Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.04.2013 року між КС «Респект», правонаступником якого є [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1-04-13. Відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 50000 грн. строком на три місяці зі сплатою 24% річних. Станом на 24.07.2013 року [PERSON] не виконує умови погашення кредиту і заборгованість складає 100761 грн. 35 коп. 23.04.2013 року між КС «Респект» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно з умовами договору поруки відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед КС «Респект» відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Позивач відповідно до ст. 37 ЦПК України є правонаступником КС «Респект» та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь вказану суму, при цьому зауважує, що не пред'являє вимог до відповідача [PERSON], та не бажає стягнення з нього боргу. Відповідач [PERSON] позов не визнав, звернувся, до суду з зустрічним позовом про визнання договору поруки припиненим. Він послався на те, що 22.07.2013 року між КС «Респект» та відповідачем [PERSON] укладено зміни № 1 до кредитного договору, а саме збільшено термін повернення кредиту на один місяць. Оскільки він не надавав згоди на вказані зміни до кредитного договору, крім того внаслідок цих змін збільшився обсяг його відповідальності, то порука в даному випадку припиняється. Тому він просить суд визнати договір поруки припиненим. Представник позивача позов підтримала, наполягала на його задоволенні, суду пояснила, що стягнути борг позивач хоче саме з [PERSON], а не з [PERSON], оскільки [PERSON] брав кредит саме для [PERSON] Зустрічний позов не визнала. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що кредит він брав саме для [PERSON], та [PERSON] йому обіцяв повернути цей кредит. Представник відповідача [PERSON] первісний позов не визнав, підтримав зустрічний позов. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач відповідно до ст. 37 ЦПК України є правонаступником КС «Респект». Відповідно ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. З кредитного договору № 1-04-13 від 23.04.2013 року, укладеному між КС «Респект» та відповідачем [PERSON] видно, що КС «Респект» зобов'язується надати кредит відповідачу [PERSON] у сумі 50000 грн. строком на три місяці зі сплатою 24% річних за користування кредитом, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути одержаний кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання. З договору поруки від 23.04.2013 року укладеного між КС «Респект» та відповідачем [PERSON] видно, що він взяв на себе прямі зобов'язання боржника по кредитному договору № 1-04-13 від 23.04.2013 року, укладеному між КС «Респект» та відповідачем [PERSON] Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Однак судом також встановлено, що 22.07.2013 року між КС «Респект» та відповідачем [PERSON] укладено зміни № 1 до кредитного договору, а саме збільшено термін повернення кредиту на один місяць, чим збільшено відповідальність поручителя. Вказані зміни до кредитного договору укладені без згоди поручителя [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити, оскільки позивач не пред'являє вимоги до основного боржника [PERSON], а стягнути борг з відповідача [PERSON] неможливо, оскільки порука вважається припиненою, згідно ч.1 ст. 559 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved