Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 24 жовтня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №073/07-ФЛ/01, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 200 000,00 гривень на умовах викладених у договорі. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши кошти відповідачу. Зобов'язання за вказаним кредитним договором були забезпечені договором поруки №073/07/02/01 від 24 жовтня 2007 року укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконували належним чином, внаслідок чого у них виникла прострочена заборгованість. У зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків станом на 03 жовтня 2014 року в розмірі 145611,07 гривень та судовий збір у розмірі 1456,11 гривень. Представник позивача у судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав у ньому викладених. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши представника позивав та, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №073/07-ФЛ/01 за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 200000 гривень зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитними коштами строком погашення до 10 жовтня 2022 року, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 5,6). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши кошти відповідачу, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений Договір поруки №073/07/02/01 (а.с. 29) від 24 жовтня 2007 року, між банком та [PERSON] відповідно до умов якого поручитель взяла на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі цих зобов'язань, які виникають з умов кредитного договору. Оскільки відповідач [PERSON], як поручитель відповідача [PERSON] відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 3.1., 4.1. Договору поруки, несе відповідальність по виконанню зобов'язань за Кредитним договором, як солідарний боржник, ст. 543 Цивільного кодексу України надає право Кредитору (Стягувачу) вимагати виконання договірних зобов'язань частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором у частині повернення суми кредиту та щомісячної сплати відсотків за використання кредиту не виконав, у зв'язку з чим станом на 03 жовтня 2014 року виникла заборгованість у сумі 145611,07 гривень, яка складається з: строкової заборгованості по кредиту - 96 295,40 гривень; простроченої заборгованості по кредиту - 10 463,36 гривень, строкової заборгованості по сплаті процентів - 1 785,65 гривень, простроченої заборгованості по сплаті процентів - 9 748,97 гривень, заборгованості по сплаті пені - 27 317, 69 гривень. Дані обставини підтверджуються наданим розрахунком заборгованості (а.с. 30-36). Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України, умовами кредитного договору №073/07-ФЛ/01 від 24 жовтня 2007 року та договором поруки №073/07/02/01 від 24 жовтня 2007 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до умов укладеного між сторонами справи кредитного договору позичальник зобов'язується належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені кредитним договором. Відповідачам направлено вимоги про повернення кредитних коштів від 26 серпня 2014 року, яку вони не отримали та листи повернулися не врученими (по закінченню терміну зберігання). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За прострочення повернення кредитних коштів та/або уплати процентів пунктом 6.1 кредитного договору передбачена відповідальність [PERSON] у вигляді пені в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочки. Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, суд вважає необхідним, стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №073/07-ФЛ/01 від 24 жовтня 2007 року станом на 03 жовтня 2014 року, з урахуванням відсотків в розмірі 145 611,07 гривень, задовольнивши позовні вимоги позивача в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 1456,11 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved