Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат-К» про припинення трудових відносин, в якому просить припинити трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрегат-К» та [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, з моменту ухвалення рішення суду. В обґрунтування позову вказує. що позивач - [PERSON] з 2009 року працював у ТОВ «Фрегат-К» на посаді інженера з безпеки руху. Власниками товариства є його засновники: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Фрегат-К» № 2 від 15.09.2016 р. Позивач був призначений тимчасово виконуючим обов`язки директора ТОВ «Фрегат-К» до 31.12.2016 р. Відповідний запис про Позивача, як тимчасово виконуючого обов`язки директора (підписанта) ТОВ Фрегат-К», був внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Позивачем неодноразово були надіслані заяви про звільнення, однак цього не боло зроблено. [PERSON] фактично роботу свою не виконує, проте ані звільниться за власним бажанням, ані його звільнити фактично ніхто не може, у зв`язку з чим він був вимушений звернутись з відповідним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Представник позивача [PERSON] . [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу за його відсутності не надавав. Відповідно до ч. З ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача який не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив відповідно до ст.. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 280 ЦК України. Враховуючи , неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив, що правовідносини між сторонами є цивільно - правовими та врегульовані положеннями ЦК України в редакції 2003 р. та КЗпП України, а також встановлені наступні обставини. [PERSON] з 2009 року перебував у трудових стосунках з ТОВ «Фрегат-У», працюючи на посаді інженера з безпеки руху. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] та [PERSON] є засновниками ТОВ «Фрегат-К». На підставі рішення засновників ТОВ «Фрегат К» Курильченка С.М. та [PERSON] від 15 вересня 2016 року № 2 йому було надано право діяти без доручення від імені ТОВ «Фрегат К» та підписувати фінансово-господарські документи та договори з 19 вересня 2016 року. На підставі протоколу від 15 вересня 2016 року № 2 Наказом № 38-К від 15 вересня 2016 року позивач був призначений на посаду тимчасово виконуючого обовьязки директора з 19 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Приписами частини 1 статті 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Пунктами 8.3.1., 8.3.2. Статуту, затвердженого рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Фрегат-К» від 25 жовтня 2013 року (протокол № 4У) передбачено, що виконавчим органом товариства є Директор, який здійснює поточне керівництво діяльністю товариства. Директор обирається зборами учасників та приймається на роботу за контрактом. Директор товариства, зокрема, приймає на роботу та звільняє робітників товариства, застосовує до цих робітників міри заохочення та накладає на них стягнення. 17 травня 2019 року [PERSON] на ім`я директора ТОВ «Фрегат-К» Штих Л.П. за юридичною адресою товариства було направлено заяву про звільнення з посади інженера з безпеки руху (а.с. 10). Проте заяву не було отримано представником ТОВ «Фрегат-К» з інших причин, що підтвержується довідками про відстеження (а.с. 11-12, 13-14, 15,16). 17.05.2019 р. [PERSON] також було направлено декілька аналогічних заяв про звільнення за адресою проживання [PERSON] та фактичним місцем здійснення товариством господарської діяльності, які вона за місцем свого мешкання заяву не отримала. Проте таку\~заяву було\~отримано за\~фактичним місцезнаходженням\~ТОВ «Фрегат-\~К» за\~адресою:\~Харківська область.\~ [ADDRESS] \~Котляри [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~розпискою про\~отримання поштового\~повідомлення Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат-К» вказано Штих Людмилу Пилипівна З листа [PERSON] від 21.05.2018 року адресованого [PERSON] , вбачається, що вона звільнилась з посади директора ТОВ «Фрегат-К» за власним бажанням 16.09.2016 року про що був виданий відповідний наказ № №37-0к від 15.09.2016 року, що також підтверджується відповідним записом у трудовій книжці від 16.09.2018 року Так, [PERSON] вважає, що вона не є директором товариства з 16.09.2016р., оскільки нею було видано наказ про своє звільнення та внесені відповідні дані до трудової книжки, печатка у неї відсутня. Роботодавець будь-які податки та збори до державного бюджету за свого працівника [PERSON] 1 [PERSON] не сплачує з березня 2018р., що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 02.05.2019р. та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків. (а.с. 20-24) Відповідно до\~ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч. 3\~ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам лише факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, оскільки поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушення трудових прав працівника значення не мають. Тобто, за змістом\~ст. 38 КЗпП України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово. Розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства (ч. 3\~ст. 38 КЗпП України) - не підтверджуються або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. \~Відповідно до п.4 Постанови у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених\~Кодексом законів про працю України, така особа зобов`язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначені строки провести передбачений законодавством розрахунок. Таким чином, суд приходить до висновку, що належна заява про звільнення [PERSON] була адресована саме на адресу директора ТОВ «Фрегат-К» Штих Л.П. від 17.05.2019 року. Відповідно до положень ст.. 28 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Таким чином, [PERSON] повідомив ТОВ «Фрегат-К» , директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат-К» Штих Л.П [PERSON] про розірвання трудового договору 17.05.2019 р., року а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,

Outcome: approved