Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що його матір [PERSON], померла 20.02.2010 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 39/200 частини домоволодіння № 52 по вул. Головіна в м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 65,5 кв. м., житловою площею 23,6 кв. м.. Ще одна 39/200 частина спірного домоволодіння належить йому на підставі договору дарування від 22.08.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5706. Інша 61/100 частина вищевказаного домоволодіння належить [PERSON] Він є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої. Спадщину він прийняв у встановлений законом строк, так як постійно на час відкриття спадщини проживав у спірній квартирі. На даний час він не може свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, а тому просив суд визнати за ним право власності 39/200 частини вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої 20.02.2010 року. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, рішення просила прийняти на розсуд суду. Третя особа [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 724927 від 15.11.2016 року, виданого повторно, [PERSON] є матірю позивача [PERSON] /а.с. 21/. Позивач [PERSON] є власником 39/200 частини домоволодіння № 52 по вул. Головіна в м. Маріуполі Донецької області, на підставі договору дарування від 22.08.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5706 /а.с.31/, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 78520473 від 20.01.2017 року /а.с. 32/. Також судом встановлено, що інші частини вищевказаного домоволодіння належать [PERSON] 39/200 частини, на підставі договору дарування від 22.08.2005 року, та [PERSON] - 61/100 частина, що також підтверджується технічною документацією /а.с. 33-38/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 963935 від 15.11.2016 року, виданого повторно, [PERSON], померла 20.02.2010 року. Після смерті [PERSON] 15.12.2016 року була відкрита спадкова справа № 59987569, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 46183169 від 15.12.2016 року. З особового рахунку № 4078 від 14.12.2016 року, виданого ККП «КК «Західна» вбачається, що за адресою: вул. Головіна, буд. 52 м. Маріуполь Донецька область зареєстрований позивач [PERSON] та при житті була зареєстрована [PERSON] /а.с. 7/. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 213/02-31 від 15.12.2016 року, представнику позивача [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на спадкове майно, на частину домоволодіння № 52 по вул. Головіна в м. Маріуполі Донецької області, після смерті його матері [PERSON], померлої 20.02.2010 року, через відсутність документів, що підтверджують право власності та державну реєстрацію права власності /а.с. 18-19/. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що позивач постійно проживав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, крім того позивач є спадкоємцем першої черги за законом, та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України, - таким, що прийняв спадщину. Враховуючи викладене, а також з метою захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на 39/200 частини домоволодіння № 52 по вул. Головіна в м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 65,5 кв. м., житловою площею 23,6 кв. м., в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої 20.02.2010 року.

Outcome: approved