Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №1001176266, згідно з умовами якого ПАТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, в сумі 30 000 грн. 00 коп., з кінцевим строком погашення до 17 лютого 2014 року. Відповідач виконувала взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов Договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за даним договором. Внаслідок істотних порушень відповідачем її зобов'язань за Договором кредиту, ПАТ «ОТП Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплатити прострочену заборгованість. Однак, вимоги ПАТ «ОТП Банк» відповідач були проігноровані, а прострочена заборгованість - не сплачена. 06 березня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №08/03/2013, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за даним Договором кредиту, прострочена заборгованість за яким станом на 06 березня 2013 року в загальній сумі становила 33 984 грн. 11 коп., яка складалась з наступного: 25 315 грн. 42 коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту та 8 668 грн. 69 коп. - прострочена комісія. В період з 06 березня 2013 року по дату складання позовної заяви, відповідач не сплатила жодних коштів в рахунок погашення заборгованості. З метою вирішення даного питання, позивач неодноразово телефонував відповідачу та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак відповідач усі звернення проігнорувала, чим грубо порушила права позивача. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором, яка утворилась в результаті невиконання останньою договірних зобов'язань, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу у його відсутності та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать чисельні конверти зі зворотніми повідомленнями, які повертались на адресу суду за закінченням встановленого терміну їх зберігання та які приєднані до матеріалів даної справи, причини неявки суду не повідомляла, а тому у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності за наявними матеріалами справи та доказами і ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 17 лютого 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1001176266, згідно з умовами якого ПАТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, в сумі 30 000 грн. 00 коп., з кінцевим строком погашення до 17 лютого 2014 року (а.с.14-18 - копія договору). Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як зазначено представником позивача у позовній заяві, відповідач виконувала взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов Договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за даним договором. Внаслідок істотних порушень відповідачем її зобов'язань за Договором кредиту, ПАТ «ОТП Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплатити прострочену заборгованість. Однак, вимоги ПАТ «ОТП Банк» відповідач були проігноровані, а прострочена заборгованість - не сплачена. 06 березня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №08/03/2013, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за даним Договором кредиту, прострочена заборгованість за яким станом на 06 березня 2013 року в загальній сумі становила 33 984 грн. 11 коп., яка складалась з наступного: 25 315 грн. 42 коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту та 8 668 грн. 69 коп. - прострочена комісія (а.с.9-12 - копія договору факторингу). Судом встановлено, що в період з 06 березня 2013 року по дату складання позовної заяви, відповідач не сплатила жодних коштів в рахунок погашення заборгованості. З метою вирішення даного питання, позивач неодноразово телефонував відповідачу та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак відповідач усі звернення проігнорувала, чим грубо порушила права позивача (а.с.23 - копія вимоги). Отже, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Крім того, виходячи зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач дійсно порушила взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконала, та не бажає погасити заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Також суд вважає за необхідне у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 339 грн. 84 коп.

Outcome: approved