Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області за участі третьої особи [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 14.03.2006 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 9,00 га, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області. 03.10.2016 року позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, після померлої 14.03.2006 року матері - [PERSON]. Але відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, так як він пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини. Також вказує, що після смерті матері, він із своєю рідною сестрою [PERSON] в усній формі домовились, що в шестимісячний термін вона сама звернеться до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після того, як вона отримає свідоцтво про право на спадщину за законом, вона стане єдиним власником земельної ділянки. Приблизно через рік після смерті матері від своєї сестри [PERSON] позивачу стало відомо, що вона у встановлений строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не претендує на долю спадкового майна та надала йому відповідну нотаріально завірену заяву від 12.02.2008 року. Ці обставини змусили позивача звернутися в суд з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнавши його пропущеним за поважних причин після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтримав обставини викладені у позовній заяві та пропуск строку прийняття спадщини позивач обґрунтовував тим, що він вважав, що його рідна сестра [PERSON] вже прийняла спадщину та те, що він є юридично необізнаною людиною, з сестрою проживають у різних регіонах. Крім того, зазначив, що після смерті матері у нього не було коштів на оформлення спадщини, переніс операцію по онкології. До смерті він доглядав мати, піклувався про неї, поховав її. Після смерті матері він фактично вступив в управління та володіння земельною ділянкою, що залишилася у спадщину. Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та пояснила, що дійсно між нею та її братом була домовленість, що після смерті матері саме вона буде займатися оформленням спадщини, проте за браком часу та коштів вона не подавала нотаріусу заяву на прийняття спадщини. 12.02.2008 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, на спадщину не претендує, поновлювати строк для прийняття спадщини не бажає. Свідок [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні суду пояснили, що [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON], яка померла 14.03.2006 року. Після її смерті інших спадкоємців не залишилося. [PERSON] доглядав мати до її смерті та обробляв належну їй земельну ділянку. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не порушує її чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню як обґрунтовані, вважаючи причини пропуску строку поважними. Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №026395 від 16.03.2006 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 9,00 га, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. За життя померла [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не складала, а тому спадщина відкривається за законом. Єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] залишися діти позивач та третя особа [PERSON] 03.10.2016 року позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 14.03.2006 року матері - [PERSON]. Але відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, так як він пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини, спадкоємець разом із спадкодавцем не проживав згідно довідки №994 від 03.10.206 року, заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подавав, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 962/02-31 від 03.10.2016 року. Згідно листа Токмацької районної державної нотаріальної контори № 1136/01-16 від 07.11.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 14.03.2006 року, не заведена. Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області, від 12.02.2008 року за №406, [PERSON] повідомила нотаріальну контору, що спадщину не приймала, не претендує на долю спадкового майна, в суд по відновленню пропущеного строку на прийняття спадщини звертатися не буде. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, судом встановлено, що позивач з поважної причини пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає за необхідне встановити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved