Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Запорізького обласного державного нотаріального архіву, реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області про звільнення з-під арешту належного йому житлового будинку № 23 по вул. Гродненській, який належав його матері [PERSON], чия смерть сталася 21 лютого 2003 року. При зверненні 17 листопада 2015 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину зясував, що спадкове майно перебуває під арештом на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.1995 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачу не сталося можливим через вказані обставини. У звязку з викладеним позивач просить звільнити належне її покійній матері майно його з-під арешту. В судове засідання позивач не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Крім того, заява містить відмову від позовних вимог до Запорізького обласного державного нотаріального архіву, яка прийнята судом. Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи без участі позивача. Представник відповідача, належним чином повідомленого про час та місце вирішення справи, до суду не зявився з невідомих причин. За згаданих обставин зі згоди позивача, викладеної у його письмовій заяві, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення справи, до суду не зявився, повідомлення про згоду на участь у справі не надав, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду без участі представника державної виконавчої служби. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.1995 року накладений арешт на все майно, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гродненська, 23, в тому числі і на кіоск № 350 по вул. Челябінській 2-в (а. с. 57, зворотний бік); відомості про це внесені до алфавітної книги обліку заборон відчуження жилих будинків та арештів, накладених на житлові будинки та автомобілі пятої Запорізької державної нотаріальної контори (а. с. 58). Цивільна справа, по якій винесено вказану ухвалу, в архіві Шевченківського районного суду м. Запоріжжя не збереглася у звязку з її знищенням за спливом строку зберігання. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном. Оскільки на теперішній час судом вирішений спір, при розгляді якого було застосовано забезпечення позову в описаний спосіб, разом з тим наявність арешту позбавляє позивача права на отримання спадщини, суд знаходить підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб та звільнення з-під арешту майна особи, спадкоємцем якої першої черги він є. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved