Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Львівської геологорозвідувальної експедиції про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що 15.08.1978 року він був прийнятий на роботу бурильником 5-го розряду Львівської геологічної експедиції Чернівецької геологорозвідувальної партії. Вказує, що 02.03.2012 року він був звільнений з посади за власним бажання, в зв'язку із виходом на пенсію, по ст. 38 КЗпП України. Зазначає, що після звільнення із вказаного підприємства, перед ним у підприємства виникла заборгованість в розмірі 4704 гривень 85 копійок, яка складається із: - польового забезпечення - 4426,58 грн.; - господарських витрат - 42,00 грн.; - відрядних витрат - 236,27 грн. Стверджує, що з метою повернення зароблених ним коштів, він неодноразово звертався до керівництва підприємства, однак його звернення ігноруються та виплата не здійснюється, а заборгованість не погашена. Крім того, вказує, що відповідно в період часу з 02.03.2012 року, тобто з моменту його звільнення з підприємства, станом на 04.03.2014 року, тобто на момент складання позовної заяви, 3% річних від суми заборгованості 4704 гривень 85 копійок, становить 283 гривні 06 копійок. Також зазначає, що в період часу з 02.03.2012 року, тобто з моменту його звільнення з підприємства, станом на 04.03.2014 року, тобто на момент складання позовної заяви, він вважає, що Боржник повинен йому сплатити 225 гривень 83 копійки пеню із суми заборгованості по невиплаті заробітної плати. На підставі викладеного, просить суд, зобов'язати відповідача сплатити йому заборгованість із заробітної плати з урахуванням компенсації та індексації в сумі 5213,75 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилався на доводи, викладені в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. В разі відсутності відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовної вимоги про стягнення з Львівської геологорозвідувальної експедиції на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 4704 (чотири тисячі сімсот чотири) грн. 85 коп. Судом встановлено, що 15.08.1978 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу бурильником 5-го розряду Львівської геологічної експедиції Чернівецької геологорозвідувальної партії. 02.03.2012 року позивач [PERSON] був звільнений з посади за власним бажання, в зв'язку із виходом на пенсію, по ст. 38 КЗпП України. Дані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] /а.с.5-6/. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно вимог ч.1 ст.116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про оплату праці» до заробітної плати належать інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, а саме з довідки за №224 від 18 березня 2014 року, що видана Львівською геологорозвідувальною експедицією ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», станом на 18.03.2014 року заборгованість даного підприємства перед позивачем [PERSON] становить 4704 гривень 85 копійок, та складається із: - польового забезпечення - 4426,58 грн.; - господарських витрат - 42,00 грн.; - відрядних витрат - 236,27 грн. /а.с.12/. Суд приймає до уваги вищедосліджену довідку, як доказ, так як вона містить інформацію, щодо предмету спору. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, судом було встановлено, що при звільненні позивача [PERSON], йому, як працівнику, роботодавець (відповідач) не виплатив заробітну плату у розмірі, що передбачено чинним законодавством. Доказів, що свідчили б протилежне, а саме, що відповідач (роботодавець) здійснив розрахунок та виплатив дані кошти в матеріалах справи відсутні, а також відповідачем всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не надано. Дослідивши матеріали справи, суд,

Outcome: partial