Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором кредиту. На підставу своїх вимог посилається на те, що Кредитна спілка «Кредит-Союз» уклала із [PERSON] договір кредиту №Та-0052 від 19.02.2013 про надання кредиту в розмірі 9000,00 грн. з терміном повернення коштів 12 місяців, але відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, тому станом на 27.07.2015 має прострочену непогашену суму кредиту 6547,80 грн. Також, позивач просить стягнути суму інфляційних збитків в розмірі 3805,11 грн., 3% річних в сумі 282,59 грн. та суму процентів за користування грошима згідно п. 3.1. укладеного договору в розмірі 3935,68 грн. та згідно п. 3.2. укладеного договору донараховану суму процентів за час прострочення в розмірі 4341,07 грн., разом 18912,25 грн. За відповідача [PERSON] поручилися [PERSON] та [PERSON] уклавши договори поруки №Та-0052-П від 19.02.2013 відповідно до яких вони несуть солідарну відповідальність разом з [PERSON], тому дану заборгованість позивач просить стягнути в судовому порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] П солідарно. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду клопотання яким позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, справу розглядати за відсутності представника. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання подав заяву про те, що просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Не визнав позовні вимоги в частині стягнення додаткових процентів за час прострочення в сумі 4341,04 грн., інфляційних в сумі 3805,11 грн. та 3% річних в сумі 282,59 грн. посилаючись на те, що на даний час у нього складні сімейні обставини повязані зі смертю близької людини [PERSON], яка тривалий час хворіла після інсульту, а тому просить суд знизити розмір пені застосувавши положення ст. 551 ЦК України. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання подав заяву про те, що просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Не визнав позовні вимоги в частині стягнення процентів посилаючись на те, що нарахована сума процентів явно перевищує тіло кредиту, а тому просить суд знизити суму штрафних санкцій застосувавши положення ст. 551 ЦК України. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши докази надані по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з наступного. Відповідно до Заяви-анкети на отримання кредиту (кредитної лінії) від 19.02.2013, [PERSON] просив надати кредит (відкрити кредитну лінію) в сумі 9000 грн. терміном на 12 місяців. Відповідно до договору кредиту № Та-0052 від 19.02.2013 укладеного між Кредитною спілкою Кредит-Союз та [PERSON], спілка надала [PERSON] кредит в розмірі 9000 грн., а [PERSON] зобовязався повернути кредит Спілці відповідно до умов договору. Строк договору 12 місяців, з моменту укладання. Відповідно до п. 3.1., 3.2. вищевказаного договору, сукупна вартість кредиту, при умові дотримання п. 8.4. договору становить 38,07 процентів від суми виданого кредиту, що становить 3426,15 грн. У випадку визнання кредиту кредитом із підвищеним ризиком сукупна вартість кредиту збільшується на суму нарахованих процентів за ставкою визначеною у п. 3.2. за весь строк визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком (сукупна вартість збільшується в грошовому виразі та відповідно у процентному виразі). Плата за користування кредитом становить сорок пять процентів річних від суми залишку кредиту (річна процентна ставка). Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту. Сторони дійшли згоди, що договір укладено з наступною відкладальною обставиною (умовою): у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком, плата за користування кредитом процентна ставка становить 90 процентів річних, а річна процентна ставка вказана у п. 3.1. не застосовується. Відповідно до п. 3.4. договору кредиту № Та-0052 від 19.02.2013, сторони дійшли згоди, що вказана у п. 3.2. договору відкладальна обставина (умова) застосовується відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 та ст. 212 ЦКУ та не є неустойкою чи компенсацією у разі невиконання зобовязання за договором. Відповідно до п. 4.6. вищевказаного договору, у випадку інфляційних процесів, позичальник повинен повернути спілці кредитні кошти з урахуванням офіційно встановлених індексів інфляції. Відповідно до п. 5.1. договору кредиту №Та-0052 від 19.02.2013, з метою своєчасного повернення кредиту та сплати процентів для забезпечення виконання договору укладається договір поруки №Та-0052-П від 19.02.2013. Відповідно до договорів поруки №Та-0052-п від 19.02.2013 укладених між Кредитною спілкою «Кредит-Союз» та поручителями [PERSON] та [PERSON], поручителі беруть на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON], що випливають із договору кредиту №Та-0052 від 19.02.2013. Даний договір діє 8 років. Відповідно до п. 3.1., 3.2. вищезазначених договорів відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої зобовязання згідно з договором 1. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.07.2015 заборгованість відповідача перед позивачем становить 18912,25 грн, в тому числі: кредит 6547,80 грн, проценти 3935,68 грн, донараховані проценти на час прострочення 4341,07 грн, інфляційні 3805,11 грн., 3% річних 282,59 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інші вимоги, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем). Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що, заборгованість відповідачів перед позивачем становить 18912,25 грн і складається з суми кредиту 6547,80 грн, суми процентів 3935,68 грн, суми донарахованих процентів на час прострочення 4341,07 грн, інфляційних 3805,11 грн., 3% річних 282,59 грн. Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Інфляційні нарахування входять до складу грошового зобовязання. Поряд з цим, нараховані 3% річних від простроченої суми, так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. В даному контексті суд відмічає, що інфляційні та річні стягуються лише при невиконанні грошових зобовязань. Таким чином, клопотання відповідачів [PERSON] та [PERSON] про застосування положень ст. 551 ЦК України, а саме зменшення нарахованої суми штрафних санкцій, задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачами отриманого кредиту, приймаючи до уваги п. 3.2. договорів поруки №Та-0052-п від 19.02.2013 укладених між Кредитною спілкою «Кредит-Союз» та поручителями [PERSON] та [PERSON], поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, суд вважає що позов необхідно задовольнити повністю стягнувши солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Кредит-союз» заборгованість в сумі 18912,25 грн, з них кредит 6547,80 грн, проценти 3935,68 грн, додаткові проценти 4341,07 грн, інфляційні 3805,11 грн., 3% річних 282,59 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 554, 610, 625, 1054, 1190 ЦК України,

Outcome: approved