Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22434,67 грн., зазначивши, що між Приватбанком та відповідачем 28.12.2004 року було укладено кредитний договір № SAMDN03000001561280, де відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2 і п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитратами платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інші витрати на умовах передбачених дійсним договором. Проте, відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення кредитної заборгованості, передбаченої договором. А тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05.12.2014 року становить 22434,67 грн., в тому числі : заборгованість за кредитом - 15381,38 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 6554,04 грн., заборгованість по комісії - 499,25 грн., а також просить стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору. Представник позивача Кругляк Н.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, прохала їх задовольнити, пояснивши, що відповідачу було відкрито картковий рахунок для проведення платіжних операцій з карткою, однак, він порушив графік сплати щомісячних платежів і банк звернувся до суду з цим позовом. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що він дійсно уклав з банком кредитний договір, йому було відкрито картковий рахунок, він постійно користувався платіжною карткою, погашав заборгованість по кредиту до весни 2014 року, але з цього періоду припинив виплати, так як взяв у цьому ж банку кредит на придбання автомобіля і щомісяця погашав кредит за автомобіль по 2 тис. грн. Однак, він згідний з сумою боргу, і найближчим часом звернеться до банку та укладе договір реструктуризації боргу. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 627 та ст.3 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання між сторонами договору припиняється з підстав, передбачених договором або законом, зокрема у випадках, передбачених ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Судом встановлено, що 28.12.2004 року відповідачу було відкрито картковий рахунок за кредитним договором № SAMDN03000001561280, укладеним сторонами у формі договору про відкриття рахунку та надання кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом. З умовами договору відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис в договорі. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання перед відповідачем, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Відповідач же, в порушення умов договору та вимог ст., ст.526, 1054 ЦК України, кредит не повернув і проценти за його користування не сплатив, спричинивши банкові збитки, у зв`язку з чим настають правові наслідки, встановлені договором. П. 9.2 договору передбачено, що він діє протягом необмеженого періоду часу, за виключенням п. 9.4 договору, де договір може бути розірвано за заявою позичальника або за рішенням банку, що вказує на те, що сторони досягли згоди щодо автоматичної пролонгації договору у разі відсутності заяви про відмову позичальника від продовження строку його дії. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується відповідачем, він не звертався до установи банку із заявою про припинення дії договору та періодично проводив платежі з карткою. Тобто, суд вважає, що виконання позивачем умов договору та порушення його умов відповідачем, наявність заборгованості підтверджена в судовому засіданні як розрахунком заборгованості, відповідно до якого станом на 05.12.2014 року становить 22434,67 грн., в тому числі : заборгованість за кредитом - 15381,38 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 6554,04 грн., заборгованість по комісії - 499,25 грн., так і іншими матеріалами справи. Таким чином, у зв'язку з невиконанням свого грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними у суді. Судові витрати, понесені позивачем та підтверджені платіжним дорученням в сумі 243, 60 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved