overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2008 року. Вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені внаслідок різних поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечував. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з?явилася, сповіщена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову 31 Харківського міського управління юстиції у м. Києві, актовий запис №226. Сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2002 року. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в вересні місяці 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності Відповідачка до судового засідання не з'явилася, сповіщена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №593. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в вересні 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Доказів щодо зворотного суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 1991 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в вересні місяці 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 1991 року у Відділі ЗАГСу Ленінградського району у м. Києві, актовий запис №1074. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини у вересні 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2004 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в 2010 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів. В судове засідання позивач не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності; підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка досудового засідання не з?явилася. До суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №500. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в 2010 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 2 вересня 2011 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в квітні місяці 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 2 вересня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №2441. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в квітні місяці 2011 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 2липня 2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в березні місяці 2005 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, зловживання відповідачкою спиртними напоями. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка позов не визнала, вважає можливим збереження сім?ї. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 2 липня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №61. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в березні 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, вживання спиртних напоїв відповідачкою. Доказів щодо зворотного суду не надано. Судом надавався строк для примирення. Однак, позитивних результатів в збереженні сім?ї сторонами досягнуто не було. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 2 лютого 2001 року. Вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені 2002 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, сповіщена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 2 лютого 2001 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №93. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини 2002 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Доказів щодо зворотного суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 31 липня 2004 року. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в липні місяці 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 31 липня 2004 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №234. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в липні місяці 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 3 вересня 2010 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в березні місяці 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 3 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №926. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в березні місяці 2011 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 6 грудня 2007 року. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені весною 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, сповіщена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 6 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1639. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини весною 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Доказів щодо зворотного суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved