overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки з вимогою усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною шляхом визначення днів спілкування із їх спільною дочкою, посилаючись на те, що відповідачка вже два роки перешкоджає в його зустрічах із дитиною та це заважає його участі у її вихованні. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що він неодноразово приходив до дочки, однак із нею не зміг спілкуватися через відповідачку. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що його довірителька не перешкоджала тому, щоб дочка спілкувалася із своїм батьком, однак вона не може заставити її зустрічатися, оскільки та не бажає із позивачем розмовляти. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні пояснив, що згідно рішення органу в 2013 році було визначено дні та години спілкування, жодних перешкод для зустрічей позивача із дитиною не встановлено, а тому вони не заперечують щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.ч.1,2 ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Судом встановлено, що у сторін по справі є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою в с.Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області. Оскільки представник відповідача визнав позовні вимоги, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку із його визнанням, бо це відповідатиме інтересам дитини, яка буде мати право спілкуватися майже однаковий час із своїми батька у період вихідних та святкових днів. Крім того, вказаний порядок спілкування рекомендований згідно рішення органу опіки та піклування №45 від 05.12.2013 року Новоселицької РДА. На підставі ст.ст.157-159 СК України, ст.9 Конвенції про права дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 вересня 2013 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований Іванівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 13. Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з серпня 2017 року однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають протилежні погляди на життя, шлюб має формальний характер. Сім'я розпалась остаточно і не може бути збережена, на примирення не згоден, через органи РАЦС відповідачка не бажає розривати шлюб, в зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи належним чином була повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі : копія свідоцтва про шлюб (а.с.3), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки між подружжям склалися стосунки при яких подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, посилаючись на те, що відповідачка, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] а, теплопостачання якого здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин отримує його послугу, однак відмовляється сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги по теплопостачанню, має заборгованість станом на жовтень 2019 року в сумі 6973,10 грн., яку добровільно погашати не бажає, що змусило позивача звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача 6973,10 грн. заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації), відзив на позов та інших заяв не подала. Позивач 20.12.2019 року повідмови суд про те, що відповідачем 19.12.2019 року борг погашено добровільно. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630. Відповідач є споживачем послуг позивача, оскільки проживає в будинку, приєднаного до мережі теплопостачання. Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Оскільки відповідачем під час судового розгляду борг погашено добровільно, підстави для задоволення позову відсутні, що не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, посилаючись на те, що відповідачка, яка зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , теплопостачання якої здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин отримує його послугу, однак відмовляється сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги по теплопостачанню, має заборгованість станом на 01 травня 2021 року в сумі 18363,03 грн., яку добровільно погашати не бажає, що змусило позивача звернутись до суду. Просить стягнути з відповідачки 18363,03 грн. заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка належним чином повідомлялась про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадженя отримала 15.07.2021), відзив на позов та інших заяв не подала. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630. Відповідачка є споживачем послуг позивача, оскільки проживає в будинку, приєднаного до мережі теплопостачання. Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Невиконання відповідачкою прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. Нараховану позивачем суму заборгованості відповідачка не оспорила та не спростувала. Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, посилаючись на те, що сторони 07.04.2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 418, від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі та розподілити судові витрати відповідно до чинного законодавства. В наданій суду заяві позивач позов підтримав та просив задоволити, справу розглянути в йогго відсутність. Відповідачка в ході розгляду справи позов визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Сторони 07.04.2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 418, від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON],[INFO], який проживає з матірю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, посилаючись на те, що сторони 20.05.1993 року зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м.Черкаси, актовий запис № 874, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., які проживають з матірю, інші діти досягли повноліття - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі. В наданій суду заяві позивач просив розглянути справу в його відсутність, позов підтримав та просив задоволити, заперечував проти надання строку на примирення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в наданій суду заяви позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, вказувала про відсутність наміру збереження сім'ї, просила розглянути справу в її відсутність. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 20 травня 1993 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м.Черкаси, актовий запис № 874, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., які проживають з матірю, інші діти досягли повноліття - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання за ним права власності на частину домоволодіння, яке розташоване по вул. Центральна, №5 в с.