Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та з урахування заяви про зміну предмету позову просив стягнути з відповідача 1 заборгованість за кредитним договором від 15.09.2008 року №853.70019 в розмірі 196071,71 грн, що складається з 71954,15 грн. простроченого боргу, 122141,76 грн. прострочених процентів, 1975,8 грн. строкових процентів, а також солідарно з відповідачів 50 грн заборгованості за цим же кредитним договором. Позов обґрунтовано наявною заборгованістю відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором від 15.09.2008 року №853.70019 станом на 25.01.2016 року. Зокрема, зазначено, що відповідач 1 останній платіж здійснив 16.05.2011 року. Відповідальність відповідача 2 обґрунтована наявністю його зобовязань поручителя за договором поруки від 11.02.2015 року. В судовому засіданні 14.06.2016 року представник позивача додатково пояснив, що інші спори у судах з приводу спірних зобовязань відсутні, судових рішень з їх приводу не було. Додав, що в договірному порядку сторони строки позовної давності не збільшували. Відповідач 1 та його представник позов в частині фактичних обставин визнали повністю, однак просили суд застосувати строки позовної давності на підставі ст.267 ЦК України та відмовити позивачу в задоволенні позову на суму 98536,81 грн. Серед іншого свої заперечення обґрунтували посиланням на правовий висновок постанови Верховного Суду України у справі №6-31цс15 від 03.06.2015 року. Відповідно до ч.2 ст.197 та ч.1 ст.198 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання 22.06.2016 року всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснювався судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без ведення журналу судового засідання. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити часткового з наступних підстав. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. [PERSON] та ВАТ «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») 15.09.2008 року уклади кредитний договір №853.70019, відповідно до п.1.1 якого банк надає позичальнику кредит у сумі 73629,00 грн. терміном до 15.09.2015 року для придбання транспортного засобу Samand LX CNG (Седан) 2008 року випуску, реєстраційний №ВХ 9175 АТ у ТОВ «Автосоюзсервіс» та оплату комісійних за перевірку пакету документів та розгляд кредитної заявки у розмірі 1,00 відсотків від частини кредиту, яка перераховується Продавцю в оплату транспортного засобу, а Позичальник зобовязується одержати і повернути грошові кошти, надані згідно з цим Договором, на визначених цим Договором умовах. Відповідно до п.3.4 погашення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту ануїтетними платежами відповідно до Графіку погашення Кредиту, передбаченого додатком №1 до цього договору, щомісячно 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного після укладання цього Договору та в кінцевий термін повернення кредиту, визначений пунктом 1.1 цього Договору, шляхом переказу готівки через касу Банку або шляхом безготівкових переказів на рахунок №29091485370019.980 у ВАТ «Плюс Банк». В складі щомісячних ануїтетних платежів разом з кредитом сплачуються проценти за користування кредитом та плата за кредитне обслуговування. Відповідно до п.5.2 договору позичальник у порядку та строки, що визначені цим Договором, сплачує Банку проценти в розмірі 18,00 відсотків річних. Відповідно до п.5.4 договору сплата процентів здійснюється Позичальником у валюті кредиту, згідно з графіком, передбаченим додатком №1 до цього Договору, щомісячно до 15 числа кожного місяця та на дату повернення кредиту, в складі щомісячного ануїтетного платежу, визначеного в пункті 3.4 даного Договору, шляхом переказу готівки Позичальником через касу Банку або щляхом безготівкових переказів на рахунок. Відповідно до п.5.5 договору позичальник сплачує Банку плату за кредитне обслуговування в розмірі 0,6 відсотків в місяць від залишку кредиту (а.с.8). Додатком №1 від 15.09.2008 року до кредитного договору сторони узгодили Графік сплати ануїтетних платежів (а.с. 9-11). Видача кредиту підтверджується меморіальними ордерами від 15.09.2008 року, платіжним доручення №13 від 15.09.2008 р. про переказ 72900 грн на імя ТОВ «Автосоюзсервіс», рахунком-фактурою ТОВ «Автосоюзсервіс» №Х-96 від 02.09.2008 р., свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 14-21). Вірність розрахунку заборгованості, руху коштів по особовому рахунку позичальника відповідачем 1 не заперечувалась. Фактичні обставини визнавались. Відповідно до пунктів 1, 3 та 4 договору поруки від 11.02.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] (відповідач 2) Поручитель [PERSON] зобовязується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Боржником [PERSON] зобовязань, передбаченим кредитним договором №853.70019 від 15.09.2008 р., укладеним між Кредитором та Боржником. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником всіх зобовязань в сумі 50,00 грн. Терміни виконання Поручителем зобовязань, забезпечених порукою за даним Договором: 3 (три) робочі дні з моменту предявлення вимоги Кредитора (а.с. 24). Розрахунок заборгованості підтверджується випискою по особовому рахунку та детальним розрахунком по кредиту, що наданий суду 22.06.2016 року (а.с. 22). Позивач звернувся до суду з позовом 29.01.2016 року, що визнається сторонами та підтверджується відміткою поштового відділення на конверті, в якому надійшов до суду позов з додатками (а.с. 31). Аналізуючи фактичні обставини справи на надані докази, суд дає їм таку оцінку. Відповідно до обовязкового для суду правового висновку Верховного Суду України у справі №6-31цс15 у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Крім цього, саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14) та 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14). При прийнятті рішення суд керується даним правовим висновком. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Отже, відповідно до розрахунку усі платежі, строк сплати яких настав за межами трирічного строку до дати звернення до суду, а саме, настав до 29.01.2013 року стягненню не підлягають. У розрахунку ці платежі зазначені у стрічках 1- 61. Це такі платежі: 28705,01 грн. простроченої заборгованості по тілу (стрічка №61, колонка №27 детального розрахунку), 68974,92 грн. прострочених відсотків та комісій (стрічка №61, колонка №13 детального розрахунку), 259,84 грн. сума прострочених відсотків (стрічка №99, колонка №23 детального розрахунку). Отже, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором від 15.09.2008 року №853.70019 в розмірі 98131,94 (з розрахунку 196071,71 97939,77) грн, що складається з 43249,14 грн. (з розрахунку 71954,15 28705,01) простроченого боргу, 52907,00 грн. (з розрахунку 122141,76 68974,92 259,84) прострочених процентів, 1975,80 грн. строкових процентів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд стягує з відповідача на підставі цієї норми судовий збір 1471,98 грн з розрахунку 98131,94 грн (задоволений розмір вимог) х 2941,08 грн (сплачений судовий збір) / 196071,71 грн. (заявлений розмір вимог). У задоволенні позовної вимоги про стягнення солідарно з відповідачів 50 грн заборгованості за кредитним договором суд відмовляє, оскільки дана позовна вимога не конкретизована. Так, згідно розрахунку заборгованості ідентифікується 99 стрічок платежів за простроченим тілом кредиту, за простроченими процентами, комісіями. У кожній стрічці наявні дати, станом на які настав момент платежу в розрізі кожного виду платежу. Позовна вимога не ідентифікована відносно виду конкретного платежу, а відтак, відсутня правова визначеність. Суд позбавлений можливості встановити вид зобовязання, за яким предявлена вимога до солідарних боржників, час його сплати, вирішити питання щодо можливості застосування строку позовної давності. На основі викладеного та

Outcome: partial