Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 11849,61 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим,що 25.05.2018між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 209-1-Е, відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок надав Позичальнику кредит в розмірі 22617,00 гривень на споживчі цілі строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24.05.2021року зі сплатою процентів в розмірі 17,99 річних. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомленого про судове засідання, не з`явився, з поданого до суду клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час слухання справи був повідомлений вчасно шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України; відзив не подавав. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16 - учасник справи, що повідомлявся за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, ухилявся від отримання судової повістки, тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і представник позивача не заперечує проти порядку заочного розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. 25.05.2018між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 209-1-Е, відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок надав Позичальнику кредит в розмірі 22617,00 гривень на споживчі цілі строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24.05.2021року зі сплатою процентів в розмірі 17,99 річних. За змістом ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 2.4.2 Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим Договором. У випадку настання строку повернення кредиту, у зв`язку із настанням обставин, передбачених пп. 3.10.2.1. та 3.10.2.2. цього Договору, нарахування процентів по кредиту припиняється наступного дня після настання такого строку. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом (п. 2.4.3 Кредитного договору). Пункт 4.3.2. Кредитного договору передбачає обов`язок Позичальника у строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. Окрім того, п. 3.3.3. Кредитного договору покладає на Позичальника обов`язок здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 628,25грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з травня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим Договором. Але, всупереч взятим на себе зобов`язанням, відповідач , порушивши в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавство, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 3.9 Договору передбачено дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку. Так, відповідно до пп. 3.9.3., 3.9.3.2. Договору строк повернення кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня у випадку прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Сторони,

Outcome: approved