Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу та тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька посилаючись на те, що батько життям дитини не цікавиться, на даний час відсутній у місці проживання тобто відсутні підстави для реалізації права неповнолітньої дитини щодо отримання дозволу другого з батьків на виїзд за кордон.- Позивач та представник у судове засідання зявилися, позов підтримали та надали суду пояснення, що відповідають змісту позовної заяви. Відповідач про час та місце судового засідання належним чином повідомлений в судове засідання не зявився проте повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Хмельницької міської ради підтримав заявлені вимоги. Третя особа [PERSON]у судовому засіданні погодилася з заявленими вимогами та пояснила суду, що дитина проживає разом із нею, часто хворіє тому доцільною буде поїздка за кордон разом з матірю для оздоровлення. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач виховує та утримує доньку [PERSON] [INFO]. На даний час до 09 вересня 2016 року перебуває на роботі в Італії, що підтверджується дозволом іноземній особі на перебування в країні. В період з 17 липня 2015 року має на меті відвезти доньку до Італії з метою відпочинку та оздоровлення та через відсутність згоди батька [PERSON],не може цього зробити. Позивач з метою отримання дозволу на вивезення доньки за межі України, неодноразово телефонувала та даний час місце перебування останнього невідоме тому іншого способу отримати даний дозвіл, як через суд не має. З даних Шаровечківської сільської ради судом вбачається, що [PERSON] на даний час проживає з бабусею [PERSON] по вул. Будівельна, 16 с. Шаровечка Хмельницького району. Згідно з ч.2, ч.3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Вимогами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Також, ч. 2 ст. 4 вищезазначеного закону передбачено, що дитина може виїхати за кордон у разі наявності згоди обох батьків, у разі відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи положення Сімейного кодексу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки зазначені вимоги жодним чином не порушують права сторін та інтереси дитини. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 копійок.

Outcome: approved