Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про стягнення грошової допомоги та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме вона з 08.09.2011 року по 11.03.2014 року працювала у відповідача на посаді провідного інженера науково-дослідного сектору стандартизації у сфері інформаційних технологій науково-дослідного відділу стандартизації у сфері енергетики, електронних та інформаційних технологій і метрології науково-дослідного інституту стандартизації на підставі контракту №49 з науковим працівником від 08.09.2011 року. З 01.07.1994 року по 08.09.2011 року вона працювала на науковій посаді в ДП «УкрНДНЦ» і отримувала пенсію за віком з 20.06.2005 року. Вона звільнена з зазначеної посади 11.03.2014 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на наукову пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 57-К від 11.03.2014 року. Посадовий місячний оклад Позивача на момент звільнення складав 3 350 грн. 00 коп. З 12.09.2011 року їй призначено пенсію відповідно до ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність». З 09.09.2011 року вона не звільнялася, а була переведена на інші умови трудової угоди, а саме на контракт. Таким чином, пенсію було призначено до пенсійної реформи, яка відбулася з 01.10.2011 року, і на той час науковий працівник мав право, не звільняючись з посади, перейти на іншу форму трудової угоди, а саме на контракт. При звільненні вона звернулася до відповідача з вимогою про виплату передбаченої Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат. Але відповідачем було відмовлено у виплаті з посиланням на те, що пенсію їй призначено ще у 2011 році і момент призначення пенсії вона не звільнилася, і тому не має право на виплату грошової допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат у розмірі 20100 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З 03 листопада 2003 року по 08 вересня 2011 року [PERSON] працювала у ДП «УкрНДНЦ» на посаді провідного інженера інституту стандартизації. З 09 вересня 2011 року [PERSON] переведено на роботу на умовах контракту № 49. З 12 вересня 2011 року [PERSON] переоформила пенсію відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність». Наказом ДП «УкрНДНЦ» від 11 березня 2014 року [PERSON] звільнено з посади провідного інженера науково-дослідного сектора стандартизації у сфері інформаційних технологій за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі її заяви про звільнення за власним бажанням у зв'язку з виходом на наукову пенсію згідно з Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність». Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» (у редакції до 01 жовтня 2011 року) держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років. При виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років. Отже, для надання грошової допомоги науковому працівнику повинні бути наявні у сукупності такі умови: - вихід на пенсію, тобто звільнення з роботи за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (ст. 38 КЗпП України). Досягнення пенсійного віку і оформлення пенсії без звільнення не є виходом на пенсію; - працівник має виходити (звільнятися) на наукову пенсію, яка призначається при досягненні пенсійного віку: - чоловікам за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; - жінкам за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років; - звільнення має бути проведене тільки з наукової (науково- педагогічної) посади. Перелік наукових (науково-педагогічних) посад визначено ст. 22-1 та ст. 22-2 Закону України «Про наукову і науково- технічну діяльність», ст. 48 Закону України «Про вищу освіту» та постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року № 257; - науковий працівник повинен мати стаж роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року № 257, для чоловіків - 12,5 років, для жінок -10 років. З 01 січня 2007 року діє норма ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», відповідно до якої наукова пенсія може бути призначена науковим (науково-педагогічним) працівникам, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку. Таким чином, позивач має право грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових окладів. Крім того, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача щодо невиплати грошової допомоги позивачу завдано моральні страждання, а тому з відповідача підлягає стягненню 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 487,20 грн. та на користь позивача 3000 грн. З викладеного,

Outcome: partial