Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розділ спільного часткового майна,а саме:житлового будинку [ADDRESS] , який їм належить на праві спільної часткової власності. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим,що вона є власником Ѕ частини домоволодіння по [ADDRESS] . Право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння вона набула на підставі Договору дарування її рідного брата [PERSON] , який було укладено 04.12. 1998 року. Другим співвласником є відповідач, [PERSON] , який набув право власності на Ѕ частину спірного будинку після смерті [PERSON] , своєї матері і її рідної сестри,яка померла [INFO] . Біля домоволодіння є неприватизована земельна ділянка розміром 0,25 га. У них з відповідачем виникла потреба розділити в натурі їх спільне часткове майно,однак, у добровільному порядку згоди вони не дійшли. Будинок має дві рівні ідеальні частки,складається з 4-х жилих кімнат та технічних приміщень. Має два пічних опалення (грубки),систему електропостачання. Позивачка(в уточненій позовній заяві (а.с.19-20) просить провести розділ спільного часткового майна, між нею, [PERSON] , та відповідачем [PERSON] , в натурі, виділивши в її, [PERSON] , особисту приватну власність наступне майно: - частину домоволодіння, розташованого за адресою - [ADDRESS], в розмірі 1/2 частини (половини) будинку з прибудинковими будівлями, а саме - приміщення, вказані, в «Технічному плані домоволодіння» за № І (веранда, розміром 17, 1 кв. метрів), приміщення № 1-2 (жила кімната розміром 17, 0 кв. метрів), приміщення № 1-3 (жила кімната площею 11, 8 кв. метрів) та № 1-1 (коридор розміром 10, 6 кв. метрів). Технічне приміщення - сарай, вказаний в Технічному плані домоволодіння під літерою «Г» - поділити між нею та відповідачем порівну, по половині сараю кожному. Залишити їй систему електропостачання домоволодіння, так як вона знаходиться на її половині домоволодіння. Відповідачу [PERSON] в особисту приватну власність з їх спільного майна виділити частину останньої в вигляді частки спірного домоволодіння, розташованого за вищевказаного адресою, а саме - приміщення, вказані в «Технічному плані домоволодіння» за № II (технічне приміщення, веранда, площею 7, 2 кв. метрів), № III (технічне приміщення, комора, площею 6,1 кв. метрів), № 1-4 (нежиле приміщення, кухня площею 11, 1 кв. метрів), № 1-5 (жила кімната площею 12, 8 кв. метрів) та жилу кімнату № 1-6 розміром 19, 8 кв.метрів. Наступні господарські будівлі - хвіртки, огорожі, вбиральню, свердловину, погріб залишити в нашому з відповідачем спільному користуванні. Земельну ділянку, виділену для обслуговування спірного домоволодіння, поділити між нами в рівних частках, по 0, 125 га кожному. Зобов`язати відповідача провести за власні кошти собі систему електропостачання. Припинити спільну часткову власність на домоволодіння, розташоване за адресою - [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали. Позивачка суду пояснила,що спірний будинок,який знаходиться в [ADDRESS] , будували її батьки. В 1993 році померла мати. Після смерті батьків вони,діти, між собою домовилися,що будинок оформить на себе один брат, [PERSON] , а потім вони продадуть,а гроші поділять між собою. В 1995 році брат, [PERSON] оформив на себе спадщину,а в 1998 році цей будинок подарував їй і другій сестрі, [PERSON] . Другий брат на даний час вже помер. Отримавши у дар будинок, вони з сестрою домовилися про спільне користування. Вона хотіла взяти собі дві кімнати від дороги:№1-5 та № 1-6 , але сестра ( [PERSON] ),також захотіла користуватися саме цими кімнатами, і вона погодилася,уступивши їх [PERSON] . Вона почала користуватися лівою частиною будинку: кімнатою №1-2 та №1-3, №1-1 та коридором 1 . Ходили на один хід. Землю вони також поділили. Вона на той час в с.Коленці не проживала,а вселилася туди із сім`єю(чоловік та син) в1999-2000 роках. Потім знову поїхала в Полтавську область. Потім її сестра, [PERSON] разом зі своїм чоловіком проживала по всіх кімнатах, а у її кімнатах зробила склад. [PERSON] проживав в Іванкові,потім в с.Шпилі. Після того,як відповідач одружився,то з її дозволу, він проживав у її кімнатах. Приїжджав до неї в Лубни,щоб забрати всю хату. Вона просить виділити їй ліву частину будинку,так як там є пічка,а переробляти щось у неї немає грошей. Жилі кімнати до городу,тобто,не на дорогу,що їй більш спокійніше. Відповідач, [PERSON] та його представник позов не визнали. Відповідач суду пояснив, що в будинку [ADDRESS] проживала його мати, [PERSON] ,і він також з нею проживав у цьому будинку з 2001 по 2011 роки. Між його матір`ю і [PERSON] була усна домовленість про те,що вони з матір`ю користуються верандою №1, коридором № 1-1 ,жилими кімнатами №1-6 пл. 19,8 кв.м та жилою кімнатою №1-5 пл.12,8 кв. м. Він там робив ремонт,оббив стіни у веранді вагонкою, поклеїв шпалери, повісили штори. Мати ж проживала у кімнатах №1-6 та №1-5. [PERSON] до будинку навідувалася дуже рідко. Якщо і приїжджала на поминальні дні,то до будинку заходила на декілька хвилин. Вона не приїжджала і нічого в будинку не робила. Свідок [PERSON] суду пояснила,що спірний будинок належав батькам. Було 5-ро дітей. В 1995 році померла мати і [PERSON] оформив хату на себе,а потім подарував його [PERSON] та [PERSON] ,щоб ті його зберегли. З 1998 року по 2000 роки в будинку проживала [PERSON] [PERSON] також приїжджала,обробляла город. В 2004 році відповідач [PERSON] одружився і зі згоди [PERSON] поселився на її половині,а в іншій половині будинку проживала [PERSON] . Потім в будинок перебралася жить [PERSON] , а в ту частину,що раніше займала [PERSON] , перейшов жити батько відповідача,так як спалив свою частину. [PERSON] в будинку прожила 7-10 років,зробила там магазин. [PERSON] займала кімнати до дороги. Верандою,кухнею користувалися спільно. Потім [PERSON] і [PERSON] посварилися, і [PERSON] вирвала розетки,вимикачі,зняла люстри,розібрала огорожу. Ремонт в будинку не робився. Коли ще жили,то поклеїли шпалери. [PERSON] ,як приїздила,то білила хату,але не фарбувала. Коли померла мати відповідача, то в будинок нікого не впускали. За несплату боргу за електроенергію утворився борг в сумі 4000 грн.,і в березні відрізали світло. Свідок [PERSON] суду пояснила,що у спірному будинку проживала мати відповідача, [PERSON] . Потім в будинок вселився [PERSON] ,а потім [PERSON] в будинку зробила магазин. [PERSON] оббив веранду,де потім був магазин. [PERSON] жила з дітьми( [PERSON] і [PERSON] ) в 2-х кімнатах,що від дороги, [PERSON] -до городу. З осені 2017 року в будинку ніхто не проживає. Свідок [PERSON] суду пояснила,що з дня народження по 1980 рік вона проживала у спірному будинку з батьками. В 1990-91роки вона жила там з бабусею. Коли в 1993 році бабуся померла,то всі приїздили. З 1998 по 2000 рік в будинку проживала [PERSON] ,мати [PERSON] проживала в будинку з 2000 по 2014 роки. [PERSON] жив з 2004 по 2005(чи 2006 рік). В лівій частині будинку зробив дитячу кімнату,поклеїв шпалери. Ліву частину будинку займала [PERSON] ,а [PERSON] -праву. Коридором,кухнею користувалися всі. Вислухавши позивача, відповідача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно Договору дарування жилого будинку від 04 грудня 1998 року слідує,що [PERSON] подарував,а [PERSON] і [PERSON] прийняли в ДАР жилий будинок з надвірними будівлями,що знаходиться в селі Коленці Іванківського району Київської області, в рівних частинах кожному. Цей будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Іванквіською державною нотаріальною конторою 14 липня 1995 року за реєстром №1-2752,зареєстрованого в по господарську книгу виконкомом Блідчанської сільської ради народних депутатів за №857,що підтверджується довідкою №79 від 13 листопада 1998 року. Договір зареєстровано в реєстрі за №2320. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,індексний номер витягу 51418307 слідує,що [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості в [ADDRESS] . З Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , виготовлений 09.01.2013 року на замовлення [PERSON] , слідує,що житловий будинок по [ADDRESS] має 4-ри жилі кімнати, кухню, вітальню, комору,коридор та дві веранди,тобто два окремі виходи. Наявність даного Технічного паспорта спростовує доводи відповідача про те,що позивачка не приділяла увагу будинку,не прикладала до нього ніяких сил, оскільки саме позивачка замовила виготовлення Технічного паспорта,а отже,витрачала свій час для збирання документів,щоб узаконити спірне майно,а не лише користувалася майном. (с. 5) З свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 червня 2017 року слідує,що [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд,що знаходиться в [ADDRESS] ,що належала [PERSON] на підставі договору дарування,посвідченого Іванківською районною державною нотаріальною конторою 04 грудня 1998 року за реєстром №2320.(а.с.59). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,індексний номер витягу 89815993 слідує,що [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості в [ADDRESS] .Загальна площа:113,5кв.м,житлова площа:61,6кв.м. Відповідно до ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України(далі-ЦК України), майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже,будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, а до 2015 року належав [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.4 ст. 358 ЦК України,якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Як слідує з пояснень сторін, співвласники [PERSON] та [PERSON] мали усну домовленість про порядок користування спільною частковою власністю: [PERSON] користувалася жилими кімнатами №1-2,№1-3, [PERSON] користувалася кімнатами №1-5,№1-6, верандою І та коридором №1-1. Позивач, [PERSON] користувався жилими кімнатами №1-2 та №1-3 з дозволу [PERSON] . Відповідно до ст. 360 ЦК України,співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідач посилається на те,що позивачка не проводила ремонт в будинку,а він, проживаючи з дозволу [PERSON] в кімнатах №1-2 та №1-3 поклеїв шпалери, прибрав та повісив на вікнах штори,однак,це не свідчить про його суттєвий внесок у збереження майна позивачки, а проведення косметичного ремонту у приміщенні,в якому він проживав, всього-на-всього, дотримання санітарних норм, створення власного комфорту, затишок. З пояснень позивачки та свідка слідує,що відповідач,навпаки,проживаючи в спірному домоволодінні як наймач, утворив заборгованість за електроенергію,в результаті чого відключили будинок від електропостачання. Щодо оббивки відповідачем в 2004-2005 р.р. дерев`яною вагонкою приміщення веранди- І,що не оспорюється позивачем, не вважаю якимось великим вкладом в утримання чи збереження спірного майна, який би давав підставу залишити це майно за новим співвласником. Як встановлено в судовому засіданні,після оббивки веранди вагонкою, у веранді знаходився магазин, верандою користувалася [PERSON] та [PERSON] , коли приїздила в село,а дочка спадкодавці- [PERSON] використовувала веранду в якості приміщення під магазин. Проводячи такий ремонт, відповідач не погоджував свої дії з співвласником житла [PERSON] . І на даний час, відповідач не довів,що оббивка веранди має якусь цінність. Інших доказів,що спадкодавця [PERSON] понесла якісь затрати на утримання спірного майна, зокрема, і на ту частину будинку, на яку претендує позивачка, відповідач не надав. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. 16.11.2017 року позивачка звернулася в суд з позовом про розділ спірного домоволодіння між нею та відповідачем [PERSON] ,оскільки вони не змогли досягти спільної домовленості. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. З Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , виготовлений 09.01.2013 року на замовлення [PERSON] , слідує,що житловий будинок по [ADDRESS] має 4-ри жилі кімнати, кухню, вітальню, комору,коридор та дві веранди,тобто два окремі виходи. З Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , слідує,що житловий будинок має загальну площу:115,5кв.м, житлової- 61,4,допоміжна-21,7 кв.м, площа літніх приміщень - 30,4. Отже, ідеальна частка кожного співвласника у майні становить:113,5:2= 56,75 кв.м. З висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №11834/18-43/20161/19-43 від 08.08.2029 року слідує,що: «Дійсна (ринкова) вартість домоволодіння (житлового будинку, надвірних будівель та споруд, а також земельної ділянки площею 0,25 га) по [ADDRESS] , станом на дату оцінки складає 711612 грн. (сімсот одинадцять тисяч шістсот дванадцять гривень). Відповідно до ст. 197 ПК України визначена вартість нерухомого майна (об`єктів житлового фонду) звільняється від оподаткування податком на додану вартість. 2, 3. Поділити будинок [ADDRESS] між співвласниками на 1/2 та 1/2 частки у відповідності з вимогами будівельних норм, технічно можливо при умові відступу від рівності часток співвласників. Технічно можливі варіанти поділу будинку [ADDRESS] розраховані, описані в дослідницькій частині та зображені на схемах в додатку 1 до висновку. 4. Вартість ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню будинку з одноквартирного у двоквартирний (закладення та влаштування дверних прорізів) становить при першому варіанті 1943 грн. (одна тисяча дев`ятсот сорок три гривні, при другому варіанті - 3276 грн. (три тисячі двісті сімдесят шість гривень. Розрахунок вартості і поточний перелік робіт по зміні об`ємно- просторового рішення наданий в кошторисі в додатку 2 до висновку. Вартість по влаштуванню або переобладнанню систем інженерного устаткування, залежить від прийнятих рішень (об`ємно-планувальних, конструктивних тощо), які обумовлюються розробленою і погодженою у встановленому законом порядку проектною документацією. Розробка проектної документації не відноситься до діяльності Київського НДІ судових експертиз». Отже,розділити спірний будинок технічно можливо. Експерт пропонує два можливі варіанти розподілу житлового будинку: Варіант І: ліва сторона будинку: 56,7 кв.м; права сторона будинку-57,0 кв.м. Варіант ІІ : ліва сторона будинку :64,5кв.м.; права сторона будинку - 49,0 кв.м. Позивачка і відповідач претендують на ліву частину будинку по Варіанту № 1,а саме:на веранду І, коридор №1-1,жилі кімнати №1-2 та № 1-3 ,пропонуючи іншій стороні приміщення:коридор ІІ, комору ІІІ, кухня №1-4,жилі кімнати №1-5,№1-6,мотивуючи тим,що кожний з них користувався саме цією половиною домоволодіння. Другий варіант,запропонований експертом,сторони для себе не розглядають. Узагальнюючи всі викладене, суд дійшов висновку щодо того,що позивачці слід виділити у її особисте користування приміщення,що вказані у Висновку експерта по Першому варіанту,зліва,тобто,повністю задовольнити вимоги позивача ,виходячи на наступного. Відповідно до ч.4 ст. 358 ЦК України, якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Співвласники спірного домоволодіння [PERSON] та [PERSON] мали усну домовленість про порядок користування спірним майно,і як слідує з пояснень відповідача,він був обізнаний про таку домовленість. Відповідач погоджується,що його мати, [PERSON] ,користувалася жилими кімнатами №1-6 та №1-5,які розташовані до дороги. Відповідач користувався кімнатами №1-2 та №1-3 зі згоди позивачки,однак, мотивує свої вимоги тим,що у веранді І(пл..17,1) в 2004 році він оббив стіни вагонкою, що,як встановлено в судовому засіданні,не покращило суттєво стан будинку. Виділяючи позивачці і відповідачу саме ті житлові кімнати, якими користувалися попередні співвласники(позивачка та спадкодавця),суд виходить з того,що суттєвим є сам факт користування жилими приміщеннями,а не технічними приміщеннями, які є допоміжними, а не основними при розділі спірного майна. Також заслуговує на увагу той факт,що переобладнання за Першим варіантом менш затратне і вимагає від сторін витрати на загальну суму 1943 грн.,що майже у двічі менше, ніж по Другому варіанту,запропонованому експертом( 3276 грн.),що для позивачки, яка є пенсіонеркою, інвалідом 2 групи,має суттєве значення. Господарські споруди,а саме: сарай в Технічному паспорті під літерою «Г`розділити між сторонами порівну: [PERSON] виділити у приватну власність Ѕ сараю,який вказано у Технічному плані під літерою »Г» (знаходиться зі сторони будинку), [PERSON] - Ѕ частину сараю зі сторони городу. В розділі земельної ділянки відмовити,так як сторони не надали документ про наявність спірного майна. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Дійсна вартість спірного майна становить: 711612 грн. : 2 = 355806 грн. 1%=3 558,06грн. Витрати за проведення будівельно-технічсної експертизи стягнути на користь позивача в розмірі Ѕ частини ,що становить 4576 (Чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень. На підставі викладеного, ст.ст.356,358,360,364,367 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial