Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19 жовтня 1982 року по 10 травня 2017 року він перебував в трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». Наказом відповідача від 10 травня 2017 року він був звільнений з роботи з посади оператора станків з програмним управлінням за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. Згідно умов колективного договору у разі звільнення працівника у звязку з невиконанням умов колективного договору передбачена виплата вихідної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат за останні два місяці, як це передбачено і ст.44 КЗпП України. Така вихідна допомога йому була нарахована, але досі не виплачена. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводитимуться в день його звільнення. Якщо працівник в день його звільнення не працював то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільнення працівником вимоги про розрахунок. Після звільнення з роботи він неодноразово звертався до відповідача з проханням видати довідку про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір його середньомісячного та середньоденного заробітку, проте він відмовився це зробити. До цього часу відповідач не виплатив йому нараховану заробітну плату, ні компенсацію за невикористану відпустку, ні вихідну допомогу, ні середньомісячний заробіток за час затримки остаточного розрахунку. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати, заборгованість за невикористану відпустку, вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітків на загальну суму 33025грн. та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи починаючи з 10 травня 2017 року по день ухвалення судового рішення за цією позовною заявою. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, та середнього заробітку, підтримує повністю з зазначених в позові підстав, просив справу розглядати без його участі. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали письмові пояснення щодо позову, зазначивши, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Відображена у довідці заробітна плата належна позивачу до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору та складає 33025грн. 50коп. Відображена у Довідці середньоденна заробітна плата складала 300грн. 88коп. зазначена без утримання ПДФО та військового збору, отже у разі стягнення з Товариства на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із загальної суми такого стягнення необхідно утримувати ПДФО та військовий збір. При визначенні кількості робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа), яка на 21.11.2017 року (день розгляду справи Судом) з 11.05.2017 року (день наступний за днем звільненню позивача з Товариства) складе 80 робочих днів, а саме: травень - 9 робочих днів, червень - 10 робочих днів, липень - 13 робочих днів, серпень - 14 робочих днів, вересень - 12 робочих днів, жовтень - 13 робочих днів, листопад - 9 робочих дні. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 24070грн. 40коп. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач з 19.10.1982 року по 10.05.2017 року перебував в трудових відносинах з [PERSON]. Наказом №4163/ВК від 10.05.2017 року був звільнений з роботи з посади оператора станків з програмним управлінням за власним бажанням у зв'язку з невиконанням умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.9-10). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/1345 від 06.11.2017 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 33025грн.50коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 33025грн.50коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 300грн.88коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 11.05.2017 року по 21.11.2017 року становить 80 робочих днів (травень 9, червень 10, липень 13, серпень 14, вересень 12, жовтень 13, листопад - 9), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 24070грн.40коп. (300,88 х 80 = 24070,40грн.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 33025грн.50коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 24070грн. 40коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640грн.

Outcome: approved