Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання права власності на земельну ділянку, вказавши, що він має в постійному користуванні земельну ділянку в урочищі «Чизай» за межами населеного пункту м. Берегово, площею 1,2294 га, яка йому належить відповідно до державного акту №001-20009, виданого на підставі рішення Берегівської міської ради №124 від 12 березня 1998 року. Вказаною земельною ділянкою він користується для ведення особистого селянського господарства більше 17 років. Оскільки передбачена безоплатна приватизація земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, позивачем було виготовлено документацію із землеустрою, після чого він звернувся з відповідною заявою до Головного управління держземагенства у Закарпатської області про затвердження технічної документації. Головне управління повідомило його, що передача у власність не входить в їх компетенцію та рекомендувало звернутися з цього приводу до органу місцевого самоврядування, оскільки це їх компетенція. Однак при зверненні до Берегівської районної державної адміністрації, позивачу було повідомлено, що розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення не належить до компетенції РДА. Зазначені обставини унеможливило в позасудовому порядку вирішити даний спір. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просила суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнала повністю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по\~суті, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно державного акту на право користування землею серії ЗК 001-20009, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 316-98, земельна ділянка площею 1,2299 га надана позивачу [PERSON]-Ф.Л. у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Берегівської міської ради №124 від 12 березня 1998 року. Згідно розпорядження голови Берегівської РДА №16 від 24.01.2012 року позивачу надану дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на вищевказану земельну ділянку площею 1,2299 га, яка розташована на території Берегівської міської ради за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного розпорядження позивачем виготовлено технічну документацію. Враховуючи наведене, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з клопотанням про затвердження технічної документації щодо відведення спірної земельної ділянки у власність. Головне управління повідомило позивача, що передача у власність не входить в їх компетенцію та рекомендувало звернутися до органу місцевого самоврядування. Далі, при зверненні до Берегівської районної державної адміністрації позивачу було повідомлено, що розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення не належить до компетенції РДА. Частиною 1 та 2 ст. 118 ЗК України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якій передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі, на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи, що [PERSON]-Ф.Л. є фактичним власником спірної земельної ділянки, користується нею більше 17 років, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON]-Ф.Л. слід задовольнити та встановити його право власності на земельну ділянку площею 1,2294 га в урочищі «Чизай» на території Берегівської міської ради, за межами населеного пункту м. Берегово, для ведення особистого селянського господарства. На підставі викладеного,

Outcome: approved