Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про зняття заборони відчуження майна, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу за результатами примусового виконання виконавчого напису №1343 від 30.03.2018 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. отримав належну [PERSON] Ѕ частини квартири [ADDRESS] . З метою реалізації належного позивачу права власності на частину квартири, він звернувся до приватного нотаріуса для оформлення нерухомого майна та отримання свідоцтва про право власності. Проте, приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні такої дії, оскільки відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомості Сьомою Київською державною нотаріальною конторою накладено заборону відчуження згідно договору довічного утримання, яке не було знято. Враховуючи те, що арешт порушує права позивача як власника, останній звернувся з позовом до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання позивач не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в засідання не з`явилася, про розгляд справи судом повідомлялась належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не подавала. Третя особа, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 21.08.1993 [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 09.02.2007р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державно нотаріальної контори Савченко М.А. Відповідно до договору [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , на яку у зв`язку з посвідченням договору накладено заборону відчуження до припинення договору довічного утримання . /а.с. 6-7/. [INFO] [PERSON] померла, про що у Дарницькому районному відділі РАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис про смерть №1307 від 09.11.2017 /а.с. 9-10/, а отже вищезазначений договір довічного утримання було припинено. Проте після смерті [PERSON] [PERSON] заборону відчуження накладеної за договором довічного утримання не зняв. Ухвалою Дарницького районного суду від 15.01.2020 у справі №753/20172/19 за боржником [PERSON] визнано 1/2 частку у спільному майні, а саме в квартирі [ADDRESS] /а.с. 11-15/. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.10.2020 у справі №753/15561/20 на належну боржнику [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] звернуто стягнення /а.с. 17-18/. Відповідно до положень Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 державним виконавцем вищезазначене майно передано на реалізацію, а 07.04.2021 оскільки майно не було реалізовано на електронних торгах у відповідності до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказане майно передано у власність стягувачу. 07.04.2021р. на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу складеного заступником начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лапанашвілі П.Ю. за результатами примусовому виконання виконавчого напису№1343 від 30.03.2018р. виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 350660,78 грн., у власність стягувачу передана належна боржниці 1/2 частина квартири [ADDRESS] /а.с.19-21/. Для отримання на вищезазначений об`єкт нерухомості свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися та державної реєстрації на своє ім`я права власності [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Герасименко Н.М., проте постановою від 29.04.2021 за №154/02-31 нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.22/, в зв`язку з тим, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вищезазначений об`єкт нерухомості 09.02.2007 Сьомою київською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2з-7/Зу-334 накладено заборону відчуження згідно договору довічного утримання /а.с. 23/ і таке обтяження не було знято. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За частинами 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. За частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За правилами частин 6-9 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувану і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved