Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його матір`ю є [PERSON] Російською мовою, як записано в свідоцтві про народження, її анкетні дані записані так: « [PERSON] ». Крім нього, у матері ще була його сестра [PERSON] . Мати проживала сама. Вона за життя побудувала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 03 серпня 1981 року вона за договором № 96 з радгоспом «Кам`янка» отримала земельну ділянку для будівництва житлового будинку на праві особистої власності. Рішенням Кам`янсько-Дніпровської ради народних депутатів від 11.08.1981 року за № 63 їй було дозволено оформити самовільно побудований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Цим рішенням матір було також зобов`язано отримати технічну документацію на житловий будинок в районному відділі архітектури. Десять років до смерті матері він за нею доглядав, так як вона хворіла, проживали разом за адресою місця розташування побудованого нею будинку по [ADDRESS] . 20.12.1996 року мати склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла йому. Мовою оригіналу (російською) в заповіті прізвища пишуться однаково - матері « [PERSON] », його - « [PERSON] ». Але в 2015 році він отримав паспорт. На той час мати вже померла. В паспортному столі виписали прізвище українською « [PERSON] » через українську «і», а російською « [PERSON] » через російську «и». Лише зараз він побачив, що в свідоцтві про смерть у матері написано її прізвище українською як « [PERSON] » через українську «и». Однак, російські варіанти прізвищ однакові. [INFO] матір померла. 24 квітня 2018 року ними було надано запит № с/с 39/02-14/2018 до БТІ. На цей запит ТОВ «Запорізьке міжміське БТІ» надало відповідь, що немає правовстановлюючих документів на будинок за адресою: [ADDRESS] . На запит від нотаріуса 01 березня 2018 року було виготовлено технічний паспорт на будинок, який побудувала мати. Після вивчення документів нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: 20 листопада 2018 року за вих. № 158/02-31 від 20.11.2018 року видано постанову. Тоді він звернувся до державного реєстратора з документами. 15 січня 2019 року було зупинено розгляд заяви, про що видано рішення № 45054747. 20 лютого 2019 року державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації прана власності, про що видано рішення від 20.02.2019 року за вих. № 45616753. Просив суд встановити факт володіння на праві приватної власності [PERSON] до дня її смерті [INFO] , житловим будинком [ADDRESS] ; визнати за ним. право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний житловий будинок. Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.05.2019 року відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.10.2019 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи без самостійних вимог: Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області у поданій заяві просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволенняпозову, виходячи з такого. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що 03.08.1981 р. [PERSON] за договором № 96 з радгоспом «Кам`янка» отримала земельну ділянку для будівництва житлового будинку на праві особистої власності (а.с. 10). Рішенням виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області № 63 від 11.08.1981 р. надано дозвіл [PERSON] на оформлення самовільно збудованого жилого будинку по [ADDRESS] (а.с. 11). Державним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області Нечипуренко Г.Ф. 20.12.1996 р. посвідчено заповіт [PERSON] , яка все своє майно заповіла [PERSON] , заповіт зареєстровано в реєстрі за № 2-1321 (а.с. 5). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2007 р. (а.с. 5 зв.). ТОВ ЗМБТІ 01.03.2018 р. складено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 6-8). Згідно інформації ТОВ ЗМБТІ від 08.05.2018 р. № 4578 при вивченні матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] встановлено: до первинної технічної інвентаризації, проведеної 07.08.1987 р., об`єкт нерухомості був представлений з поштовою адресою - [ADDRESS] ; згідно рішення № 2 Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області від 16.02.2016 р. [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]; до поточної технічної інвентаризації, проведеної 01.03.2018 р., об`єкт нерухомості був представлений з поштовою адресою - [ADDRESS] (а.с. 13). В матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] правовстановлюючі документи не містяться, що підтверджується листом ТОВ ЗМБТІ від 08.05.2018 р. № 4576 (а.с. 13 зв.). Державним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області 20.11.2018 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будовами [ADDRESS] , що належало [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 8 зв.). Рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області від 20.02.2019 р. № 45616753 [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14 зв.). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статі 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про успадкування» справи про успадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Позивачем надано докази того, що він прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , але оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Таким чином,

Outcome: approved