Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, по якому просить суд позбавити [PERSON] батьківський прав відносно неповнолітного сина -[PERSON], [INFO]. Позбавити [PERSON] батьківський прав відносно неповнолітного сина -[PERSON], [INFO]. Призначити [PERSON], 1971 року народження піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Позбавити [PERSON] батьківський прав відносно малолітного сина -[PERSON],[INFO]. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме: [INFO] Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме: [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради позов просила задовольнити. Надала до суду висновки щодо доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] у відношенні [PERSON], та призначення його піклувальником [PERSON] та доцільності позбавлення [PERSON] у відношенні [PERSON]. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені, поважних причин неявки суду не представили. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 07.05.2002 року відділом РАЦСу Центрального району Санкт-Петербурга, актовий запис № 550. Де в графі батько записаний: «[PERSON]». В графі мати: « [PERSON]». [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 21.03.2006 року Відділом РАЦСу адміністрації Нижнєвартовського району Ханти-Мансійського автономного округу - Юрги Тюменської області, актовий запис № 700. Де в графі батько записаний: «[PERSON]». В графі мати: «[PERSON]». 28.12.2007 року між [PERSON] та [PERSON] (відповідачем по справі) Відділом РАЦСу адміністрації Нижнєвартовського району Ханти-Мансійського автономного округу - Юрги Тюменської області зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER], актовий запис № 469. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище: «[PERSON]». В подальшому на підставі рішення мирового судді судового відділення № 239 району Бірюльово Західного м. Москви по справі №2-19/16 від 19.04.2016 року шлюб між [PERSON] та відповідачем - [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу та на теперішній час діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з [PERSON], що підтверджується довідкою-випискою про склад сім'ї та реєстрації № 882 від 23.06.2016 року, за адресою: [ADDRESS]. Проте, відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON], місце знаходження яких невідомо, не виконують батьківські обов'язки у відношенні своїх дітей, не цікавляться їх життям, не відвідують їх. Висновком ради опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.10.2016 року, прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO], непоновнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] у відношенні непонолітнього [PERSON], [INFO], та призначити [PERSON], [INFO], піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов'язок виховувати, ростити дитину - найважливіший обов'язок матері та батька. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.3 цієї ж статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.3 цієї ж статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. З урахуванням викладених обставин справи,

Outcome: approved