Щербинці Новоселицького району Чернівецької області, посилаючись на те, що після смерті його батька залишилось вказане спадкове майно, яке він як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняв, інших спадкоємців першої черги за законом, окрім відповідача по справі не має. Не може оформити право власності у звязку з тим, що покійний під час життя не оформив правовстановлюючі документи на спадщину. Позивач в судове засідання не зявився, однак в позові є заява в якій він просить суд провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав та просив його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника відповідачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство, яке розташоване по вул. Центральна, №5 в с.Щербинці Новоселицького району відносилося до категорії колгоспного типу і станом на 1990-1991 роки в ньому були зареєстровані голова [PERSON] та відповідачка по справі. Після смерті 25.04.2014 року [PERSON] спадщину своєчасно прийняв позивач, оскільки подав в шестимісячний термін відповідну заяву в нотаріальну контору, а відповідачка подала заяву про відмову від спадщини. Позивач не може оформити право власності на своє імя у звязку з відсутністю правоустановчих документів оформлених на померлого. Окрім відповідачки по справі інших спадкоємців першої черги за законом судом не встановлено. Відповідачка позов визнає, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві позивач вказує, що на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 23.12.1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 185, він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що відповідачка по справі - [PERSON] - є колишньою дружиною його сина. Згідно копії домової книги [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою. Крім того, позивач зазначає, що відповідачка по справі з 2013 року за адресою: [ADDRESS], не проживає, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку, її речей в будинку немає. Тому позивач просить суд визнати відповідно до ст.ст. 405 ЦК України відповідачку такою, що втратила право користування будинком № [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суд про причину неявки. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 227 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. \\а.с. 8\\ Згідно з домовою книгою для прописки, відповідачка по справі - [PERSON], [INFO], зареєстрована з 22 березня 2005 року в будинку [ADDRESS]. \\а.с. 5-7\\ 10 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (сином позивача по справі) розірваний на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду. \\а.с. 15\\ Згідно довідки № 1009 від 18.11.2016 року, виданою Виконавчим комітетом Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, відповідачка по справі - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. \\а.с. 13\\ Згідно довідки № 1010 від 18.11.2016 року, виданою Виконавчим комітетом Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, відповідачка по справі - [PERSON] з 2013 року не проживає за адресою: [ADDRESS]. \\а.с. 14\\ Згідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка в будинку [ADDRESS] зареєстрована, але з 2013 року в ньому не проживає. Тому суд вважає необхідним визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [NUMBER] він є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Даний будинок був придбаний ним згідно договору купівлі-продажу. реконструйований та в подальшому належним чином були оформлені правовстановлюючі документи на дане майно. З часу отримання у власність даного будинку він разом з сім?єю поселився в ньому і став проживати. Окрім нього та дружини в будинку зареєстрований його онук [PERSON], який проживає в будинку та здійснює догляд за нами. В 2006 році з його дозволу в належному йому будинку його онук зареєстрував свою колишню дружину - відповідачку по справі. яка стала проживати з ними. В травні 2014 року вона забрала всі належні їй речі та залишила спірний будинок, де не мешкає і поданий час. З онуком вони розлучилися. Він звертався до відповідачки, щоб та знялася з реєстрації, але вона добровільно робити цього не бажає, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач, позов підтримав та просив задоволити і визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житловою площею в будинку,[ADDRESS]. В судове засідання відповідачка не з?явилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без її участі за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS], більше шести місяців без поважних причин, має інше житло, участі у витратих на утримання квартири не приймає, а тому втратила право на користування житловою площею в будинку [ADDRESS]. В добровільному порядку відповідачка знятися з реєстрації не бажає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у домоволодінні позивача. Позов обґрунтовується наступними доводами. Згідно договору міни житла від 26.10.2016 року позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: с.Воскобійники, вул.Гагаріна, 8 Шишацького району Полтавської області. Відповідачка є дочкою позивача, зареєстрована за адресою: [INFO], проте фактично з 2010 року не проживає, оскільки виїхала до Російської Федерації. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачка не бажає. Позивач отримує невелику заробітну плату, але не може оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг через реєстрацію відповідачки в його домоволодінні, що ставить його сімю у скрутне фінансове становище. У звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки і просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у його домоволодінні. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник третьої особи надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, про своє відношення до позову не повідомив. Заперечення суду не надав. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між власником житла або законом. Згідно договору міни житла від 26.10.2016 року позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: с.Воскобійники, вул.Гагаріна, 8 Шишацького району Полтавської області. Згідно довідки Шишацької селищної ради Полтавської області №1032 від 10.11.2016 року у даному домоволодінні відповідачка зареєстрована, але фактично з 2010 року не проживає. У звязку з цим вимога позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. На підставі ст.71 Житлового кодексу Української РСР, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved