Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , в один місяць, мотивуючи позов тим, що його батьком є [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . [INFO] батько позивача [PERSON] помер, після чого відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння [ADDRESS] . Після смерті батька, позивач, залишившись сиротою, відчував душевні страждання та негативні переживання, які спричинили негативні зміни у його житті, емоційні реакції при згадуванні про смерть батька та відірваність від активного соціального життя, що стало перешкодою для вчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька, а тому, з часу його смерті він став повністю утримувати вказане домоволодіння, сплачувати комунальні платежі. Позивач, вважаючи, що фактично прийняв спадщину від свого померлого батька, продовжуючи після нього утримувати домоволодіння, про той факт, що ним пропущено строк звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, не здогадувався, адже він вважав, що своїми діями щодо управління майном вже прийняв спадщину. Вирішивши переоформити на себе домоволодіння, позивач вернувся для цього до нотаріуса, який своїм листом від 16.12.2020 відмовила його у видачі свідоцтва про право на спадщину, пояснивши, що ним пропущено шестимісячний строк для такого звернення. Тому, не маючи іншої можливості оформити свої спадкові права, для захисту цих прав, позивач був вимушений звернутися до суду із даним позовом, зазначаючи, що строк звернення до нотаріуса був пропущений з поважних причин. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 28.12.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 18.03.2021 року у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Ляшенко В.Г. витребовувалася інформація про наявність спадкової справи до майна померлого [PERSON] та в разі наявності її копія. На виконання даної ухвали суду приватний нотаріус Ляшенко В.Г. листом № 109/01-16 від 23.03.2021 повідомила суду, що спадкова справа після смерті [PERSON] нею не відкривалася (а.с.51) Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 08.04.2021 року справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Так, згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Гудермеським міським бюро ЗАГС 02.01.1964, актовий запис № 1, [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). За довідкою про реєстрацію місця проживання особи №19-13.01-3167 від 23.12.2020, виданої Маріупольскою міською радою Департаменту адміністративних послуг Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання, [PERSON] з 03.06.2016 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 9а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2001, актовий запис № 1465, [PERSON] , помер [INFO] у м. Маріуполь Жовтневому районі Донецької області (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.1995, виданого Іллічівською сільською радою Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 22, [PERSON] , у віці 59 років, померла [INFO] у с. Іллічівське Першотравневого району Донецької області (а.с. 11). Як вбачається з договору купівлі продажу від 28.02.1991 та технічного паспорту, батькові позивача [PERSON] належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-17). Листом - роз`ясненням № 446/01-16 від 16.12.2020, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Ляшенко В.Г. роз`яснила [PERSON] про те, що ним пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, та він не був зареєстрований з померлим за однією адресою (а.с.22). Стосовно вимог про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини та його поновлення суд виходить з наступного. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Позивач зазначає, що дійсно не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини через тяжкий психологічний стан після смерті батька, а також тяжке матеріальне становище. При цьому, надав суду відповідні квитанції про сплату ним комунальних послуг за вищевказаною адресою, відтак маючи реєстрацію за іншою адресою, фактично прийняв спадщину та користувався нею. Отже, суд, оцінюючи причини неприйняття спадщини позивачем у встановлений законом строк, повинен врахувати також й принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи наведені норми, суд повинен враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, поважність\~причини пропуску строку для прийняття спадщини є доведеною та обґрунтованою, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved