Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкову земельну ділянку померлого, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2004 року помер його рідний батько [PERSON], який за життя на підставі заповіту від своєї матері [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 2,67 га, яка належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KP № 024766 виданого 25 грудня 2001 року. При зверненні до нотаріуса, останній відмовив у оформленні спадкових прав, оскільки державний акт зареєстрований після смерті покійної і дана обставина є перешкодою для здійснення прав спадкування позивача і тому він вимушений звернутись до суду для вирішення спору. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Представник відповідача [PERSON] держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 08 квітня 2001 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області. За інформацією Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області після смерті [PERSON], померлої 08 квітня 2001 року, відкрилася спадкова справа № 181 від 20 травня 2003 року, \~заява про прийняття спадщини надійшла від [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно Єдиного реєстру спадкових справ від імені [PERSON] [PERSON] сільською радою Новоархангельського району кіровоградської області посвідчувались заповіти 27.12.2000 року за № 154 та 27.12.2000 року за №155. Згідно копії заповіту (реєстровий № 155) від 27 грудня 2000 року посвідченого [PERSON] сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, \~[PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взхагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON]. На імя [PERSON] [PERSON] сільською радою Новоархангельського району 25 грудня 2001 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-КР №024766, згідно якого останній передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,67 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новоархангельського району. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 217787 від 30 жовтня 2015 року [PERSON] помер 20 червня 2004 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області. Згідно копії свідоцтва про народження серії I-ОЛ № 181847 від 30.10.2015 року батьком [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоархангельського району [PERSON] проживав і був зареєстрований до дня смерті 20.06.2004 року у с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області по вул. Карла Маркса, 52 і у даному домоволодінні проживав та був зареєстрований син [PERSON] [INFO] з 15 вересня 1997 року по 10 вересня 2009 року. За інформацією Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області після смерті [PERSON], померлого 20 червня 2004 року, спадкова справа не відкривалася. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно Єдиного реєстру спадкових справ від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] не відмовився від спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а тому є таким що прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Згідно розяснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на \~земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її \~цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на \~землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно розяснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верхованого Суду України \~№ 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» \~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину , який фактично прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який в свою чергу фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] по заповіту на земельну ділянку, яка передана у власність [PERSON], однак оскільки державний акт зареєстрований після смерті покійної, то дана обставина є перешкодою для здійснення прав спадкування позивача. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З врахуванням вищевикладено, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем по закону після смерті свого батька, який фактично прийняв у спадщину земельну ділянку за заповітом, яка належала його покійній матері, однак внаслідок реєстрації державного акту після смерті [PERSON], позивач не має іншої можливості як крім звернення до суду, визнати за собою право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті свого батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved