Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого вказавши, що 14 серпня 2000 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, зокрема земельна частка (пай) на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. На момент смерті матері позивач був прописаний за іншою адресою, та фактично спадщину не приймав. Вказав, що тривалий час не знав про існування спадкового майна, оскільки сертифікат на земельну частку пай був відсутній, крім того, при оформленні свідоцтва про смерть було допущено помилку, та зазначено прізвище померлої «Скнарь», у звязку з чим, він був змушений звертатись до суду з метою встановлення відповідного факту. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, пояснила, що окрім її довірителя, у померлої був ще один син [PERSON], який також проживав в с.Озеряни. Той факт, що залучені до справи в якості відповідачів особи є родичами померлої не заперечувала. По суті пояснила, що її довіритель пропустив строк через наявність істотних труднощів у юридичному оформленні документів, а саме, відсутності свідоцтва про смерть, необхідності встановлення факту, родинних звязків, відсутності правовстановчих документів на майно, крім того, він мав істотні матеріальні труднощі та є особою похилого віку. Від представника відповідача Селищного голови Озерянської сільської ради надійшла заява, в якій останній проти задоволення позов не заперечував, та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що після смерті [PERSON], спадщину прийняв її батько, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. До складу цього майна входив зокрема житловий будинок, в якому проживала померла, за адресою с.\~Озеряни, вул.\~Щорса, 5. ЇЇ батько опікувався майном, яке знаходилось в будинку, господарством, упорядковував земельну ділянки. Згодом, [PERSON] помер. Вона є спадкоємцем його майна, та оформила у нотаріальному порядку свої спадкові права. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав письмові пояснення в яких проти задоволення позов не заперечував. Третя особа [PERSON] повідомила, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON] та мала спільних дітей [PERSON] та [PERSON] Вони проживали спільно, втім розірвали шлюб. [PERSON] помер, та на момент смерті вони не перебували у шлюбі, син знаходився в місцях позбавлення волі, отже, спадщину оформляла її донька [PERSON] Крім того пояснила, що позивач по справі та [PERSON] є рідними братами, їх матірю була [PERSON]. Позивач жив в іншій області та спілкувався із померлою рідко. ЇЇ чоловік [PERSON] доглядав матір, разом вони здійснювали поховання, прийняв спадщину фактично, оскільки проживав із спадкодавицею, після смерті опікувався хатою, майном, земельною ділянкою. Проти задоволення позову не заперечувала, оскільки вважала, що вся спадщина, повинна бути розділена між обома синами померлої. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно із свідоцтвом про смерть (повторним) серії І-КГ №222882 [PERSON] померла 14 серпня 2000 року у віці 75 років в с.\~Озеряни Варвинського району Чернігівської області (а.с. 5). Згідно до інформаційних довідок із спадкового реєстру №47545856 (а.с. 25-26) після смерті [PERSON], померлої 14.08.2000 року спадкова справа не заводилась, заповіти відсутні. Згідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 21.10.2015 року (а.с. 6) було встановлено факт родинних відносин за ступенем спорідненості матір-син, між [PERSON], яка померла 14.08.2000 року, та [PERSON]. У відповідності до копії сертифікату на право на земельну частку пай серії ЧН №068279 [PERSON] належить право на земельну частку пай як члену КСП «Озеряни». Як вбачається з копії відповіді на запит (а.с. 7) відділ Держгеокадастру повідомив, що станом на 31.12.2012 року на імя [PERSON] державний акт на земельну ділянку не видавався. Громадянка [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку пай серії ЧН №068279, про що свідчить запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай, що видавався Варвинською РДА на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Даний сертифікат зареєстрований 28.06.1996 року за №779, на підставі рішення Варвинської РДА №212 від 26.06.1996 року. 26 грудня 2016 року [PERSON] було надіслано відповідь з Варвинської РДНК, про відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] та розяснено порядок оформлення спадкових прав (а.с. 9). Із копії довідки з місця проживання (а.с. 8) вбачається, що на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. В даному житловому будинку на момент смерті інші особи не були зареєстровані. Як вбачається із довідки з місця проживання (а.с.90) померла [PERSON], на момент смерті 14.08.2000 року проживала за адресою: [INFO]. Разом із нею в даному господарстві проживав та вели спільно господарство син [PERSON]. 28 серпня 1984 року [PERSON] помер. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем [PERSON] є його донька [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємців, які пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їм додатковий строк, достатній для подання ними заяв про прийняття спадщини. Згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] пропустив строк прийняття спадщини, оскільки про спадкове майно довідався в 2015 році, крім того, після смерті спадкодавця не міг звернутися до нотаріальної контори, оскільки на мав свідоцтва про смерть та після його отримання був змушений встановлювати факт родинних звязків із спадкодавцем. Крім того, труднощі у встановленні факту наявності спадкового майна повязані і з невідповідностями у правовстановчих документах на це майно та свідоцтві про смерть спадкодавця. Після закінчення встановленого строку позивач звернувся до нотаріуса, яким було розяснено необхідність звернення до суду. Крім того, суд бере до уваги позицію відповідачів та третьої особи по справі, які на даний час також не оформили свої спадкові права, втім не заперечують проти задоволення позову, оскільки бажають щоб позивач теж мав право оформити свої спадкові права. Зважаючи на що суд вважає за можливе задовольнити позов. На підставі ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. 535, 549, 550 ЦК УРСР (1963 року),

Outcome: approved