Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. [PERSON] (далі - відповідач) звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Позивач/Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 30.03.2018 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті позивача складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач порушила умови кредитного договору, зобов`язання за ним не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 14.07.2019 року становить 17 864,48 грн, з яких 12 494,23 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 512,91 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 530,46 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 826,88 грн - штраф (процентна складова). Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. В судове засідання відповідачка не з`явилась, причини неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій визнала позовні вимоги в частині тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, крім того просила розстрочити виконання рішення на 12 місяців. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачкою 30.03.2018 року була укладена Заява б/н, відповідно до умов якої кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. З матеріалів справи вбачається, що позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його за користування, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. В анкеті-заяві від 20.01.2017 року відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить укладений між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14.07.2019 року утворилась заборгованість, яка становить 17 864,48 грн, з яких 12 494,23 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 512,91 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 530,46 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 826,88 грн - штраф (процентна складова). Таким чином, оскільки відповідачкою порушено свої зобов`язання за кредитним договором, з неї повинна бути стягнута заборгованість. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 921,00 грн. Крім того відповідачкою заявлено клопотання про розстрочення сплати тіла кредиту та судового збору на 12 місяців. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. [PERSON] просила суд розстрочити виконання рішення суду. При вирішенні цього клопотання суд враховує визнання позову відповідачем, її майновий стан та вважає правильним розстрочити їй виконання рішення строком на 12 місяців щомісячними платежами у розмірі 1488,70 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved