Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем була спожита теплова енергія, яку йому постачала виробнича одиниця «Донецьктепломережа». Відповідач оплату за використання теплової енергії своєчасно не виконував і на теперішній момент має заборгованість за адресою [ADDRESS] за період з 01.02.2008 року по 01.04.2013 року в сумі 5761 грн. 42 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 8309 грн. 14 коп. (основний борг 5761,42 грн.; індекс інфляції - 1746,81 грн., 3% річних - 800,91 грн.)., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 229,40 грн. Ухвалою від 06.03.2014 року первісний відповідач [PERSON] замінений на [PERSON] за клопотанням позивача. Представник позивача Колесникова С.І. в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] і заборгованість у сумі 8309 грн. 14 коп. (основний борг 5761,42 грн; індекс інфляції - 1746,81 грн, 3% річних - 800,91 грн.) утворилась з червня 2004 року по день продажу ним квартири 16.03.2010 року, а тому просила вказані суми стягнути з нього в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце та час розгляду справи, направив до суду свого представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач пропустив строк позовної давності у зв'язку із чим у задоволенні позову просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачу належала квартира в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.2002 року, зареєстрованого в БТІ 13.05.2005 року. 16.03.2010 року він продав цю квартиру, договір зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.03.2010 року (а.с.34). Згідно особового рахунку, оформленого на [PERSON], вбачається заборгованість за спожиті послуги за адресою [ADDRESS], за період з 01.02.2008 року по 31.03.2013 року в сумі 5761 грн. 42 коп. (а.с. 3-5). Згідно особового рахунку оформленого на [PERSON], вбачається, що на 01.04.2010 року існувала заборгованість в сумі 5956,03грн., коли вона виникла і у зв'язку із чим дані відсутні, в подальшому спожиті послуги оплачувались і станом на лютий 2014 року вказана заборгованість в сумі 5 823,51грн. (а.с. 3-5). Відомості про отримання субсидії і сплату комунальних послуг [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки дані документи не стосуються стягнення заборгованості з [PERSON] за період з червня 2004 року по 16.03.2010 року. Від сторін не надійшло клопотань про витребування або долучення до справи інших доказів, виклик свідків, сторони просили суд розглянути справу на підставі наявних доказів. Тому суд вирішує справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 ч.6 ЗУ «Про теплопостачання» наймач (споживач) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця, у строки, встановлені договором або законом. ПКМУ від 21 липня 2005р. N630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пунктом 18,20 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила (ч.1ст.261 ЦК України). Позивачем не надано доказів щодо того, що борг у сумі 5761,42 грн. утворився з вини відповідача, у вказаний ним період. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності, поновити його не просив, відповідач на застосуванні строків позовної давності наполягав, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.79,81,88 ЦПК України судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed