Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою, посилаючись на те, що 31.01.2017 року відповідач позичив у нього 2000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 01.03.2017 року. Вказаний договір позики було укладено шляхом власноручного написання відповідачем розписки про отримання вказаної грошової суми та зобов'язання її повернути. Проте, відповідач не виконав взятого на себе зобов'язання щодо повернення отриманої суми позики. Натомість 11.05.2017 року відповідач знову позичив у позивача 8000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 01.06.2017 року. Вказаний договір позики також було укладено шляхом власноручного написання відповідачем розписки про отримання вказаної грошової суми та зобов'язання її повернути. Відповідач не виконав взятого на себе зобов'язання щодо повернення отриманої суми позики, незважаючи не неодноразові звернення позивача з вимогою повернути позику. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за розпискою від 31.01.2017 року у розмірі 2146,61 доларів США по курсу в гривні на день ухвалення рішення по суті (2146,61Х26,73=57378,89 грн.), з яких 2000 доларів - сума основного боргу, 27,54 доларів США - три відсотки річних від простроченої суми, 119,07 доларів США - проценти за користування коштами, та за розпискою від 11.05.2017 року у розмірі 8254,8 доларів США по курсу в гривні на день ухвалення рішення по суті (8254,8Х26,73=220650,80 грн.), з яких 8000 доларів - сума основного боргу, 49,32 доларів США - три відсотки річних від простроченої суми, 205,48 доларів США - проценти за користування коштами, а також витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, додатково просив стягнути 1750 грн. на правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції за адресою його місця реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверт з поштовою відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Вислухавши думку позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки від 31.01.2017 року, написаної [PERSON], він отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, та зобов'язався повернути грошові кошти у строк до 01.03.2017 року. Згідно розписки від 11.05.2017 року, написаної [PERSON], він отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 8000 доларів США, та зобов'язався повернути грошові кошти у строк до 01.06.2017 року. Оригінали розписок знаходиться у позивача. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з позовної заяви, відповідач як до 01.03.2017 року, до 01.06.2017 року, так і в подальшому, суму позики не повернув. Відповідачем доказів повернення позики суду не надано. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути суму позики згідно розписки від 31.01.2017 року в розмірі 2000 доларів США та згідно розписки від 11.05.2017 року в розмірі 8000 доларів США. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 2000 доларів США за період з 02.03.2017 року по 15.08.2017 року включно (167 день) в розмірі 27,54 доларів США., виходячи з наступного розрахунку: 2000 боргу Х 3/100/365 днів у році Х 167 день прострочення (за період з 02.03.2017 року по 15.08.2017 року) = 27,54 доларів США. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 8000 доларів США за період з 02.06.2017 року по 15.08.2017 року включно (75 днів) в розмірі 49,32 доларів США., виходячи з наступного розрахунку: 8000 боргу Х 3/100/365 днів у році Х 75 день прострочення (за період з 02.06.2017 року по 15.08.2017 року) = 49,32 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки у розписці не встановлено розмір процентів, з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за договором позики на рівні облікової ставки НБУ за період з 02.03.2017 року по 15.08.2017 року, виходячи з наступних розрахунків: облікова ставка НБУ за період з 02.03.2017 року по 02.03.2017 року становила 14%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 2000 доларів США Х 14 Х 1 /100/365=0,77 доларів США, облікова ставка НБУ за період з 03.03.2017 року по 13.04.2017 року становила 14%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 2000 доларів США Х 14 Х 42/100/365=32,22 доларів США, облікова ставка НБУ за період з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року становила 13%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 2000 доларів США Х 13 Х 42/100/365=29,92 доларів США, облікова ставка НБУ за період з 26.05.2017 року по 06.07.2017 року становила 12,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 2000 доларів США Х 12,5 Х 42/100/365=28,77 доларів США, облікова ставка НБУ за період з 07.07.2017 року по 02.08.2017 року становила 12,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 2000 доларів США Х 12,5 Х 27/100/365=18,49 доларів США, облікова ставка НБУ за період з 03.08.2017 року по 15.08.2017 року становила 12,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 2000 доларів США Х 12,5 Х 13/100/365=8,90 доларів США, а всього процентів за договором позики: 0,77+32,22+29,92+28,77+18,49+8,90=119,07 доларів США. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму становить 1544 грн. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом позивача були надані юридичні послуги з вивчення матеріалів справи та надання консультації - 1 година, складання та надсилання позовної заяви, копіювання матеріалів - 6 годин, всього 7 годин. Згідно наступного розрахунку граничний розмір витрат на правову допомогу складає: 1544 грн. Х 40% Х7 годин = 4323,20 грн. Позивач просить стягнути на свою користь 2500 грн. понесених ним витрат на правову допомогу. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, адвокатом позивача були надані юридичні послуги з підготовки документів/виїзд в судове засідання для представництва інтересів позивача при розгляді справи на суму 1750 грн., які позивач також просить стягнути на свою користь. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4250 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved