overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 19 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1144. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, тривалий час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим просить ухвалити рішення про розірвання їх шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 19 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 1144. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 21 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2469. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 21 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 2469. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 21 січня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 43. Від шлюбу мають синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з яких старший проживає з батьком, а молодший з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим просить ухвалити рішення про розірвання їх шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 21 січня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 43. Від шлюбу мають синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з яких старший проживає з батьком, а молодший з матір`ю. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 22 квітня 1974 року у Відділі РАГС м. Севастополя було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1122. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 22 квітня 1974 року у відділі РАГС м. Севастополя було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1122. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними 22 листопада 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №945. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалось в зв»язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя. З січня 2016 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, шлюб носить формальний характер. Вважає, що спільне життя з відповідачкою та збереження сімї неможливе. Просить шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, надав до суду нотаріального завірену заяву, якою позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що примирення між ними не відбулося, просив розглядати справу у його відсутності та постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, надала заяву якою позов визнала, посилаючись на те, що вони не примирились. Просила розглядати справу у її відсутності та постановити рішення про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 22 листопада 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про, що зроблено актовий запис №945, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 17 жовтня 2016 року було надано сторонам строк на примирення строком в один місяць. Після вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, позивач наполягав на розірванні шлюбу, вказавши, що вжиті судом заходи не поновили їх сімю, наданий судом строк на примирення їх не примирив. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дітей, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 23 вересня 2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського району управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1400. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 23 вересня 2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського району управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 1400. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 23 жовтня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1517. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 23 жовтня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1517. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 23 листопада 1990 року у Відділі запису актів громадянського стану Мінського районного виконавчого комітету було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2232. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 23 листопада 1990 року у Відділі запису актів громадянського стану Мінського районного виконавчого комітету, про що зроблено актовий запис № 2232. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 25 вересня 1998 року у Калінінському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Донецька було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 372. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 25 вересня 1998 року у Калінінському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Донецька було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 372. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою.. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved