Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] та після його смерті залишилось спадкове майно, а сааме 1/2 частка житлового будинку в [ADDRESS] . Зазначене майно фактично прийняла мати позивача [PERSON] , яка [INFO] померла. Після смерті матері позивач згідно ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, однак йому було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі, позов підтримав повністю. Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської областіповідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно розпорядження Виконавчого комітету Кілійської міської ради № 40/А-2016 від 03.02.2016 р. [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] без зміни поштових номерів. Забудовниками будинку по [ADDRESS] згідно акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 13.09.1984 р. є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого в м. Кілія Рай Бюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 34 - рос. «[PERSON]» та рос. «[PERSON]» є батьками: « [PERSON] », [INFO] Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кілійським рай бюро ЗАГС Ізмаїльської області, запис акта про народження № 53 - рос. «[PERSON]» та рос. «[PERSON]» є батьками: « [PERSON] », [INFO] Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] рос. «[PERSON]», 1935 р.н. та рос. «[PERSON]», 1933 р.н. зареєстрували шлюб 01.10.1957 року у Кілійському Рай Бюро ЗАГС Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 124. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 216, [PERSON] , помер [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 332, [PERSON] , померла [INFO] . Згідно довідки КП КРР «РБТІ» № 645 від 12.09.2018 р. власниками по 1/2 частці житлового будинку розташованого в [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КРР «РБТІ» 06.08.2018 р., житловий будинок по [ADDRESS] складається з: літ. А - житловий будинок ( загальна площа 45,2 кв. метра, житлова площа 45,2 кв. метра), літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - убиральня, літ. Д - навіс, №1-6;I - надвірні споруди. Як вбачається з інформаційного листа від 10.12.2018 р. № 619/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачова Н.М. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] роз`яснила, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, та відсутні докази родинних відносин. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56113497 від 11.05.2019 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, інформація відносно [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56113484 від 11.05.2019 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, інформація відносно [PERSON] відсутня. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] та [PERSON] житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, також встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ,а саме що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved