Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 16.01.2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Відповідно до умов договору, кредитор зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 21 681 грн. 20 коп. для придбання товару строком до 16.01.2016 року. Відповідач відповідно до умов кредитного договору зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП [PERSON]» зобовязалось відступити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» свої права грошових вимог за договором № [NUMBER], укладеним з [PERSON] У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25.08.2015 року має прострочену заборгованість у розмірі 28 736 грн. 32 коп., з яких заборгованість за кредитом 20 232 грн. 58 коп., по відсотках 3703 грн. 06 коп., заборгованість за комісією 4800 грн. 68 коп. Просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у сумі 28 736 грн. 32 коп., судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції позов підтримав, просив стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишок заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 16.01.2014 року в сумі 20 232,58 грн., відсотки за кредитом в сумі 3 703,06 грн., комісію за обслуговування кредиту в сумі 4800,68 грн., що разом становить 28 736,32 грн. В судовому засіданні відповідач позову не визнав, пояснивши, що не укладав договору про надання споживчого кредиту з позивачем, грошові кошти не отримував, підписи на документах наданих позивачем підроблені. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зі змісту ч.1,2 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюються печаткою. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 16.01.2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до якого банком надано позичальнику кредит в розмірі 21 681 грн. 20 коп. для придбання товару на строк до 16 січня 2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Відповідач відповідно до умов кредитного договору зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. 15 вересня 2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП [PERSON]» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Таким чином, ПАТ «ОТП [PERSON]» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 16.01.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до п. 1.2.1. договору споживчого кредиту для придбання товару та послуг [PERSON] надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком 1 «Графік платежів», що є невідємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Факт отримання товару підтверджено рахунком-фактурою № тє-0000012 від 16.01.2014 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 724 від 16.02.2014 року та видатковою накладною № тє-0013522 від 16.01.2014 року. Відповідно до п. 1.4.4 договору споживчого кредиту проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Пунктом 1.1. передбачено нарахування процентів, виходячи із ставки 24% річних. Пунктом 1.4.5. визначено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи із строку кредиту в розмірі вказаному у графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником в дату платежу у складі ануїтентного платежу. Відповідно до п. 1.5.4, 1.5.5 договору споживчого кредиту в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, [PERSON] має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається Вимога. [PERSON] на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. [PERSON] протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога Банку втрачає чинність. 05.01.2015 року за вих. № 200237402 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на адресу відповідача було надіслано повідомлення про заборгованість за договором та запропоновано розрахуватися з боргом. Ухвалою суду від 09.12.2015 року за клопотанням відповідача по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої не виявилось можливим у звязку з ненаданням експерту відповідачем оригіналів документів, які б містили достовірні вільні зразки підпису [PERSON] максимально наближені до часу складання документів, а саме 2013-2014 років та не оплатою вартості експертизи. Виходячи зі ст. 146 ЦПК України, суд розцінює ненадання відповідачем [PERSON] оригіналів документів, необхідних для проведення експертизи, як ухилення від проведення експертизи та вирішує справу на підставі наявних доказів. Інших доказів на підтвердження своєї позиції відповідачем [PERSON] не надано, тому суд вважає, що договірні відносини між ПАТ «ОТП [PERSON]» та [PERSON] існували і підтверджуються договором споживчого кредиту № [NUMBER] від 16.01.2014 року. Враховуючи те, що відповідачем в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25.08.2015 року утворилася заборгованість за договором № [NUMBER] від 16.01.2014 року у розмірі 28 736,32 грн., з яких заборгованість за кредитом 20 232,58 грн., по відсотках 3703,06 грн., заборгованість за комісією 4800,68 грн., позивач має право стягувати заборгованість на підставі договору факторингу №22/12/14/1-2 від 22.12.2014 року, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1218 грн.

Outcome: approved