Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №313/15 про надання останній кредиту в сумі 12780 гривень 00 копійок строком на 24 місяці починаючи з 17 лютого 2015 року по 16 лютого 2017 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідач повинен був повернути 12780 гривень 00 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 2,30% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 845 гривень 01 копійка. Відповідачем [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання, строк дії договору закінчився, але сума кредиту відповідачем не повернута, у звязку з чим станом на 16 жовтня 2016 року виникла заборгованість по кредиту 11450 гривень 76 копійок та по нарахованих відсотках за користування кредитом 28205 гривень 73 копійки, а всього - в сумі 39 656 гривень 49 копійок. Виконання зобовязань відповідача за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного 17 лютого 2015 року за №313/15 договору поруки, порукою фізичної особи відповідача [PERSON] та [PERSON] та відповідно до умов якого поручителі відповідають по зобовязаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязалися перед позивачем відповідати солідарно з відповідачем [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №313/15 від 17 лютого 2015 року. Відповідач [PERSON] не виконала взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачам письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідачів як до солідарних боржників про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.49), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.50,51), за якою прохав розглядати справу у відсутність їх представника, а позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідачів розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.48), в судове засідання 19 січня 2017 року не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі (а.с.52,53). Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.47), в судове засідання 19 січня 2017 року не зявився, причини неявки суду не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 17 лютого 2015 року було укладено кредитний договір №313/15 (а.с.6-7) про надання останній кредиту в сумі 12780 гривень 00 копійок терміном на 24 місяці зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 21,76 % від суми кредиту, що становить 2780 гривень 00 копійок, а також процентів, нарахованих згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 16 лютого 2017 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачеві грошові кошти у сумі 12780 гривень 00 копійок згідно видаткового касового ордеру №972 від 17 лютого 2015 року (а.с.10), а відповідач [PERSON] зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача, починаючи з березня 2015 року та погасити кредит не пізніше 16 лютого 2017 року, а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобовязань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції. Зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України. Також судом встановлено, що виконання зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором забезпечується договорами поруки, які було укладено з [PERSON], [PERSON] (а.с.8-9). Оскільки відповідач [PERSON] порушила строки сплати кредиту та відсотків більш ніж на 30 календарних днів, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.5). Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Виконання умов кредитного договору забезпечувалось порукою фізичної особи відповідача [PERSON] згідно договору поруки №313/15 від 17 лютого 2015 року (а.с.8) та відповідача [PERSON] згідно договору поруки №313/15 від 17 лютого 2015 року (а.с.9) відповідно до умов яких поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобовязалися перед позивачем відповідати солідарно з боржником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №313/15 від 17 лютого 2015 року. Строк дії договорів поруки до 16 лютого 2027 року (а.с.8,9 зворот). Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що зобов'язання за спірним кредитним договором забезпечується порукою декількох осіб, що узгоджується з положеннями ч. 3\~ст. 553 ЦК України, згідно з якою поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Частиною 3 ст. 554 ЦК України передбачено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки з відповідачами, як поручителями за кредитним договором, укладалися окремі договори поруки, то суд приходить до висновку про те, що між собою відповідачі-поручителі не є солідарними боржниками, а вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена Верховним Судом України в постановах від 11 березня 2015року у справі № 6-35цс15, від 24 червня 2015 року у справі № 6-255цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-745ц15. Згідно вказаних правових позицій, стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки, оскільки у справах, які переглядалися ВСУ, встановлено, що зобов'язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки від 17 лютого 2015 року не встановлена солідарна відповідальність поручителів [PERSON], [PERSON], то суд приходить до висновку про те, що підстави для солідарного стягнення з боржника та поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України\~відсутні, проте наявні правові підстави для стягнення суми заборгованості солідарно з боржником з кожного поручителя окремо. Відповідачка [PERSON] отримала кредит у сумі 12780 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, в звязку з чим позивачем їй та її поручителям відповідачу [PERSON], [PERSON] 28 квітня 2016 року, 26 серпня 2016 року (а.с.11-18) направлялися претензії з вимогами про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам, але і після цього відповідачами не були виконані умови зобовязання, що свідчить про істотне порушення ними в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди. На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів борг по укладеному між сторонами 17 лютого 2015 року кредитному договору, оскільки до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідач [PERSON] на виконання умов договору здійснила платежі за кредитним договором в загальній сумі 1329 гривень 24 копійки (а.с.5), після чого припинила виконувати зобовязання за договором і навіть після письмових звернень кредитодавця не повернула кредитні кошти, у звязку з чим за спірним кредитним договором мається заборгованість в загальній сумі 39656 гривень 49 копійок, з яких заборгованість за кредитом складає 11450 гривень 76 копійок та по нарахованих відсотках 28205 гривень 73 копійки, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.5), яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Крім цього, у звязку з частковим задоволенням позову на користь позивача з відповідачів необхідно стягнути в рівних частках з кожного витрати по сплаті судового збору при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial