Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 03.01.2008 року між КС «Істок» і членом даної кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір № ДКВ-1393, відповідно до якого КС «Істок» видала відповідачу кредит в сумі 10 000 грн. з терміном повернення до 03.07.2009 року зі сплатою 25,5 % річних. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору між КС «Істок» та громадянами [PERSON] і [PERSON] 03.01.2008 року укладено договори поруки № 1393/1 та №1393/2, згідно з якими у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручителі несуть солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з позичальником за повернення суми кредиту та нарахованих відсотків. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.06.2008 року з відповідачів стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 16919,29 грн. Посилаючись на те, що станом на 10.03.2015 року рішення суду не виконано, позивач просив стягнути з відповідачів суму процентів за період з 09.06.2008 року по 10.03.2015 року в розмірі 17228,22 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення та заявив клопотання про застосування до вимог позивача строків давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.01.2008 року між КС «Істок» і членом даної кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір № ДКВ-1393, відповідно до якого КС «Істок» видала відповідачу кредит в сумі 10 000 грн. з терміном повернення до 03.07.2009 року зі сплатою 25,5 % річних (а.с. 15). В той же день з метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору між КС «Істок» та громадянами [PERSON] і [PERSON] 03.01.2008 року укладено окремі договори поруки за № 1393/1 та №1393/2, згідно з якими у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручителі несуть солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з позичальником за повернення суми кредиту та нарахованих відсотків (а.с. 16, 17). Згідно з п.п. 2.7.,3.1. кредитного договору погашення кредиту та відсотків за користування ним здійснюється в порядку та строки, який встановлений графіком повернення кредиту, який наведено в п. 2.7.4 договору. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань за цим договором кредитор набуває право вимагати дострокового погашення кредиту. Взяті на себе зобов'язання позичальник та поручителі виконували неналежним чином, у зв'язку з чим рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.06.2008 року з відповідачів солідарно стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 16919,29 грн. Однак станом на 10.03.2015 року рішення суду залишається не виконаним, боржники сплатити заборгованість відмовляються. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). З огляду на викладене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржниками не виконується, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останніх від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів по кредиту, нарахованих у період з дня постановлення судом рішення про стягнення заборгованості за договором і до дня звернення кредитора до суду. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення відсотків за користування кредитом, суд виходити з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого просив відповідач. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно із ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З матеріалів справи вбачається, що з позовом про стягнення відсотків за користування кредитом в період з 09.06.2008 року по 10.03.2015 року кредитна спілка звернулась до суду згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду 11.03.2015 року, тобто з пропуском трирічного строку для пред'явлення позову в частині стягнення відсотків за період з 09.06.2008 року по 11.03.2012 року, і поважності причин пропуску цього строку не наведено. За таких обставин суд вважає, що право кредитної спілки на стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом в період з 09.06.2008 року по 11.03. 2012 року є доведеним, але таке право не підлягає захисту у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи наведене вище, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом в період з 11.03.2012 року по 11.03. 2015 року, що становить 7643 грн. ( (10000 грн. х 25,5% х 1094 днів) / (365 днів х 100%) = 7643 грн.). В зв'язку із частковим задоволенням позову (на 44,4 %), згідно ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 108,15 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial