Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що між ним та відповідачем по справі було укладено шлюб 19.10.1991 року. За час спільного проживання вони втратили повагу один до одного, любов, між ними виникло взаємне непорозуміння та небажання проживати разом, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення сумісного господарства, вважає, що сім'я остаточно розпалася, вони перестали підтримувати шлюбні відносини в грудні 2013 року, вести спільне господарство, вважає подальше спільне життя неможливим, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує в повному обсязі, шлюб просить розірвати. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна. Сторони у вказаній справи в судове засідання не з'явилися, повідомленні належним чином, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності без застосування фіксації судового засідання, у зв'язку з чим справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі справи вбачається та сторонами не оспорюється, що 19 жовтня 1991 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 707 у книзі реєстрації про одруження (а.с. 4), від якого сторони мають спільну дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5), яка на час розгляду справи в суді проживає разом з позивачем по справі . У судовому засіданні встановлено, що сторони подружніх відносини не підтримують з червня 2013 року та не ведуть спільне господарство, не бажають примиритися і зберегти сім'ю. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно зі ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 ч. 1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, та вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не підтримують подружніх відносин тривалий час, на примирення не згодні, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх спільної дитини, яка залишилась проживати разом з позивачем по справі. Викладене приводить суд до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить їх інтересам та їх дитини.

Outcome: approved