Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 29 квітня 2013 року Синельниківський міськрайонний суд ухвалив рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] і стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення дитини повноліття. 12 червня 2013 року Дніпропетровським апеляційним судом рішення суду першої інстанцій було змінено і суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] по 1/3 частини заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. 15 жовтня 2016 року позивач одружився з [PERSON] і від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Дружина не працює, доглядає дитину, що змусило позивача утримувати дитину та дружину. На даний час у позивача в наявності дружина, яка не може працювати, тому що доглядає дитину, і малолітня донька, якої ще не виповнилося одного року. Матеріальне становище також погане. Відповідач [PERSON] як кредитор, не надала своєчасно виконавчий лист до виконання, у звязку з чим позивачу нарахована заборгованість по сплаті аліментів, тому від заробітної плати ничого не залишається на сімю. Просить суд ухвалити рішення про зменьшення розміру аліментів та стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] 1/6 частину заробітної плати щомісячно до досягнення сином повноліття. Третя особа [PERSON] звернулася до суду з самостійними позовними вимогами, де зазначила, що 15 жовтня 2016 року вона одружилася з [PERSON]. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Після народження дитини їх взаємовідносини зіпсувалися, чоловік зовсім не надавав їй матеріальну допомогу, не доглядав дитину. Приблизно з серпня 2017 року коштів на утримання дитини зовсім не надає, третя особа не має можливості працювати, оскільки доглядає дитину, існує за рахунок своїх батьків. Просить суд постановити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця, з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Позовні вимоги третьої особи визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і зазначила, що вона самостійно виховує сина і потребує матеріальної допомоги. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача і третьої особи не визнав. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Під час судового розгляду справи були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи і вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача і третьої особи підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2013 року з позивача на користь відповідача було стягнено аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісячно, що підтверджується копією судового рішення. Однак з копії виконавчого листа вбачається, що вказане судове рішення було змінено апеляційним судом і з позивача на користь відповідача було стягнено аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітної плати щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Як вбачається з оглянутих матеріалів справи, на час стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] у нього інших дітей не було. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 15 жовтня 2016 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження 09 лютого 2017 року у позивача народилася друга дитина [PERSON], що доводить погіршення матеріального стану позивача після ухвалення судового рішення від 29 квітня 2013 року. Враховуючи викладене, враховуючи, що кожна дитина має рівні права на отримання від батька певного матеріального утримання, суд вважає, що сплата позивачем аліментів в розмірі 1/6 частини на утримання дитини буде відповідати вимогам законності і справедливості. Позовні вимоги третьої особи також підлягають задоволенню. Факт укладення між позивачем і третьою особою шлюбу 15 жовтня 2016 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Факт наявності у них малолітньої дитини доводиться копією свідоцтва про її народження. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Факт проживання дитини разом з позивачем відповідачем не оспорюється і вважається доведеним. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Отже, вирішуючи справу по суті, суд, враховуючи, що позивач заперечень проти позову третьої особи суду не має, знаходить, що позивач повинен надавати третій особі матеріальну допомогу на утримання дитини, і, з урахуванням вищенаведених обставин, розмір цієї допомоги повинен складати 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 лютого 2035 року включно. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач і третя особа обґрунтовують свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved