлягає задоволення.

Outcome: approved