Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебували у шлюбі з 21.09.2002 року по 17.08.2012 року. 19.07.2003 року позивач придбав квартиру [ADDRESS], яка являється спільною сумісною власністю сторін, однак, після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає позивачу користуватися житловим приміщенням, замінивши всі замки вхідних дверей. Спроби позивача вирішити цю проблему у позасудовому порядку не дали позитивного результату, тому він змушений звернутися до суду з позовом в якому просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому користуватися квартирою та встановити порядк користування житлом, виділивши йому у користування одну кімнату площею 11, 2 кв. м., відповідачу кімнату площею 15, 3 кв. м., а всі підсобні приміщення залишити у загальному користуванні. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та подали заперечення, в якому просили відмовити позивачу задоволені позову. Суд заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши документи справи,вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового слідства встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.09.2002 року по 17.08.2012 року, який було розірвано 31.07.2012 року рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області. Як вбачається з копії договору купівлі - продажу від 19.07.2003 року позивачем було придбано квартиру [ADDRESS], яка являється спільною сумісною власністю сторін. Квартира складається з двох окремих житлових кімнат, площею 11,2 та 15,3 кв. м. та місць загального користування і має загальну площу 41,75кв. м. Відповідно до довідки виданої Балахівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області за №678 від 06.06.2014 року, в квартирі зареєстровані: позивач і відповідач. Також в даній квартирі проживає їх неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. В позові позивач вказує на те, що відповідач перешкоджає йому користуватися житловим приміщенням, замінивши всі замки вхідних дверей, але жодних доказів цього суду не надав. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона не збирається позбавляти позивача права власності на його частину квартири, але він створив такі умови проживання, через які вона не може проживати разом з ним в одній квартирі, тому вона не заперечує проти вирішення спору, шляхом сплати грошової компенсації за частину квартири позивачу. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.63 Житлового кодексу України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, частина кімнати або кімната зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення. Відповідно до ст.103 Житлового кодексу України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з довідкою виданої Балахівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області за №666 від 02.06.2014 року, відповідно до Житлового кодексу України на території Балахівської селищної ради діє норма жилої площі в розмірі 13,65 кв. м. на одну особу. При вирішенні питання щодо можливості визначення порядку користування квартирою [ADDRESS], суд бере до уваги розмір часток, які належать на праві власності всім співвласникам. Крім того, суд бере до уваги, що спільно з відповідачем проживає її неповнолітній син, а отже їм спільно повинні бути забезпечені належні умови для проживання. Також суд бере до уваги те, що повнолітні особи різної статі не можуть бути поселені в одне житлове приміщення, оскільки це призведе до порушення їх прав. Крім цього кімнати у спірній квартирі є прохідними, що є неможливим для користування, яке запропоновано позивачем. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення порядку користування спірною квартирою і виділення йому у користування житлової кімнати площею 11,2 кв.м., не можуть бути задоволені, оскільки залишення у користуванні інших співвласників кімнати, площею 15,3 кв.м., призведе до порушення їх прав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можутьгрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На думку суду позивач не довів того, що відповідач перешкоджає йому користуватися житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 58,60,61, 319, 358 ЦПК України та ст. ст. 63, 103 ЖК України;

Outcome: dismissed