Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить усунути перешкоди в користуванні належної позивачу на праві власності квартири [ADDRESS]; визнати відповідачів, що втратили право користування житловим приміщенням у вказаній вище квартирі. В підтвердження своїх доводів позивач зазначає, що спірна квартира належала на праві власності її мачусі [PERSON] 12.09.2013 між [PERSON] та позивачем укладений договір дарування зазначеної квартири та остання набула права власності. До укладання договору дарування у квартирі зареєстровані відповідачі: [PERSON], який є сином дарувальника з 2005 та його діти: [PERSON], [INFO], з 2009; [PERSON],[INFO], з 2009. Між тим, до оформлення договору дарування, дарувальник та [PERSON] зобовязалися виїхати їх квартири та знятись із реєстраційного обліку. Останні з дітьми виїхали зі спірного житлового приміщення, забрали усі належні ним речі, однак з реєстраційного обліку не знялися, житловим приміщенням не користуються, комунальні та інші послуги не сплачують. Позивач самостійно вимушена проводити оплату комунальних послуг. Реєстрація відповідачів створює для позивача перешкоди у користуванні власністю тощо. Представник позивача в судовому засіданні підтримав викладені обставини і вимоги позову, просить позов задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду висновок про недоцільність визнання малолітніх осіб такими, що втратили право користування спірним приміщенням та заяву про слухання справи за його відсутністю. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за їх відсутністю до суду не надали, тому суд зі згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачів, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 280 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Такий факт підтверджено копіями договору дарування від 20.09.2013, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтва про шлюб, паспорту громадянина України (а.с.7, 9-12). Далі, судом встановлено, що у спірній квартирі зареєстрований [PERSON], малолітні [PERSON] та [PERSON] у вказаному житловому приміщенні зареєстрованими не значяться, що вбачається із відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 06.10.2017, 10.10.2017 (а.с.19-21). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Збереження права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, квартири, при умові збереження права власності на будинок, квартиру цього ж власника, тобто при незмінності власника майна (ч.4 ст. 156 ЖК України). Встановлено, що відповідачі не є членами сімї власника і у вказаному житловому приміщенні разом із позивачем не проживають. Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи вище встановлені обставини, реєстрація у вказаному житловому приміщенні відповідача, порушує права позивача, як власника вказаної квартири. Доводи, викладені у висновку представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо недоцільності визнання малолітніх дітей такими, що втратили право користування, не спростовують висновків суду.

Outcome: approved