Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на наступне. 13.06.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», (далі Банк) та фізичною особою [PERSON] (далі Позичальник) був укладений Кредитний договір №33-359/07-ШД (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 15 000,00 грн., строком повернення до 11.06.2010 з оплатою процентної ставки в розмірі 0,0001. Розмір щомісячного платежу був встановлений в розмірі 417 грн. Також договором було передбачено, що позичальник щомісяця має сплачувати комісійну винагороду в розмірі 262,50 грн. Згідно умов Договору у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів та /або щомісячних комісійних винагород за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 36 % річних, подальше нарахування процентів проводиться за вказаною мовою процентною ставкою. За прострочення повернення кредитних коштів га/або сплати відсотків Позичальник сплачує Банку неню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. За Договором поруки №33-359/07-ШД-П від 13.06.2007 поручителем по вищевказаному Кредитному договору виступив [PERSON] (далі Поручитель). Згідно Договору поруки Поручитель відповідає перед Банком у Тому ж обсязі, що й Боржник, у т.ч. и по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків та у випадку невиконання Позичальником зобов'язань у встановлені Кредитним договором строки. 01.12.2010 року Рішенням Оболонського районного суду м. Києва було ухвалено стягнути в солідарному порядку на користь Банку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором в сумі 20349,85 грн, яка склалась станом па 17.08.2010 року. Проте, заборгованість по тілу кредита внаслідок виконання вищезазначеного Рішення Суду від 01.12.2010 р. була погашена лише 07.09.2012р. Тому, на думку позивача, він мас право нараховувати комісійну винагороду та відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами, внаслідок чого за період з 17.08.2010 року по 04.09.2014 року (тобто до дати погашення заборгованості по тілу кредиту, яка була стягнута з Відповідачів відповідно до Рішення Суду від 01.12.2010р.) Банком була нарахована комісія, проценти, а також пеня, що станом на 04.09.2014 складає 57 048,00 грн., з яких: нарахована, але не сплачена комісія - 6 562,50 грн, нараховані, але не сплачена проценти - 5 679,56 грн, пеня по кредиту, комісії та відсоткам (в межах спеціального (річного)строку позовної давності) - 44 805,94 грн. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 04.09.2014 року за ним наявна заборгованість в сумі 57 048,00 грн.. В зв'язку з чим позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 57 048,00 грн. та судові витрати у розмірі 570,48 грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, заяв, заперечень, клопотань суду не надали, в зв'язку з чим, суд визнає їх неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та постановити заочне рішення за згодою представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України по наявним в справі доказам. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.06.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», (далі Банк) та фізичною особою [PERSON] (далі Позичальник) був укладений Кредитний договір №33-359/07-ШД (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 15 000,00 грн (а.с.27-30). Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 розділу 3 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості за кредитом відповідно з Графіком зниження розміру заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору), повністю повернути кредит Банку 11.06.2010 року з оплатою по процентній ставці 0,0001% річних та кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного Ануїтетного платежу у розмірі 417 грн. Згідно п. 4.2 Кредитного договору нарахування відсотків проводиться за період з моменту списання Кредитних ресурсів з Позичкового рахунку Позичальника до моменту повернення Кредитних Ресурсів на Позичковий рахунок. Відповідно до п.4.7. Кредитного договору Позичальник щомісяця сплачує комісійну винагороду надання Кредитних ресурсів в у розмірі 262,50 грн. Зазначена у цьому пункті договору комісійна винагорода Банку виплачується позичальником щомісячно, за весь період до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. Кредитування Позичальника здійснювалось за Програмою кредитування «Швидка фінансова допомога», Відповідно до умов програми кредитування, між Позичальником та Банком було укладено Договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Кредит в сумі 15 000,00 гри, перераховано на картковий рахунок Позичальника, що підтверджується копією зазначеного договору та додатку до нього, копією меморіального ордеру № 12815344 від 13.06,2007 р. та розписки про отримання картки (а.с.25-26). Згідно з п.4.9. Договору у випадку непогашення несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів та/або щомісячних комісійних винагород за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 36 % річних, подальше нарахування процентів проводиться за вказаною мовою процентною ставкою. Відповідно до п.6.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати відсотків Позичальник сплачує Банку неню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується за кожен день прострочення у випадку порушення Позичальником термінів платежів, передбачених плі.3.2. 3.3. 3.5. 4.3, 4.4. 4.6. 4.7. 4.8 цього договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними. Па підставі п. 7.3. Кредитного договору він діє з моменту видачі кредиту до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом було встановлено, що за Договором поруки №33-359/07-ШД-П від 13.06.2007 поручителем по вищевказаному Кредитному договору виступив [PERSON] (далі Поручитель). Згідно Договору поруки Поручитель відповідає перед Банком у Тому ж обсязі, що й Боржник, у т.ч. и по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків та у випадку невиконання Позичальником зобов'язань у встановлені Кредитним договором строки (а.с.32-24). Згідно матеріалів справи, Позичальник виконував свої зобов'язання за Кредитним договором неналежним чином, внаслідок чого у серпні 2010 року Банк був змушений звернутися до Оболонського районного суду м. Києва за захистом своїх порушених прав. Так, 01.12.2010 року Рішенням Оболонського районного суду м. Києва було ухвалено стягнути в солідарному порядку на користь Банку з відповідачів заборгованість за Кредитним договором в сумі 20349,85 грн яка склалась станом па 17.08.2010 року. Проте, як зазначає позивач у своїй позовній заяві, заборгованість по тілу кредиту внаслідок виконання вищезазначеного Рішення Суду від 01.12.2010 року була погашена лише 07.09.2012 року, що грубо порушувало права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Таким чином, на думку позивача він має право нараховувати комісійну винагороду та відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами, внаслідок чого за період з 17.08.2010 року (тобто з дати направлення Банком до суду попереднього позову) по 04.09.2014 року (тобто до дати погашення заборгованості по тілу кредиту, яка була стягнута з Відповідачів відповідно до Рішення Суду від 01.12.2010) Банком була нарахована комісія, проценти, а також пеня, то разом станом на 04.09.2014. складає 57 048,00 грн., з яких: нарахована, але не сплачена комісія - 6 562,50 грн, нараховані, але не сплачена проценти - 5 679,56 грн, пеня по кредиту, комісії та відсоткам (в межах спеціального (річного)строку позовної давності) - 44 805,94 грн. Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним усіх зобов'язань і відповідає перед кредитором за порушення зобов»язаня боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Як вже зазначено вище, користуючись вказаним пунктом кредитного договору, а також нормами ЦК України позивач просить суд також стягнути з відповідача пеню яка визначена в розмірі 44 805,94 грн. Разом з тим, слід зазначити, що заявлена позивачем сума пені значно перевищує суму самого кредиту, яка утворилася внаслідок неналежного виконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором та становить за даними розрахунку позивача 15000,00 грн Також на думку суду варто зазначити, що п.27 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що Положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Отже, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене, матеріальний стан відповідача, його життєві потреби, виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України та враховуючи, що позивач не довів що його розмір збитків у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору значно перевищує отримані відповідачем грошових котів та дорівнює саме 44 805,94 грн., суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, підлягають задоволенню частково, та приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача тільки 15000,00 грн. пені за прострочення виконання зобов'язань за договором кредиту, так як саме така сума є співрозмірною з сумою самого кредиту. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому на думку суду з відповідача підлягають стягненню виключно сума нарахованої, але не сплачена комісії в розмірі 6562,50 грн, нараховані, але не сплачена проценти - 5 679,56 грн, та пеня, яка була зменшена судом, та встановлена в розмірі 15000,00 грн. Разом стягненню з відповідачів підлягає сума штрафних санкцій в розмірі 27232,06 грн. Згідно, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до того факту, що позивач сплатив судові витрати, підтвердженням чому є долучені до справи платіжними дорученнями про їх оплату (а.с.1), та враховуючи положення ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 272,32 грн. У інших позовних вимогах заявлених позивачем, на думку суду, необхідно відмовити. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково. Таким чином, враховуючи невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, що був забезпечений шляхом укладання договору поруки з поручителем, який також не виконав взятих на себе зобов'язань у встановлений договором строк, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягають солідарному стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 272,32 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial