Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 10524,77 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNR0F914800174 від 18.04.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2333,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 23.09.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 15167,82 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № DNR0F914800174, на умовах якого останній отримав кредит у розмірі 2333,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 23.09.2015 року має заборгованість перед банком, яка складається з: - заборгованість за кредитом 2099,60 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 1,12 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 186,64 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 12880,46 грн. Вказана заборгованість була частково стягнута з відповідача, а саме в розмірі 5620,42 грн., відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2014 року, а саме було стягнуто: заборгованість за кредитом 2099,60 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1,12 грн.; заборгованість по комісії 186,64 грн.; заборгованість по пені 2099,60 грн., штраф - (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 733,46 грн. Різниця становить 9547,40 грн. - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 477,37 грн. При цьому станом на 30.10.2013 року позивачем була нарахована відповідачу пеня в розмірі 12381,75 грн., яка стягнута судом частково в розмірі 2099,60 , що підтверджується вищезазначеним рішенням суду За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Як вбачається з розрахунку заборгованості сума в розмірі 9547,40 грн. фактично складає пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором, нараховану станом на 23.09.2015 року , яка включає в себе і нараховану пеню до 30.10.2013 року. Таким чином, з урахуванням рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від11.02.2014 року стягненню підлягає пеня в розмірі 498,71 грн. (12\~880,46 грн-12381,75 грн.). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Нарахована позивачем пеня, з урахуванням частково стягнення заборгованості, становить 12880,46 грн., що значно перевищує збитки, які завдані ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що суму пені слід зменшити до суми в розмірі 2000 грн. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 2000,00 грн. У частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України).\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Outcome: partial