Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 31.08.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 000грн. 00коп. Зазначає, що відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 31.10.2017 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 30 895грн. 69коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 30 895грн. 69коп. за кредитним договором №б/н від 31.08.2012 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 31.08.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за № б/н. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2 000грн. 00коп. /а.с.6-31/. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобовязання, відповідач станом на 31.10.2017 року, заборгував перед банком борг в сумі 30 895грн. 69коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2281грн. 93коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 23580грн. 97коп., нараховано пені та комісії 3085грн. 38коп., а також штраф (фіксована частина) 500грн. 00коп., штраф (процентна складова) 1447грн. 41коп. /а.с.3/. Однак, при визначенні суми стягнення, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача\~щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 28 948грн. 28коп. виходячи з наступного. Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). \~За положеннямистатті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~Враховуючи вищевикладене та відповідно достатті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. \~Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). \~Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у справі №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Таким чином, у звязку з тим, що суд стягує з відповідача пеню, позовні вимоги у частині стягнення штрафу в сумі 1947грн. 41коп. з відповідача задоволенню не підлягають, тому сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 28 948грн. 28коп. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial