overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно, яке було набуте за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Посилався на те, що в період шлюбу сторонами була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS], але відповідач не визнає за ним право власності на спільне майно. Просив визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва та рішення (а.с.24,25), сторони з 30.09.2005р. по лютий 2015р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно з інформаційної довідки (а.с.26), договору (а.с.45) та пояснень сторін, в період шлюбу за сумісні кошти 21.10.2011р. було придбано та зареєстровано на імя відповідача [ADDRESS], а позивач наддав письмову згоду на купівлю спірної квартири (а.с.46). Відповідно до ч.1 ст. 60 та ч.1 ст. 69 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності і вони мають право на поділ цього майна. Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частини майна дружини та чоловіка є рівними. За приписами ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що представлені докази свідчать про те, що спірна квартира придбана сторонами в період шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами в рівних долях як неподільне майно, а сторони мають рівне право на користування цією нерухомістю. При цьому, суд не приймає тверджень відповідачки в тій частині, що кошти на придбання спірної квартири надав її батько, оскільки доказів на підтвердження цих тверджень [PERSON] суду не надано. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3654 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно, яке було набуте за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Посилався на те, що в період шлюбу сторонами була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS], але відповідач не визнає за ним право власності на спільне майно. Просив визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи провести у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, зазначивши, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . За життя своє право на житловий будинок спадкодавець не оформив, нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно у виді житлового будинку. Представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, оскільки вступив у фактичне володіння спадковим майном. Право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та не зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, який є спадкоємцем померлого, оформити свої спадкові права. Право власності [PERSON] на спадкове майно підтверджено довідкою старости [ADDRESS] Ліс виконапвчого комітету Коростенськоі міської ради Житомирської області №284 від 04.06.2021 року. До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріусом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до\~ ст.548,\~549\~ЦК України\~ (1963\~р.),\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Прийнята спадщина\~визнається належною\~спадкоємцеві з\~моменту відкриття\~спадщини.\~Вважається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину,\~якщо він\~ подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що йому на підставі Державних актів про право власності на земельну ділянку від 30.12.2002 року серії СМ№184862 та СМ № 192612, виданих [PERSON] сільською радою, належать земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,738 га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,866 га. Оригінали державних актів втрачені, дублікати видати не можливо. Крім того при видачі державних актів було допущено помилку і його прізвище зазначено як «Титаренко». У звязку з викладеним він не може зареєструвати своє право власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,728 га та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,866 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Роменського району Сумської області. Позивач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в суді, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Роменського району до суду не зявився, але надав суду заяву, про визнання позову в повному обсязі. Треті особи також до суду не зявилися , просили справу слухати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку з визнанням відповідачем позову дослідження доказів по справі не потребується. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 12.10.2001 року померла його мати [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина , до складу якої ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою . Як спадкоємець за заповітом , він прийняв спадщину , але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які-б посвідчували право власності спадкодавця на вищевказане майно, та первинної реєстрації в бюро технічної інвентаризації, він не може належним чином оформити свої права. Позивач до суду не з'явився, в поданій заяві просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує ( а. с. 20 ). Відповідач до суду також не з'явився, в поданій заяві просить справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення ( а. с. 19 ). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого: Відповідно до наданих суду письмових доказів, позивач є спадкоємцем першої черги як син ( ст.1261 ЦК України ) померлої та по заповіту ( а.с. 6,25) . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть ( а. с. 4 ). Як вбачається із довідок Браницької сільської ради, на день смерті вона постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] ( а. с. 3,25). До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною адресою, який належав спадкодавцю (а.с.7-10). Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлюваний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника / спадкоємця/ вирішується в судовому порядку. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] померла, її житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами не зареєстрований в Ніжинському МБТІ (а.с.7-10) спадкоємцем являється позивач, який фактично прийняв спадщину, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с.25) , суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме спадкове майно є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. Дані щодо інших спадкоємців відсутні (а.с.24). Відповідач вимоги визнає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на однокімнатну кв. [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено попередній договір на зазначену вище квартиру, при цьому у відповідності до п.2.1 договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити основний договір з не пізніше 01 листопада 2013 року за ціну 100 000 грн. Зазначену суму у відповідності до п. 2.3 договору передано позивачем до підписання попереднього договору, яка в подальшому за домовленістю мала бути зарахована при укладенні та нотаріальному посвідченні нотаріального договору (п. 2.4 попереднього договору), але відповідач не виконав своїх зобов'язань за п. 3.1 попереднього договору, внаслідок чого він змушений звернутись до суду за захистом порушених прав. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про день та час розгляду справи. Зокрема, в судовому засіданні 28.02.2014 року позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що 05.04.2011 року між сторонами було укладено договір та позивачка придбала гараж з підвалом №76 по вул. Полтавській 35а м. Баштанка. Між сторонами було досягнуто домовленості та сплачено 40\~000 грн. за гараж. Проте договір не був нотаріально посвідчений. На підтвердження укладення угоди, ними було надано відповідні розписки про отримання грошових коштів та передачу обєкту нерухомості. На даний час позивачка має намір здійснити відчуження вказаного гаражу, але не має змоги це зробити, оскільки право власності на зареєстровано, угода укладена в усній формі у квітні 2011р. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги \~підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином - телефонограмою. Позовні вимоги позивача визнає, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи (копію технічного паспорту на гараж інвентарний №32, реєстровий №7, копію свідоцтва про право особистої власності від 28.11.1995р., виписку із рішення Баштанської міської ради) суд вважає позовні вимоги доведеними та такими що підлягають задоволенню. Судом встановлено що 05.04.2011р. між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості на укладення договору про придбання гаражу по вул. Полтавській, 76 в м. Баштанка. Всі умови договір сторонами було виконано, проте договір нотаріально не посвідчений. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову позивачки й визнання за нею права власності на вказаний гараж, оскільки іншої можливості оформити своє право на спадкування позивачка не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи про те, що є спадкоємцем після смерті матері [PERSON], яка померла 19 листопада 2013 року, та яка при житті не оформила правовстановлюючі документи на житловий будинок по вулиці Пархоменко, 26 в селі Печиводи Славутського району Хмельницької області, а тому позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину за законом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 19 листопада 2013 року померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 214273. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Пархоменко, 26 в селі Печиводи Славутського району Хмельницької області, який перейшов їй у спадок після смерті чоловіка [PERSON], який помер 12 червня 2006 року. Викладений факт підтверджується даними: копії інвентарної справи на будинок; акту-висновку № 29 від 17 листопада 2015 року; довідки [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який прийняв спадщину після смерті матері. Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджено даними копії свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 151837. Позивач вступив в управління спадковим майном з дня смерті матері, взяв майно на зберігання та веде за ним догляд. Прийнявши спадщину позивач набув статусу власника, проте не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається на підставі правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право власності. Відповідно до\~статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наявність права у позивача на спадкування за законом після смерті матері, відсутність інших спадкоємців, неможливість оформити спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, визнав позовні вимоги підлягаючими задоволенню. Позивач не порушує питання стягнення на його користь судових витрат по справі. На підставі\~ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи про те, що є спадкоємцем після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], та яка при житті не оформила правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], а тому позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину за законом після її смерті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача Хоняківської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що [PERSON] являється сином [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Викладений факт підтверджується даними: копії інвентарної справи на будинок; акту-висновку № 26 від 09 листопада 2015 року; довідки № 478 від 16 листопада 2015 року, виданої уповноваженою особою Хоняківської сільської ради. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який прийняв спадщину, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, вступив в управління спадковим майном з дня смерті спадкодавця, взяв майно на зберігання та веде за ним догляд. Прийнявши спадщину на підставі заяви, позивач набув статусу власника, проте не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається на підставі правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право власності. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наявність права у позивача на спадкування за законом після смерті матері, неможливість оформити спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, визнав позовні вимоги підлягаючими задоволенню. Позивач не порушує питання стягнення на його користь судових витрат по справі. На підставі ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved