Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 січня 2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 174/17, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 31055,40 грн., строком на 36 місяців, починаючи з 30 січня 2017 року по 29 січня 2020 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.30 % щомісячно на залишок заборгованості. Однак відповідач порушила умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому у встановленні договором терміни, у звязку з цим станом на 15 серпня 2017 року сума заборгованості відповідача складає 55383 (пятдесят пять тисяч триста вісімдесят три) грн. 88 коп., з якої: 31055,40 грн. заборгованість за кредитом, 24328,48 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON], перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків і сум штрафних санкцій, між позивачем з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з іншого боку було укладено договір поруки № 174/17 від 30 січня 2017 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не подавав. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позовна заява у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 30 січня 2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 174/17, на підставі якого КС «Союз-Дніпро» надав позичальнику кредит у розмірі 31055,40 грн., строком на 36 місяців, починаючи з 30 січня 2017 року по 29 січня 2020 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.30 % щомісячно на залишок заборгованості. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, відповідно наданого суду та перевіреного судом розрахунку, станом на 15.08.2017 року сума заборгованості відповідача складає 55383 (пятдесят пять тисяч триста вісімдесят три) грн. 88 коп., з якої: 31055,40 грн. заборгованість за кредитом, 24328,48 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. З урахуванням викладеного, вбачається що невиконанням зобов'язання з повернення отриманого кредиту та відсотків у встановлений договором строк відповідачем порушено майнові права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, 30 січня 2017 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 174/17, згідно якого вони прийняли на себе зобовязання відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON] У відповідності до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно з частинами 1-2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, що аргументи позивача, наведені в позові, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для задоволення позову та присудження до солідарного стягнення на користь позивача з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі, підтвердженому розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1600,00 грн., тому у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у розмірі по 533,33 грн. з кожного.

Outcome: approved