Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом посилаючись на те, що померла його баба по лінії матері [PERSON]І . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2534 га, яка розташована на території Меньківської сільської ради, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077173. Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, так як у Державному акті внесено виправлення, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою як спадкоємець за законом. Сторони в судове засідання не з»явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії VII-УР № 0334879, що видане Меньківським бюро ЗАГС 02 лютого 1968 року батьками позивача є: батько, [PERSON] та мати, [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-УР № 169879, що видане повторно Радомишльським районним бюро ЗАГС 06 лютого1960 року, батьками матері позивача є: батько, [PERSON] та мати, [PERSON]. 28 листопада 1965 року мати позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджує свідоцтво про одруження серії VІ-УР № 047043 та отримала прізвище чоловіка [PERSON]. 29 грудня 1987 року мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 293272. 04 грудня 2004 року померла баба позивача, [PERSON] у віці 83 років в с. Меньківка, Радомишльського р-ну Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 259221, видане виконкомом Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 06 грудня 2004 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина , до складу якої входять земельні ділянки площею 2,0713 га та 1,1821 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Меньківської сільської ради, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077173 . Спадщину після смерті баби позивач прийняв, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №59 від 25.10.2016 року, згідно якої спадщину з дня смерті [PERSON] фактично прийняв її внук [PERSON] шляхом догляду за будинком та управління спадковим майном. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Радомишльському районі Житомирської області 31-619-99.3-3134/0/2-16 від 16.11.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0713 га з урахування індексації станом на 01.01.2016 року становить 37850,80 грн. та площею 1,1821 га 6047 грн. 19 коп. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини яка відкрилась після її смерті має здійснюватись за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved