overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 499. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 499. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 січня 1993 року Суворовським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис № 104. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 січня 1993 року Суворовським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис № 104. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 травня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалось через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрату почуття любові один до одного. Шлюбні стосунки припинені, та рішення про розірвання шлюбу він прийняв остаточно. До органів РАЦС для розірвання шлюбу у позасудовому порядку у встановлені дати відповідачка неодноразово не з`являлась, том він звертається до суду. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлена про слухання справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Виходячи з положень ст. 280 ЦПК України суд вважає відповідачку повідомленою про слухання справи, у зв`язку з чим справу можливо розглянути у відсутності відповідачки, та постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 30 травня 2020 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові, актовий запис № 367. Дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні стосунки. Позивач вважає неможливим поновленні шлюбних відносин, прийняв остаточне рішення про необхідність шлюб розірвати. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 червня 2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 542. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 542. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.07.1995 року Володарським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області за актовим записом №39, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачкою з січня 2018 року, через несумісність поглядів на життя, а також характерів. Оскільки від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , 2006 року народження, розірвання шлюбу через органи ДРАЦС не можливе. Спору щодо місця проживання дитини не виникає. Просив суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 05.10.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС СМУ МЮ(м.Харків) від 25.09.2020 року, актовий запис №39 від 31.07.1995 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області 31.07.1995 року. Відповідно до ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.109 СК України. Статтею 109 СК України, визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином, враховуючи, що подружжя [PERSON] , яке має неповнолітню дитину, подали спільну заяву про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного 31.07.1995 року Відділом ДРАЦС Володарського РУЮ у Донецькій області, актовий запис №39, оскільки це відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, не порушує їх права, а також права їх неповнолітньої дитини. За таких обставин, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 642. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 642. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 3 жовтня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини стали погіршуватись, виникали скандали, що призвело до припинення шлюбних стосунків, та з 24 січня 2017 року вони з чоловіком проживають окремо. Дитина проживає з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, зазначила, що поновлення шлюбних відносин є неможливим, пояснила, що фактично вони 5 років не підтримують інтимні стосунки. Стосунки є конфліктними, збереження шлюбу є неможливим. За строк, наданий судом для примирення, конфлікт лише поглибився. Чоловік звернувся до суду з позовом про розподіл майна. Відповідач позов визнав, зазначив, що шлюбні стосунки припинені. На даний час дитина проживає з позивачкою. У нього з дружиною конфліктні стосунки, вона перешкоджає його зустрічам з дитиною Крім того, він звертався до суду з позовом про розподіл майна. За час, наданий судом для примирення, шлюбні стосунки не поновлювались. На розірвання шлюбу він згоден. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Суд вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 3 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не створили міцної сім'ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, сварок втрати почуття поваги та любові припинили шлюбні відносини, та проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою. Судом приймались заходи для збереження шлюбу, був наданий строк для примирення, однак сторони не поновили шлюбних стосунків, перебувають у конфлікті. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. За проханням відповідачки слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 5 червня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що дітей від шлюбу не мають. Шлюбні стосунки припинено через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач в підготовчому засіданні позов підтримав, зазначив, що з дружиною вже півтора року проживають окремо, за різними адресами. Майнового спору немає. Примирення вважає неможливим. В підготовчому судовому засіданні відповідачка позов визнала, зазначила, шлюбні стосунки припинені остаточно півтора року тому. Поновлення шлюбних стосунків вона також вважає неможливим. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 5 червня 2010 року в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 196). Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини та тривалий час проживають окремо, за різними адресами. Між сторонами відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Прізвище відповідачка після реєстрації шлюбу не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 вересня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Подружні сосунки з відповідачкою фактично припинено через втрату любові та поваги один до одного. Збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 22 червня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що з квітня 2019 року шлюбні стосунки припинені остаточно. Майновий спір відсутній. Примирення вважає неможливим. Дитина проживає з відповідачкою. Відповідачка позов визнала, зазначила, що примирення також вважає неможливим. Зазначила, що майновий спір відсутній. Просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб сторін зареєстрований 7 вересня 2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 737. Сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбн6і стосунки, проживають окремо. Дитина проживає з відповідачкою. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За проханням відповідачки слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved