overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином. В обґрунтування вимог зазначено, що 15 лютого 2012 року приблизно о 23:40 годині [PERSON], знаходячись за місцем проживання позивача в приміщенні квартири [ADDRESS] в Жовтневому районі міста Маріуполя, таємно викрала його грошові кошти на загальну суму 400 гривень, а саме 2 купюри по 200 гривень. Вина [PERSON] встановлена вироком суду від 20.08.2012 року. Оскільки під час розгляду кримінального провадження потерпілий не подав позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, він заявляє вимоги в даний час. Просить стягнути з відповідачки завдану нею матеріальну шкоду у розмірі 5000 гривень, оскільки викрадені грошові кошти у розмірі 400 гривень, а саме 2 купюри по 200 гривень становлять колекційну цінність, а отже вартість кожної купюри складає 2500 гривень, тобто значно вищою порівняно зі звичайною. Також заявляє вимогу про стягнення з відповідачки моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, що виразилася у спричинених йому душевних стражданнях та переживаннях. Позивач надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Одночасно просив розглянути справу заочно, у звязку з повторною неявкою відповідача. Відповідачка у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи суду не надавала. За таких обставин суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 20 серпня 2012 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Так, 15 лютого 2012 року приблизно о 23:40 годині [PERSON], знаходячись в приміщенні квартири [ADDRESS] в Жовтневому районі міста Маріуполя, умисно,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення на відшкодування шкоди 877,77 грн., вказуючи, що відповідачка користується електроенергією, яку їй надають Харцизькі електромережі, але вона на порушення Правил користування електроенергією... користується електроенергією з порушенням умов монтажу, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі іншого споживача (власника) з порушенням схеми обліку. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, слухати справу в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Згідно зі ст.ст.1166, 1193 ЦК України, п.п.48,50 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.99 року №1357, шкода, яка завдана особі або майну громадянина, а також організації, відшкодовується повністю особою, яка завдала шкоду за винятком випадків, передбачених законодавством. Споживач не має права без дозволу енергопостачальної організації користуватись електроенергією без обліку її. В противному разі плата за спожиту електроенергію нараховується з розрахунку цілодобового користування електроприборами, які встановлені у споживача за час користування електроенергією з моменту останньої перевірки до виявлення порушення. Судом встановлено факт, що відповідачка мешкає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], є абонентом позивача. 01.12.2012 року при перевірці було встановлено, що вона користується електроенергією з порушенням умов монтажу, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі іншого споживача (власника) з порушенням схеми обліку, чим заподіяла позивачу матеріальну шкоду в сумі 877,77 грн. З розрахунку кількості у квартирі розеток та електроприборів за період з дня останньої перевірки по день встановлення порушення згідно Правил користування електроенергією. Вказану суму відповідачка добровільно не відшкодувала, чим порушує права та інтереси позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення по акту в сумі 6864,92 грн., де вказав, що особовий рахунок № 306101 за адресою провул. Уманський, 17 в м. Первомайськ Миколаївської області відкритий на [PERSON], яка на даний момент проживає за цією адресою. 11.10.2016 року працівниками філії ПАТ «Миколаївобленерго» Первомайського району під час контрольної перевірки в оселі відповідачки, виявлене порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку поза приладу обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. По даному факту представниками енергопостачальної організації в присутності відповідачки був складений акт S 4627, який [PERSON] підписала. При відключенні відповідачка вела себе агресивно, тому прилад обліку демонтувати не вдалося. 28.10.2016 року комісією по розгляду актів в присутності відповідачки був зроблений розрахунок на суму 6864,92 грн. за період з 24.05.2016 по 11.10.2016 рр., відповідно формули 2.7 та згідно п.3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ зареєстрована в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. № 782/12656. Рахунок на оплату вартості не облікованої електричної енергії відповідачкою отриманий разом із протоколом № 207 від 28.10.2016 року, але він залишається несплаченим. В рахунок погашення збитків відповідачем нічого не сплачено. В судове засідання представник позивача надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позов повністю, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заперечень на позов не надсилала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи: Акт про порушення ПКЕЕн S 4627 від 11.10.2016 року; Протокол засідання комісії з розгляду Акту про порушення ПКЕЕн з розрахунками; пояснення; рекомендовані листи, приходить до висновку про те, що позов ПАТ «Миколаївобленерго» є законний, обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка завдала позивачу збитків на загальну суму 6864,92 грн. