Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 01.03.2011 року у Виконкомі Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 11. За час спільного життя у них народилася дочка, [PERSON]. У зв»язку із одруженням позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». За час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них не склалося, щораз виникали якісь непорозуміння, сварки скандали. Протягом 3 років позивач з відповідачем не підтримує жодних стосунків, сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинили та не ведуть спільного господарства. Намірів для примирення у неї не має. У зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подала до суду клопотання у якому просить справу розглядати у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Наслідки визнання позову йому зрозумілі. Просить позов задоволити. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 01.03.2011 року у Виконкомі Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 11. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 05.12.2014 року вбачається, що він позов визнає, просить шлюб розірвати. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй її теперішнє прізвище «[PERSON]» а тому, суд прийшов до переконання, що позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище, змінене нею у зв'язку з реєстрацією шлюбу - «[PERSON]». З заяви позивача від 25.11.2014 р. вбачається, що вона остаточного визначилась та збереження шлюбу не бажає. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved