overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ Позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачів,\~посилаючись на\~те,\~що відповідачі,\~які зареєстровані\~та проживають\~в квартирі\~за адресою: [ADDRESS] , теплопостачання якої здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин отримують його послугу, однак відмовляються сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги по теплопостачанню, мають заборгованість станом на серпнь 2020 року в сумі 21889,89 грн., яку добровільно погашати не бажають, що змусило позивача звернутись до суду. Просить стягнути з відповідачів 21889,89 грн. заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~Відповідачі належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач [PERSON] отримав 06.10.2020 року, відповідачу [PERSON] - шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подали. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630. \~ \~ \~ \~Відповідачі є споживачами послуг позивача, оскільки проживають в будинку, приєднаному до мережі теплопостачання. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. \~ \~ \~ \~Невиконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. Нараховану позивачем суму заборгованості відповідачі не оспорили та не спростували. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідачі, які зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] , теплопостачання якої здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин отримують його послугу, однак відмовляються сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги по теплопостачанню, мають заборгованість станом на травень 2020 року в сумі 16771,09 грн., яку добровільно погашати не бажають, що змусило позивача звернутись до суду. Просить стягнути з відповідачів 16771,09 грн. заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачі належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження у справі отримали 15.08.2020 року), відзив на позов та інших заяв не подали. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630. Відповідач є споживачем послуг позивача, оскільки проживає в будинку, приєднаному до мережі теплопостачання. Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. Нараховану позивачем суму заборгованості відповідачі не оспорили та не спростували. Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідачі, які зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] , теплопостачання якої здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин отримують його послугу, однак відмовляються сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги по теплопостачанню, мають заборгованість станом на червень 2021 року в сумі 27816,50 грн., яку добровільно погашати не бажають, що змусило позивача звернутись до суду. Просить стягнути з відповідачів 27816,50 грн. заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачі належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження у справі [PERSON] отримав 15.08.2020 року, направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті судової влади відносно [PERSON] ), відзив на позов та інших заяв не подали. Відповідач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстицї в Житомирській області 25.04.2013 року. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630. Відповідачі є споживачами послуг позивача, оскільки проживають в будинку, приєднаного до мережі теплопостачання. Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Невиконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. Нараховану позивачем суму заборгованості відповідач [PERSON] не оспорив та не спростував. Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості лише з відповідача [PERSON] , оскільки відповідач [PERSON] помер до виникнення заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів посилаючись на те, що відповідачі, які проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] , теплопостачання якої здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин отримують його послугу, однак відмовляються сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги по теплопостачанню, мають заборгованість станом на лютий 2020 року в сумі 30502,08 грн., яку добровільно погашати не бажають, що змусило позивача звернутись до суду. Просить стягнути з відповідачів 30502,08 грн. заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачі належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи (ухвали про відкриття провадження у справі отримали 28.03.2020 року), відзив на позов та інших заяв не подали. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630. Відповідачі є споживачем послуг позивача, оскільки проживають в будинку, приєднаному до мережі теплопостачання. Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Невиконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. Нараховану позивачем суму заборгованості відповідачі не оспорили та не спростували. Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Разом із іншим майном позивач вважає спільним майном недобудований будинок по [ADDRESS]. Вважаючи, що він має безпосереднє відношення до вказаного предмету спору так як приймав участь у будівництві будинку своєю працею та коштами, просив суд стягнути з відповідачів вартість придбаних за його кошти та використаних у будівництві будинку будівельних матеріалів в сумі 76 719 грн. В призначене судове засідання позивач не з'явився, причини неявки не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Відповідачі у призначене судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, будучи належним чином сповіщеними про час і місце судового розгляду справи. Розглянувши поданий позов, матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.03.2013 року, залишеним без змін апеляційним судом Одеської області від 01.07.13 р. за [PERSON] визнано право власності на ? частину недобудованого будинку по [ADDRESS]. Відмовляючи у задоволенні позову суд не приймає до уваги надані позивачем в якості доказів розхідні накладні, видаткові накладні та інші докази придбання будівельних матеріалів (а.с.2-17), так як дані докази не доводять, що будівельні матеріали були придбані саме за кошти позивача та використовувались ним на будівництві саме будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання батьківства. У своєму позові позивач вказав, що він з 1991 року проживав у м.Запоріжжі з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилися два сина: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] народжувала [PERSON] у пологовому будинку № 6, а Володимира у пологовому будинку № 7 в м. Запоріжжі . Після народження [PERSON] стосунки з [PERSON] почали погіршуватися та позивач став проживати окремо. Однак, як за час спільного проживання з [PERSON] , так і після того як вони стали жити окремо, позивач весь час виховував та утримував дітей. Невідомо з яких причин [PERSON] надала синам своє прізвище. Оформити батьківство в органах РАЦС на теперішній час є неможливим, оскільки сини є повнолітніми. У своєму позові позивач просить встановити, він, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , та зобов`язати відділ РАЦС внести зміни до актового запису про народження дітей в графі «батько» [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить його задовольнити і розглянути справу без його участі. У судове засідання відповідачі не з`явилися, але від них надійшла заява, в якій вони вказав, що проти позову не заперечують і просять розглянути справу без його участі. Третя особа у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила. Дослідивши докази по справі, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу у них народилися два сина, що підтверджується довідками про народження дитини та перебування дитини під наглядом лікувального закладу та архівною довідкою. Із письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] встановлено, що дійсно [PERSON] проживав з [PERSON] і у них народилося двоє дітей. Вони часто приходили до них додому, бачили, що [PERSON] піклується про дітей, забезпечує та виховує їх. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи,зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Таким чином, встановлено, що позивач вважає себе рідним батьком [PERSON] та [PERSON] . Відповідач по справі [PERSON] не заперечує проти того, що батьком її дітей є [PERSON] Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання відповідачів , такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає , що він являється сиротою з дитинства та на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 05.10.1999 року № 254/39 за ним закріплено житло в квартирі № 15 по вул. Владислава Губенко ( вул. тимурівців), 72-А в м. Харкові. У вказані квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON] ,[INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачі не проживають у спірній квартирі понад 10 років, квартирою не цікавляться, оплату за комунальні послуги не здійснюють, її особистих речей в квартирі не має, їх місце проживання позивачу невідомо, у добровільному порядку не знялись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та розгляд справи здійснювати за його відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухав свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 05.10.1999 року № 254/39 за : [PERSON] закріплено житло в квартирі № 15 по вул. Владислава Губенко ( вул. тимурівців), 72-А в м. Харкові. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно довідки дільниці № 33 КП. «Жилкомсервіс» № 1382 від 13.06.2017 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають у спірній квартирі, квартирою не цікавляться, оплату за комунальні послуги не здійснюють, її особистих речей в квартирі не має, їх місце проживання позивачу невідомо. Факт не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України, визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином по справі встановлено, що відповідачі не мешкає у спірному житловому приміщенні понад 10 років, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що він її придбав 04 липня 2012 року за договором купівлі-продажу у відповідача [PERSON], який в свою чергу її придбав 17 листопада 2011 року на прилюдних торгах. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідачка та її представниця не з'явилися, із письмовими запереченнями щодо позовних вимог не зверталися. Представники третіх осіб погодилися з позовними вимогами. Заслухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до протоколу № 1-11039 від 17 листопада 2011 року проведення прилюдних торгів по реалізації майна - квартири [ADDRESS], яка належала відповідачці [PERSON], проведених Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація» зазначена квартиру була продана відповідачу [PERSON]. Позивач 04 липня 2012 року придбав у третьої особи - [PERSON] за договором купівлі-продажу, укладеного у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Загоруй І.А.. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Згідно 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач набув право власностіна квартиру [ADDRESS] на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, тобто у порядку, встановленому для виконання судових рішень, тому ці позовні вимоги підлягають задоволенню і за позивачем підлягає визнанню право власності на зазначену квартиру.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання довіреності від 16.06.2011р. на розпорядження майном та договору дарування квартири від 12.09.2011 р. нікчемними, з тих підстав що [INFO]. помер його батько [PERSON], який 16.06.2011 року оформив довіреність на [PERSON], зареєстровану приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], на право управління та розпорядження усім належним йому майном. 12.09.2011 року між [PERSON], діючим від імені [PERSON] та [PERSON], на підставі вищевказаної довіреності був укладений договір дарування [ADDRESS] м. Маріуполя, зареєстрований приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] Оскільки у довіреності не вказано ім'я обдаровуваного просить суд визнати договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON], та довіреність на ім'я [PERSON] - нікчемними. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання повідомлялися у встановленому законом порядку, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа до суду не з'явилася, про день та час слухання повідомлялася у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. помер [PERSON] За його життя, 16.06.2011 року, була оформлена довіреність від [PERSON] на ім'я [PERSON], яка зареєстрована приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], на управління та розпорядження усім належним [PERSON] майном (а.с.7). На підставі вказаної довіреності, 12.09.2011 року [PERSON], від імені [PERSON], був укладений договір дарування [ADDRESS] м. Маріуполя, на користь [PERSON], яка є матір'ю [PERSON].(а.с.5). Крім того, судом встановлено, що у тексті довіреності на ім'я [PERSON] від 16.06.2011 р. не вказано ім'я обдаровуваного та відсутнє таке повноваження, як дарування. Відповідно до ст. 720 ЦПК України, договір дарування від імені дарувальника може укласти його представник. Доручення на укладення договору дарування, в якому не встановлено імені обдаровуваного є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Оскільки, відповідно до ст. 720 ЦПК України, довіреність від 16.06.2011 р. є нікчемною, суд вважає, що [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності стосовно оскаржуваного договору, тому укладений ним на підставі вказаної довіреності договір дарування також є нікчемним. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 393, 87 грн. На підставі ст.ст. 203, 720 ЦК України,

Outcome: approved