Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про припинення стягнення аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 02 червня 2014 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи, що втратила працездатність. Відповідно до рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 жовтня 2014 року, було частково задоволено його апеляційну скаргу і рішення Уманського міськрайонного суду від 02 червня 2014 року частково скасовано та постановлено рішення, згідно якого він і сплачує аліменти на утримання відповідачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Сімейний кодекс України містить спеціальні правила. що визначають право на утримання колишнього подружжя. В ч.3 ст.76 СК визначено, що після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або впродовж одного року від дня розірвання шлюбу та потребує матеріальної допомоги, і якщо її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу. В ст.75 СК визначено, що один із колишнього подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.7 Закону „Про Державний бюджет України на2014 рік від 16.01.2014 року №719 IV (в редакції Закону №1165-VII від 27/03/2014) встановлено розмір прожиткового мінімуму в 2014 році на непрацездатну особу (у розрахунку на місяць) 949 гривень. Сума прожиткового мінімуму на 2015 рік для непрацездатних осіб встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року №80-VIII і складає 949 гривень. Позов про стягнення з нього аліментів позивачка подала 24 січня 2014 року, вказуючи, що її пенсія складає всього лише 894 гривні щомісячно, що не відповідає дійсності, в довідці Управління Пенсійного фонду України в м.Умань та Уманському районі від 17.07.2015 року №8179/02 вказано, що позивачка починаючи з 01 січня 2014 року і по даний час отримує пенсію в розмірі 949 гривень, що згідно Законів України «Про державний бюджет на 2014 рік» та «Про державний бюджет на 2015 рік» складає прожитковий мінімум на 2014 та 2015 роки. Більше того, в 2014 році позивачка отримала гроші від здачі в оренду земельного паю в сумі 3135 гривень 37 копійок, що підтверджується довідкою №2355 від 23.03.2015 року виданої ДП «Умань-Агро». Всього річний дохід відповідача по справі [PERSON] у 2014 році складав 14523 гривні 37 копійок (пенсія=пай), що складає на місяць 1210 гривень 29 копійок, що значно вище прожиткового мінімуму, встановленого законом. Вважає, що позивачка взагалі не мала права на утримання починаючи з січня 2014 року. Його щомісячний дохід складає 4817 гривень 76 копійок, з якого відрахування на податки та інші платежі 1092 гривні 91 копійка. Таким чином сума заробітку, що залишається йому до сплати3724 гривні 85 копійок, цю суму розділити на чотирьох членів сім?ї, що складає на одного 931 гривню 21 копійку, але крім того із заробітку йому необхідно сплатити 50% на утримання відповідача по справі. Щомісячну заробітну плату він отримує в сумі 1862 гривні 43 копійки, яку розділити на чотирьо х членів сім?ї, що складає 465 гривень 60 копійок на одного члена сім?ї. З цієї суми 363 гривні- виплати по кредиту та 800 гривень складають витрати на проїзд до місця роботи. Його сім?я поставлена не просто в нерівні матеріальні умови порівняно з відповідачем. У нього на утриманні двоє малолітніх дітей, які не можуть себе забезпечувати. Він не спроможний надавати відповідачці матеріальну допомогу на її утримання. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити та пояснив, що згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 02 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів мого заробітку. На час прийняття даного рішення він працював, за що отримував заробітну плату, а також отримував пенсію і тому мав змогу виконувати рішення суду. На даний час його матеріальне становище змінилося, з 1 квітня 2015 року йому припинено виплату пенсії у звязку зі змінами в законодавстві і він не має змоги сплачувати аліменти. Він проживає в приватному будинку в селі Родниківка, Уманського району, який належить його дружині [PERSON] і його сімя складається із 4-х чоловік. Відповідно до довідки про заробітну плату, його середньомісячна зарплата за останні пів року складає 3686 гривень 87 копійок, інших доходів він не має. На його утриманні перебуваює двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON], [INFO] і дружина [PERSON], яка не працює, перебуває у декретній відпустці. Прибуток на 1-го члена сімї на сьогоднішній день складає 921, 72 гривень. Крім того на його утриманні також перебуває його мати [PERSON], яка є інвалідом 2-ї групи, також він ще здійснює виплати по кредиту, який був взятий під час їхнього з відповідачем спільного проживання. Також він щоденно змушений за власні кошти їхати на роботу з села Родниківки в село Ропотуха, вартість квитка зазначена в довідці, наданій до суду. Згідно законодавства прожитковий мінімум для непрацездатних громадян складає 949 гривень. Відповідач [PERSON] отримує пенсію в розмірі 894 гривні і має прибутки від земельного паю за 2014 рік в сумі 3135 гривень 37 копійок, тобто її щомісячний доход складає 1155 гривень 28 копійок, а якщо додати отримувані аліменти, то ця сума перевищує в рази дохід членів його сімї. Крім того, відповідач має двох повнолітніх працездатних синів, які зобовязані утримувати своїх непрацездатних батьків. Після розлучення все спільно нажите з відповідачкою майно він залишив відповідачу, про що свідчить копія мирової угоди, яку він надав суду. Враховуючи його доходи та доходи його сімї, він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання відповідачки, а тому просить суд ухвалити рішення яким припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] по рішенню Уманського міськрайонного суду від 02.06.2014 року та апеляційного суду Черкаської області від 14.10.2014 року на її утримання. В судовому засіданні відповідачка позов не визнала, проти задоволення заперечувала та пояснила, що позивач вводить суд в оману надаючи неправдиві відомості про свої доходи. Позивач не розповідає про те, що його мати живе в сусідньому селі і має два паї, а старший син знаходиться в зоні АТО, а другий син не має роботи, але має на утриманні дружину та малолітню дитину, без власного житла. Відповідачка не зявилась на виклики до суду три рази, весь час надаючи заяви про відкладення розгляду справи з поважних причин, а потім не надаючи жодних доказів на їх підтвердження. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, скільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що матеріальне становище позивача не дозволяє йому утримувати відповідачку. Відповідно до копії свідоцтва про одруження від 05 листопада 2012 року серії І-СР №087812. виданого Ропотуською сільською радою Уманського району Черкаської області - [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження від 08 жовтня 2013 року серії І-СР №171734 виданого виконавчим комітетом Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження від 23 липня 2011 року серії І-СР №130223 виданого Родниківською сільською радою Уманського району Черкаської області народилася [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії довідки Ропотуської сільської ради Уманського району від 11 червня 2014 року за №02-28/167 [PERSON] зареєстрований [INFO] в домоволодінні.де проживає його мати [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ групи і знаходиться на утриманні [PERSON]. Як вбачається з довідки про доходи виданої Ропотуською сільською радою - в період з 01.11.2014 року по 31.05.2015 року [PERSON] отримав 25145 гривень 84 копійки. Згідно копії довідки ГУ Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 10 квітня 2015 року за №3967/0301 [PERSON] виплату пенсії призупинено з 01.04.2015 року, у звязку з роботою на посаді, що дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених Законом України „Про державну службу. Як вбачається з копії довідки виданій 23 березня 2015 року за №2355 на ім?я [PERSON] їй було виплачено згідно договору оренди за 2014 рік 3135 гривень 37 копійок за земельну частку (пай). Згідно довідки управління Пенсійного Фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області про розмір пенсії [PERSON] за період 01.01.2014 року по 31.12.2014 року - розмір її пенсії складає 949 гривень 00 копійок в місяць. Позов в частині про визнання [PERSON] такою, що не мала права на стягнення аліментів з січня 2014 року не підлягає до задоволення, оскільки це право позивачці закріплено рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 жовтня 2014 року та ухвалою від 29 січня 2015 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Відповідно ст.ст. 75,82 СК України та

Outcome: partial