Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за поставлений товар. Позовні вимоги мотивував тим, що ТОВ «АЙС-КРІМ СЕРВІС» на виконання умов договору поставки було поставлено товар (вафельні ріжки) [PERSON], що підтверджується видатковими накладними. Відповідач прийняв товар, що підтверджується підписами останнього на видаткових накладних. Позивачем були виставлені рахунки за поставлений товар, проте відповідач не оплатив вищевказані рахунки в повному обсязі. Так, у відповідача є заборгованість перед позивачем в загальній сумі 35 225 грн. 00 коп. З огляду на це, 11 вересня 2015 року відповідачу було надіслано вимогу №74/15 від 11.09.2015 року про сплату на користь позивача заборгованості за поставлений товар. Разом з вимогою, останньому було направлено Акт звіряння взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем за період з 05.06.2013 по 10.09.2015 року. Відповідач був попереджений, що непідписання Акту або неподання заперечень щодо показників, зазначених в Акті, протягом трьох днів з моменту його отримання дає підстави позивачу вважати заборгованість узгодженою. Відповідачем отрмано вказану вимогу 14.09.2015 року, що підтверджується відповідною відміткою про вручення поштового відправлення, проте станом на день звернення до суду відповідач жодної відповіді не надав і кошти за поставлений товар не сплатив. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «АЙС-КРІМ СЕРВІС» заборгованість за поставлений товар в розмірі 35 225 грн. 00 коп. та судовий збір. В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, крім того, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі, у зв'язку з черговою неявкою відповідача в судове засідання. Відповідач вкотре в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, про час та місце проведення даного судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить відповідне зворотнє повідомлення, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, клопотань, телеграм, письмових заперечень на адресу суду не надіслав, а тому враховуючи, що процесуальні права останнього як відповідача у справі жодним чином не порушені, у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду встановлено, що ТОВ «АЙС-КРІМ СЕРВІС» на виконання умов договору поставки було поставлено відповідачу у справі - [PERSON] товар (вафельні ріжки), що підтверджується видатковою накладною №480 від 05.06.2013 року на суму 8 092 грн. 50 коп., видатковою накладною №428 від 27.05.2014 року на суму 9 067 грн. 50 коп. та видатковою накладною №753 від 11.08.2014 року на суму 30 225 грн. 00 коп. (а.с.5, 6,7 - копії накладних). Як встановлено в ході судового розгляду, товар був прийнятий відповідачем, що підтверджується підписами останнього на вищевказаних видаткових накладних. Як пояснила представник позивача в судовому засіданні, позивачем були виставлені рахунки за поставлений товар, проте відповідач не оплатив вищевказані рахунки в повному обсязі (а.с.8, 9, 10 - копія рахунків на оплату). В ході судового розгляду встановлено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем в загальній сумі 35 225 грн. 00 коп. Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2015 року відповідачу було надіслано вимогу №74/15 від 11.09.2015 року про сплату на користь позивача заборгованості за поставлений товар. Разом з вимогою, останньому було направлено Акт звіряння взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем за період з 05.06.2013 по 10.09.2015 року. Відповідачем отримано вказану вимогу 14.09.2015 року, що підтверджується відповідною відміткою про вручення поштового відправлення, крім того, останній був попереджений, що непідписання Акту або неподання заперечень щодо показників, зазначених в Акті, протягом трьох днів з моменту його отримання дає підстави позивачу вважати заборгованість узгодженою (а.с.11, 12 - копії Актів звіряння, а.с.13 - копія вимоги, а.с.14 - копія реєстру поштових відправлень, а.с.15 - копія фіскального чеку, а.с.16 - копія зворотнього повідомлення). Як встановлено в ході розгляду справи, станом на сьогоднішній день відповідач жодної відповіді позивачу не надав і кошти за поставлений товар не сплатив. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Виходячи зі змісту ст.509 ЦК України, поняття зобов'язання та підстави його виникнення зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. У відповідності до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). рім того, виходячи зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач дійсно порушує взяті на себе зобов'язання, не надав жодної відповіді на вимогу позивача, не сплатив грошові кошти за поставлений товар в повному обсязі, та не бажає погасити існуючу заборгованість в добровільному порядку, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Також, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved