Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 січня 2013 року з відповідачем було укладено Генеральну угоду, згідно якої сторони погодили суму заборгованості за кредитним договором №SAMDN22000006080202 від 06.03.2006р. у сумі 6819,04 грн. Також, за умовами генеральної угоди Банк зменшив розмір заборгованості за кредитом та надав відповідачу строковий кредит у сумі 6382,04 грн. строком на 36 місяців з 24 січня 2013 року по 31 січня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 231,54 грн. Проте, відповідач зобов'язання за кредитним договором та за генеральною угодою не виконує, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками за користування кредитом, комісії за користування кредитом та штрафів. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17309,01 грн. та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 24 січня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду, згідно сторони погодили суму заборгованості за кредитним договором №SAMDN22000006080202 від 06.03.2006р. у сумі 6819,04 грн. Також, за умовами генеральної угоди Банк зменшив розмір заборгованості за кредитом та надав відповідачу строковий кредит у сумі 6382,04 грн. строком на 36 місяців з 24 січня 2013 року по 31 січня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 231,54 грн. Як встановлено п.2.2 Генеральної угоди, при порушення позичальником строків погашення заборгованості, позичальник сплачує штраф у розмірі 1914,42 грн. В порушення умов генеральної угоди, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого станом на 07 грудня 2016 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 17309,01 грн. (сiмнадцять тисяч триста дев'ять гривень 01 копiйка), з яких: 5823,93 грн. - заборгованість за кредитом, 3513,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1914,42 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, 6056,7 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком /а.с.5/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved