Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.12.2017 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (Далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА») укладений Договір добровільного страхування майна та відповідальності власника (користувача) житлового приміщення [ADDRESS] № УБ 1239900. 06.07.2018 року сталося залиття квартири [ADDRESS] , внаслідок якого було пошкоджене внутрішнє оздоблення квартири та рухоме майно. Відповідно до акту ОСББ «Чайка» від 06.07.2018 року встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось з розташованої вище квартири [NUMBER] внаслідок порушення технічних умов при підключенні системи гарячого водопостачання власником даної квартири. 09.07.2018 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку залиттям квартири, що є страховим випадком за умовами вказаного договору страхування. 28.07.2016 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі страхового акту № СМО-18-32-8613/1 від 10.08.2018 року та розрахунку страхового відшкодування до нього здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 75 820 грн. 07.12.2018 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до [PERSON] із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, на що 29.12.2018 року отримало відповідь, в якій [PERSON] своєї вини не визнає та посилається на бездіяльність ОСББ «Чайка». Даним листом відповідач відмовила позивачу у відшкодування завданої шкоди. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідачки на свою користь завдану майнову шкоду в порядку регресу у розмірі 75 820 гривень. 20.05.2020 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, в яких ОСББ «Чайка» підтвердило вказані в позовній заяві обставини та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 20.06.2019 року до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідачка проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі оскільки дійсною причиною залиття квартири [ADDRESS] стало пошкодження ділянки загальнобудинкового стояка ГВС в місці проходу стояка через перекриття між квартирами [NUMBER] та [NUMBER] до врізки квартири [NUMBER] в стояк. Вважає, що залиття вказаної квартири сталося з вини працівників ОСББ «Чайка», які не проводили перевірку справності інженерних систем внутрішнього водопроводу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив прийняти рішення згідно чинного законодавства. Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 19.12.2017р. між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладений Договір № УБ 1239900 добровільного страхування майна та відповідальності власника (користувача) житлового приміщення, предметом якого є страхування майна та відповідальності власника (користувача) житлового приміщення (квартири) [ADDRESS] . 06.07.2018р. сталося залиття квартири [ADDRESS] , внаслідок якого було пошкоджено внутрішнє оздоблення облаштування квартири та рухомого майна. 09.07.2018р. до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою звернулась [PERSON] з приводу виплати страхового відшкодування, у зв`язку із залиттям квартири, що є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. ПАТ «НАСК «ОРАНТА», виходячи із Комерційного кошторису вартості матеріального (майнового) збитку завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: [ADDRESS] (від 27.07.2018р.), на підставі страхового акту № СМО-18-32-8613/1 від 10.08.2018 року та розрахунку страхового відшкодування до нього, 28.07.2016 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі - 75 820 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (в даному випадку - ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до Акту ОСББ «Чайка» (що створене співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] ) від 06.07.2018р. встановлено, що залиття квартири [NUMBER] відбулося з вище розташованої квартири [ADDRESS] внаслідок порушення технічних умов при підключенні системи гарячого водопостачання власником даної квартири. 17.12.2018р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулася до [PERSON] із заявою (вих. № 09-06-08/9384) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири (в порядку регресу). 29.12.2018р. було отримано відповідь від [PERSON] , в якій вона заперечує наявність своєї вини в даному страховому випадку та посилається на бездіяльність Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка». Також [PERSON] було надано Акт обстеження ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЛДІНГ ДРІМС (вих. № 23/10-П-1 від 23.10.2018р.) належної їй квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно даного Акту - пошкодження загальнобудинкового «стояка» ГВП виявлено в місці проходу стояка крізь перекриття між квартирами [NUMBER] і [NUMBER] і задля виправлення дефектів необхідно змінити ділянку загальнобудинкового «стояка» ГВП та встановити «гільзу» в перекритті між квартирами [NUMBER] і [NUMBER]. 22.02.2019р. ОСББ «Чайка» надало відповідь (вих. № 22-02-19) на письмове звернення ПАТ «НАСК «ОРАНТА», в якому зазначено, що співробітниками ОСББ «Чайка» в день залиття (06.07.2018р.) було проведено огляд квартири [NUMBER] (що належить [PERSON] ), яка розташована над квартирою [NUMBER] (що постраждала внаслідок залиття). При огляді встановлено, що у вказаній квартирі самовільно здійснено вигін труби стояка, внаслідок чого на вигині відбулося протікання вказаної труби. Вказані конструктивні зміни відображені в Акті технічного обстеження інженерних мереж квартири [ADDRESS] (від 06.07.2018р.). Відповідно до проектної документації по внутрішньобудинковим мережам, яка була виготовлена Гіпроцивільпромбуд, по будинку чітко вбачається, що внутрішньоквартирні стояки мають пряму форму без жодних вигинів. [PERSON] усіляко ухиляється від допуску до квартири представників ОСББ «Чайка» для перевірки чи проведені нею роботи з усунення наслідків затоплення не створюють подальшої загрози. Ці обставини підтверджені в судовому засіданні і свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як зазначалось вище, згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт залиття квартири, власником якої є [PERSON] , з вини відповідача підтверджується актом про залиття, складеного комісією ОСББ «Чайка» 06.07.2018. Доказів, які б спростовували дані, що викладені у цьому акті стороною відповідача не подано. За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Згідно до вимог статті 190 ЖК Української РСР, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 статті 1166 ЦК України). Отже, за загальним правилом законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15). Доказів на спростування цієї презумпції відповідачем не подано. Посилання на те, що третьою особою або іншими спеціальними службами не було проведено перевірку справності інженерних систем внутрішнього водопроводу і що саме це стало причиною прориву труби та залиття квартири, що належить [PERSON] є лише позицією відповідача, що не обґрунтована будь-якими належними та допустимими доказами, зокрема висновком експерта щодо стану інженерних систем будинку, наявність або відсутність у них відхилень чи змін, порівняно з первинним проектом, часу проведення таких змін, щоб дозволило виключити вину відповідача у залитті квартири. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 921 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд -

Outcome: approved