Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування вартості навчання, посилаючись на те, що 31.12.2013 року між Державним вищим навчальним закладом «Херсонський державний аграрний університет» та [PERSON] укладено угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, за якою університет зобов`язався забезпечити наукове керівництво аспіранта, а аспірант зобов`язався дотримуватися всіх умов положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів. Відповідно до угоди аспірант, який був зарахований до аспірантури за державним замовленням та відрахований через невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, відшкодовує вартість навчання в аспірантурі згідно із законодавством України. Наказом Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» [PERSON] зараховано до аспірантури ДВНЗ «ХДАУ» на бюджетну форму навчання з 30.12.2013 року. Рішенням вченої ради Університету від 29.08.2017 року, відповідача достроково відраховано з аспірантури у зв`язку з невиконанням індивідуального плану без поважних причин з 01.10.2017 року. Наказом від 04.10.2017 року №36/2 достроково відраховано з аспірантури у зв`язку із невиконанням індивідуального плану без поважних причин. Державою сплачено за наукове консультування за 44 місяці навчання та відповідачем не відшкодовано після відрахування з аспірантури ДВНЗ «ХДАУ» за період навчання 27 748,07 грн. У зв`язку з викладеним просить стягнути з [PERSON] відшкодування стипендії за період навчання в аспірантурі на користь ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» 27 748,07 грн. та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2018 року Позов Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» до [PERSON] про відшкодування вартості навчання задовольнити. Стягнуто з [PERSON] відшкодування стипендії за період навчання в аспірантурі на користь Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» 27748,07 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2020 року заочне рішення за цивільною справою №766/2119/18 від 20.11.2018 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.04.2020 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування вартості навчання в аспірантурі 27748,07 та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволені. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» від 20.11.2013 року №24/2 [PERSON] зараховано в аспірантуру Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» без відриву від виробництва на бюджетній основі. Згідно з умовами укладеної між сторонами угоди від 31.12.2013 року підготовка аспіранта здійснювалася за рахунок державного замовлення, змістом якої також встановлювалося, що аспірант зобов`язаний відшкодувати вартість навчання у разі відрахування з аспірантури, в тому числі і за невиконання індивідуального плану роботи. Згідно з витягу із протоколу №1 вченої ради Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» [PERSON] достроково з 01.09.2017 року відраховано з аспірантури у зв`язку з невиконанням індивідуального плану без поважних причин. Наказом ДВНЗ «ХДАУ» від 04.10.2017 року №36/2 [PERSON] достроково відраховано з аспірантури з 01.10.2017 року у зв`язку з невиконанням індивідуального плану без поважних причин. Відповідно до довідки сума відшкодування вартості навчання аспіранта [PERSON] за державним замовленням становить 27748,07 грн. На адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію щодо сплати заборгованості за період навчання 27748,07 грн., яка залишена без задоволення. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першої статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 46 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VII «Про вищу освіту» (далі - Закон № 1556-VII) підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства (підпункт 1 пункту 4 Положення). Відповідно до підпункту 4 пункту 16 Положення аспіранти і докторанти зобов`язані виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика. За змістом пункту 22 цього Положення аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідач\~всупереч укладеній\~між сторонами\~угоді про\~підготовку аспіранта\~за рахунок\~державного замовлення\~не виконав\~індивідуального плану\~без поважних\~причин,\~у результаті\~чого останнього\~відраховано з\~аспірантури Університету. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повному обсязі. Доводи представника відповідача, що Постанова КМУ від 01.03.1999 року №309 не може застосовуватися до даних правовідносин, оскільки повинні враховувати Положення №2 Порядку відшкодування коштів державного або місцевого бюджету, витрачених на оплату послуг з підготовки фахівців, затверджену Постановою КМУ від 26.08.2015 року, суд до уваги не приймає, оскільки остання постанова поширюється на осіб, які навчалися за державним або регіональним замовленням у вищих навчальних закладах (крім вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, для яких відповідно до законодавства передбачено окремий порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням (утриманням та навчанням) певних категорій здобувачів вищої освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання або військових начальних підрозділах вищих навчальних закладів), не завершили навчання за відповідним ступенем вищої освіти і бажають повторно здобувати вищу освіту за державним або регіональним замовленням у державних (комунальних) вищих навчальних закладах за тим самим ступенем освіти (далі - кошти), починаючи з 01.09.2015 року будуть повторно здобувати вищу освіту за державним або регіональним замовленням у державних або комунальних вищих навчальних закладах. З урахуванням того, що відповідач зарахований з 30.12.2013 року, тому Постанова КМУ від 01.03.1999 року №309 підлягає застосуванню.

Outcome: approved