Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора» (65025, м.Одеса, а/с26), за участю третьої особи [PERSON] (Одеська область, Біляївський р-н, ст.. Вигода, [ADDRESS]) про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, за яким просив: - стягнути з відповідача ТОВ «Сандора» на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 74218,72 гривень та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.04.2017 року, в м. Одесі, по вул. Велика Арнаутська, в районі будинку № 26, водій а/м «ТАТА» р.н. [NUMBER] [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечний боковий інтервал та скоїв зіткнення з а/м «Ауді» р.н. [NUMBER] під керуванням позивача. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] виконував трудові обовязки в ТОВ «Сандора» Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином Від відповідача надійшов письмовий відзив до позову, у якому він просив у задоволенні останнього відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи тим, що на час настання пригоди [PERSON] згідно довідки з відділу кадрів відповідача ТОВ «Сандора» не був працівником відповідача, отже представник відповідача вважає, що в стягненні з ТОВ «Сандора» заподіяної шкоди й задоволення позову немає підстав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27.04.2017 року, в м. Одесі, по вул. Велика Арнаутська, в районі будинку № 26, водій а/м «ТАТА» р.н. [NUMBER] [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечний боковий інтервал та скоїв зіткнення з а/м «Ауді» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2017 року страхувальника [PERSON] було визнано винним у настанні зазначеної пригоди. Інспектором патрульної поліції на місці пригоди встановлено, що [PERSON] на час завдання матеріальної шкоди виконував свої трудові обовязки в якості водія Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора», що знайшло своє відображення в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №241912 від 27.04.2017 року; поясненнях самого [PERSON]; Приморським районним судом в постанові про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності від 12.06.2017 року також вказано на місце роботи правопорушника ТОВ «Сандора». Позивачем надано фотознімок з місця пригоди, на якому зображено а/м «ТАТА» р.н. [NUMBER] після його зіткнення з автомобілем позивача. Зазначений вантажний автомобіль [NUMBER] на передньому склі та на бортах має позначення «Sandora». Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення , яка набрала законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Ауді» р.н. [NUMBER], на праві власності належить позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія СХТ 721656 від 26.12.2015 року. 01.02.2018\~року,\~не отримавши\~належного страхового\~відшкодування від\~страховика ПрАТ\~«СК «Здорово»\~позивач подала\~до Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сфері\~ринків фінансових\~послуг скаргу\~на неправомірні дії страхової компанії і отримала повідомлення про розгляд зазначеної скарги №2846/13-12 від 20.03.2018 року. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомлено позивачу, що ліцензію ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» анульовано розпорядженням №252 від 22.02.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 528 Цивільного кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобовязанні ним є страховик). Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті\~\~1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Посилання відповідача в письмовому відзиві на те, що підстави для відшкодування шкоди з відповідача на користь позивача відсутні, так як не доведено, що [PERSON] на час завдання шкоди був працівником ТОВ «Сандора», суд вважає помилковим з огляду на наступне. Згідно з ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень чч. 1, 2 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ст.\~1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст.\~1166\~ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду України від 03.06.2015 року у справі №6-305 цс15). Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у п.2 постанови від\~27.03.1992\~року №\~6\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» звертає увагу судів на те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч. 2 ст.\~1166\~ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивної цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини його працівника [PERSON] в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14). Відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог [PERSON], не надано доказів про відсутність вини його працівника у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 27.04.2017 року. Беручи до уваги положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 742,19 грн. та судових витрат у вигляді витрат повязаних з проведенням експертизи в розмірі 2500,00 грн. Згідно з ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного, згідно ст. 1192 ЦК України,

Outcome: approved