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «Миколаївобленерго» слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми заборгованості, вказуючи, що відповідачка своєчасно не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в результаті чого за період з 17.11.2014 року по 24.06.2015 року виникла заборгованість за використану електроенергію у сумі 2529, 47 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви позовні вимоги підтримав, просила справу розглядати за їх відсутністю та не проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується випискою з реєстру судових повідомлень, причини неявки суду не повідомила.. Враховуючи, що відповідач належним чином був завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, і не з'явився в судове засідання, суд вважає за необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Одесаобленерго» Білгород-Дністровський РЕМ поставляє електроенергію у будинок за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки Софіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області повідомлено. Що за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] проживає та є користувачем електричної енергії [PERSON]. Відповідач в порушення п. 20 ПКЕЕН, своєчасно не здійсню оплату спожиту електричну енергію, в результаті чого за період з 17.11.2014 року по 24.06.2015 року виникла заборгованість за використану електроенергію у сумі 2529, 47 грн. Вказана заборгованість по теперішнього часу не відшкодована. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов ПАТ «Одесаобленерго» про стягнення суми заборгованості з [PERSON] підлягає повному задоволенню, стягнувши на користь ВАТ «Одесаобленерго» суму боргу у розмірі 2529,47 грн., а також згідно ст. 88 ЦПК України вважає необхідним також стягнути суму судового збору у розмірі 1378,00 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми за договором позики. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 21 травня 2004 року [PERSON] взяла у нього в позику суму у розмірі 5 320 грн., яка була оформлена у вигляді розписки. 12 грудня 2013 року позивач звернувся до відповідачки з вимогою повернути суму боргу, на що остання відповіла відмовою та до теперішнього часу грошові кошти не повернула. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 5 320 грн. та судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За договором позики позивач передав відповідачці грошові кошти у розмірі 5 320 грн. На підтвердження отримання коштів [PERSON] надала розписку від 21.05.2004 року. У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у вихованні дитини, посилаючись на те, що 12.09.2012 року Тальнівським районним судом розірвано шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та місце проживання якого визнано з відповідачкою. В процесі виховання дитини позивач з відповідачкою часто сварились, вони не могли знайти порозуміння та компроміси по питанню часів та періодів перебування з дитиною, що і змусило його звернутись до суду з позовом про визначення способу участі позивача у вихованні дитини. До початку судового засідання позивач надав до суду заяву в якій збільшив позовні вимоги та просив встановити термін побачення дитини, двічі на місяць, в суботу та неділю у визначений батьком дитини час з можливістю забирати дитину до себе додому, також просив, три тижні в літній період для спільного відпочинку з дитиною з виїздом з місця проживання попередньо поставивши до відома матір дитини та не менше трьох днів кожні канікули на протязі навчального року, також просив суд справу розглядати без його участі. До початку судового засідання відповідач подала заяву в якій запропоновані умови позивача визнала та просила суд справу слухати у її відсутність. Представник - служби у справах дітей Тальнівської РДА, як орган опіки та піклування Тальнівської райдержадміністрації до початку судового засідання подала заяву, згідно якої частково змінений позов позивача підтримала та просила справу розглядати без участі представника Тальнівської РДА. В зв'язку з тим, що сторони дійшли до порозумінь щодо виховання їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO], шляхом встановлення терміну побачення дитини, двічі на місяць, в суботу та неділю у визначений батьком дитини час з можливістю забирати дитину до себе додому, також три тижні в літній період для спільного відпочинку з дитиною з виїздом з місця проживання попередньо поставивши до відома матір дитини та не менше трьох днів кожні канікули на протязі навчального року та їхнє визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Суд зазначає, що для прийняття рішення необхідно керуватися ст. 157 СК України «Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у звязку із вибуттям на інше постійне місце проживання посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. У спірній квартирі зареєстрована відповідачка, яка з 2000 року в ній не проживає. Оскільки виїхала на постійне місце проживання до Німеччини та проживає в м. Берліні і немає можливості знятися самостійно з реєстраційного обліку. Однак її реєстрація в житлі є формальною, так як вона не користується житлом взагалі. Реєстрація відповідачки в належній позивачу на праві власності квартирі, перешкоджає здійсненню його права власності на вільне користування і розпорядження майном. А тому просить усунути перешкоди в користуванні його власністю квартирою, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування цим житлом. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просить суд справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, звернулася з письмовою заявою в якій не заперечував проти розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], дійсно, зареєстрована, але не проживає у вказаній квартирі. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу. Відповідачка в 2000 р. на постійне місце проживання до Німеччини та проживає в м. Берліні, а тому позов про визнання іі такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку із вибуттям на інше постійне місце проживання, підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Позивачу на праві власності належить квартира, що розташована по [ADDRESS]. В зазначеній квартирі з 2007 року зареєстрований син позивача [PERSON], а з 2010 року відповідачка. 06 серпня 2013 року шлюб між ними розірвано. Відповідачка зареєстрована в квартирі, але не проживає, тому змушений звернутися до суду для захисту свої прав. Посилаючись на те, що відповідачка не проживає в його квартирі з 2010 року, відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, просить визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених у заяві, просив його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. Позивач являється власником квартири по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу №2252 від 21 грудня 2006 року. Відповідачка зареєстрована у квартирі позивача, проте фактично проживає в [ADDRESS], що підтверджено нею у судовому засіданні. Згідно довідки, виданої Новоушицькою селищною радою Хмельницької області №1198 від 07 травня 2014 року [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] проте з 02 березня 2010 року не проживає, що узгоджується з поясненнями позивача. За вказаних обставин, оскільки відповідачка з березня 2010 року без поважних причин не проживає в квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS], яка належить позивачу, в силу ст. 405 ЦК України, вбачаються підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житлом, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. Згідно із поданою позивачем заявою судовий збір із відповідачки не стягується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Позовні вимоги мотивовані тим, що під час шлюбних стосунків у позивача та відповідачки народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають вони окремо. Дитина мешкає з відповідачкою. Відповідачка чинить перепони позивачу в спілкуванні з сином, тому він просить усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити порядок участі у вихованні дитини, а саме шляхом встановлення періодичних побачень та часу перебування дитини з батьком: один раз на тиждень кожної суботи чи неділі з 09 години до 19 години за місцем свого проживання. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, їх обґрунтування, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності позов визнала частково не заперечувала проти побачень батька з дитиною, але не за місцем його мешкання. Представники Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбних стосунків у позивача та відповідачки народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають вони окремо. Дитина мешкає з відповідачкою. Вказані факти сторонами не заперечуються та підтверджені свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.03.2015 року позивачу встановлений час для спілкування з дитиною, шляхом встановлення систематичних побачень батька із своїм сином щотижня у суботу чи неділю з 9.00 до 19.00 годин. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування , другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Оцінюючи вказані докази,суд приходить до висновку, що Органом опіки вірно з урахуванням віка дитини, обставин які склалися між позивачем та відповідачкою визначено спосіб участі позивача у спілкуванні з дитиною, тому позов підлягає задоволенню, та позивачу слід встановити порядок та спосіб участі у вихованні дитини, шляхом встановлення періодичних побачень та часу перебування дитини з батьком: щотижня у суботу чи неділю з 9.00 до 19.00 годин. При цьому суд зауважує що в подальшому в зв'язку зі зміною віку дитини позивач має право на визначення порядку спілкування з дитиною в більшому розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судови й збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved