Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира належить йому на праві власності, крім якого в квартирі також зареєстровані його дружина [PERSON], доньки [PERSON] та [PERSON] Позивач вказує, що він з дружиною та доньками у квітні 1997 року виїхали до США, де і мешкають по теперішній час. Відповідачі є громадянами США. Перешкод у користуванні квартирою їм ніхто не чинить, проте вони на спірну житлову площу не поверталися, квартирою не цікавляться та не приймають жодної участі в утриманні квартири. Не зважаючи на не проживання у квартирі, відповідачі не вчиняють жодних дій щодо зняття з реєстраційного обліку, що створює позивачу перешкоди щодо володіння та розпорядження належною йому власністю та призводить до понесення позивачем додаткових витрат на утримання квартири. В судове засідання позивач та третя особа не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача та третьої особи подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися. Представник відповідачів подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність заяв від представника позивача та третьої особи, представника відповідачів щодо розгляду справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності усіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серія [NUMBER] від 17 лютого 1997 року, виданим Головним управлінням житлового забезпечення КМДА на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення №19-с від 17 лютого 1997 року. Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА в м. Києві №104/22-3876 від 27 червня 2017 року за адресою [ADDRESS], зареєстровано чотири особи. Згідно довідок Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА в м. Києві №104/22-3877 та №104/22-3878 від 27 червня 2017 року, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], з 05.02.1991 року по теперішній час, а [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], з 01.08.1987 року по теперішній час. З довідки ЖБК «Академічний-15» №31 від 05.07.2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] за останні 5 років за адресою [ADDRESS], не мешкали та на даний час за вказаною адресою не проживають. З актів ЖБК «Академічний-15» про не проживання осіб за місцем реєстрації вбачається, що на дату 01.03.2016 року, 15.03.2017 року та 26.06.2017 року відповідачі за адресою [ADDRESS], фактично не проживають. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не проживають у спірній квартирі з квітня 1997 року. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі в квартирі не проживають без поважних причин понад один рік, та враховуючи визнання позову представником відповідачів, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Outcome: approved