Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 вересня 2011 року по укладеному договору б/н [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://а-bank.сom.ua/page.php?31 складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 16 листопада 2015 року мається заборгованість у розмірі 19774 гривень 24 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 7984 гривень 00 копійок, по процентам за користування кредитом - в сумі 10372 гривень 42 копійки та нарахованого відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень та у вигляді процентної складової в сумі 917 гривень 82 копійки, які в добровільному порядку відповідач не сплачує в звязку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.29), у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.21), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.30-32), в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як і не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10, ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до вимог ст.599 цього Кодексу зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України, який відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Положеннями ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Судом встановлено, що 14 вересня 2011 року між ПАТ АКЦЕНТ-БАНК як позикодавцем та [PERSON] як позичальником був договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за яким [PERSON] отримала кредит в сумі 5000 гривень 00 копійок, який в послідуючому було змінено до 8000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з памяткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.7-12) ,і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.9), а також згідно п.5.3 права банку в односторонньому порядку змінювати тарифи (а.с.10). Відповідно до умов зазначеного договору позивач (банк) свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п.6.5, п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Крім цього, у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 120 днів сплати банку відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.10). Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Умов та правил договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він Таким чином, з зазначеного вбачається, що зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Аналогічні положення містяться в п.5.7 Правил користування платіжною карткою. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору штрафи, в звязку з чим станом на 16 листопада 2015 року мається заборгованість у розмірі 19774 гривень 24 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 7984 гривень 00 копійок, по процентам за користування кредитом - в сумі 10372 гривень 42 копійки та нарахованого відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень та у вигляді процентної складової в сумі 917 гривень 82 копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-6), яку суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідача. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в звязку з задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved