Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані», третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 12 грудня 2018 року близько 08-30 годин в м. Дніпро на Амурському мосту, в районі е/о №99, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем марки Мерседес-Бенц, державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , який рухався попереду, в той в свою чергу продовжив некерований рух та допустив зіткнення з транспортним засобом Рено, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , тим самим порушив п.12.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засобу отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. В результаті ДТП автомобіль марки «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу отримав механічні пошкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро Дяченко І.В. від 18 січня 2019 року по справі № 199/21/19 (3/199/165/18) про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власником транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] є [PERSON] Згідно Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.05.2021 [PERSON] на час ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані», на якого покладається обов`язок щодо відшкодування шкоди спричиненою дорожньо-транспортною пригодою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4013823 від 27.04.2019, франшиза становить 2000 грн. Про настання страхового випадку була повідомлена страхова компанія ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ». Згідно Рахунку-фактури № ЯС-397 від 02.01.2019, складеного ТОВ «Сигма», розмір шкоди, спричиненої позивачу в результаті пошкодження його автомобіля під час ДТП становить 56 365 грн. 20 коп. Відповідно до платіжного доручення №12622 від 05.03.2019 страхова компанія ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ» перерахувала на рахунок ТОВ «Сигма» грошові кошти у розмірі 23 642 грн. 25 коп. Для подальшого відновлюваного ремонту автомобіля марки «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , позивач звернувся до ФОП [PERSON] , яким було виконані ремонтні роботи та придбані необхідні запчастини на загальну суму 27 067 грн.. що підтверджується Товарним чеком від 22.03.2019 та Актом надання послуг від 22.03.2019 № С0000006544. Тобто, загальна сума матеріального збитку становить: 27 067 (сума витрачених коштів на відновлювальний ремонт) + 2000 грн. (франшиза) = 29 067 грн. 00 коп., яку позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача, крім того просить стягнути моральну шкоду, яку позивач оцінує у розмірі 20 000,00 грн. та судові витрати по справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою від 13.03.2020 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 16 червня 2020 року витребувано докази по справі, а саме витребувано з ТДВ СК Ю. Ес. Ай копію страхової справи по страховому полісу №АМ4013823. Ухвалою від 14 липня 2020 року та від 03 грудня 2020 року витребувано докази по справі, а саме витребувано з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області інформацію про наявність трудових відносин між [PERSON] та [PERSON] станом на 12.12.2018. Ухвалою від 03 березня 2021 року витребувано докази по справі, а саме витребувано з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області інформацію про наявність трудових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані» та [PERSON] станом на 12.12.2018. Ухвалою від 21 липня 2021 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані». 12.11.2021 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача - адвокат Ткачук В.А. не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду клопотання з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані» у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надано до суду відзив на позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2018 року близько 08-30 годин в м. Дніпро на Амурському мосту, в районі е/о №99, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем марки Мерседес-Бенц, державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , який рухався попереду, в той в свою чергу продовжив некерований рух та допустив зіткнення з транспортним засобом Рено, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , тим самим порушив п.12.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засобу отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. В результаті ДТП автомобіль марки «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу отримав механічні пошкодження. Власником транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] є [PERSON] . Згідно Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.05.2021 [PERSON] на час ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані», на якого покладається обов`язок щодо відшкодування шкоди спричиненою дорожньо-транспортною пригодою. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро Дяченко І.В. від 18 січня 2019 року по справі № 199/21/19 (3/199/165/18) про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4013823 від 27.04.2019, франшиза становить 2000 грн. Про настання страхового випадку була повідомлена страхова компанія ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ». Згідно Рахунку-фактури № ЯС-397 від 02.01.2019, складеного ТОВ «Сигма», розмір шкоди, спричиненої позивачу в результаті пошкодження його автомобіля під час ДТП становить 56 365 грн. 20 коп. Відповідно до платіжного доручення №12622 від 05.03.2019 страхова компанія ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ» перерахувала на рахунок ТОВ «Сигма» грошові кошти у розмірі 23 642 грн. 25 коп. Для подальшого відновлюваного ремонту автомобіля марки «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , позивач звернувся до ФОП [PERSON] , яким було виконані ремонтні роботи та придбані необхідні запчастини на загальну суму 27 067 грн.. що підтверджується Товарним чеком від 22.03.2019 та Актом надання послуг від 22.03.2019 № С0000006544. Тобто, загальна сума матеріального збитку становить: 27 067 (сума витрачених коштів на відновлювальний ремонт) + 2000 грн. (франшиза) = 29 067 грн. 00 коп. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена, а розмір матеріальної шкоди підтверджено належними та допустимими доказами, тому суд вважає стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 29 067,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 9 вказаної Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 20 000 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved