Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу. В обґрунтування позову вказав, що 14.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір. Відповідно до предмету договору [PERSON] зобовязується передати у власність земельну ділянку № 650, площею 2,6183 га, кадастровий номер:1822510100:05:000:0650, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належить до земель Коростишівської міської ради. Відповідно до п.5.1.попереднього договору, 14.06.2016 року позивач повністю оплатив вартість земельної ділянки в сумі 10 000 грн. та відповідачем передано позивачу вказану земельну ділянку. На даний час виникла необхідність в оформленні реєстрації права власності на нерухоме майно, однак вказаний договір не був оформлений нотаріально, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач був змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Щодо вирішення даного спору покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, відповідача приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, 14.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки. В п.1.1. договору зазначено, що сторони зобовязуються в майбутньому, в обумовлений цим договором строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Як вказано в п.1.2 договору, нерухомим майном є земельна ділянка № 650 за кадастровим номером: 1822510100:05:000:0650, площею 2,6183, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Житомирська область, Коростишівська міська рада. Земельна ділянка, яка є предметом даного договору, належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 421627, виданий 18.12.2006р., Коростишівським районним відділом земельних ресурсів. Відповідно п.5.1 договору, до підписання цього Договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу земельної ділянки та своєї платіжної спроможності, Покупець передав, а Продавець отримав повну суму у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень (а.с.12). Кошти за вказане нерухоме майно в сумі 10 000 грн. були передані [PERSON], що підтверджується заявою про підтвердження факту розрахунку за попереднім договором (а.с.15). У відповідності ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір в силу приписів ст.638 ЦК України є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони вказаного правочину своїми підписами письмово підтвердили, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору та умов договору. Правочин - є актом вільного волевиявлення особи, тобто підписуючи договір купівлі-продажу та договір дарування сторони були вільними в укладанні правочину. За даним договором сторонами досягнуто всіх істотних умов та створено правові наслідки та позивачем виконано всі умови даного договору. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна полягає в письменний формі і підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно ст.220 ч. 2 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або частково виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Виходячи з наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328,1216,1217,1218,1268 ЦК України,

Outcome: approved