Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та встановлено, що 16.07.2018 року близько 20 год. 00 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ-11183» здійснив зіткнення з велосипедом «Україна» під керуванням [PERSON] , яка рухалась попереду праворуч у попутному з ним напрямку. В результаті зіткнення [PERSON] отримала тілесні ушкодження, середнього ступеню тяжкості, потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні в Чернігівській міській лікарні № 2 в період з 16.07.2018 року по 10.08.2018 року. З розрахунку виданого Чернігівською міською лікарнею № 2, вартість витрат на лікування становить 12 150 грн. 00 коп. У судовому засіданні прокурор позов підтримала та просить задовольнити, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві. Представник особи в інтересах якої подано позов у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засідання позов визнав частково, а саме в частині стягнення витрат на лікування зазначених в розрахунку, крім заробітної плати та нарахування на заробітну плату, оскільки ці витрати не відносяться до витрат на утримання медичного закладу. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46. Встановлено, що 16.07.2018 року близько 20 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-11183» реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в місті Чернігові по вул. Гагаріна зі сторони вул. Глібова в напрямку вул. Попова, рухаючись у вказаному напрямку в районі будинку 52 по вул. Гагаріна у м. Чернігові, [PERSON] проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від керування та не вибрав безпечного бокового інтервалу під час випередження велосипедиста, що рухався попереду, внаслідок чого здійснив зіткнення з велосипедом «Україна» під керуванням [PERSON] , яка рухалась попереду праворуч у попутному з ним напрямку. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовної якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжкодня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. З розрахунку витрат на лікування хворого [PERSON] за період з 16.07.2018 року по 10.08.2018 року вбачається, що загальна вартість витрат на лікування становить 12150 грн. 00 коп. (а.с. 9). Відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved