Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач та відповідач мали дружні стосунки та позивач погодився на прохання відповідача надати йому у борг грошові кошти, у зв`язку з чим [PERSON] 14 травня 2021 року позичив у [PERSON] 30000 грн. 00 коп., за умови повернення зазначеної суми до 01 серпня 2021 року. Договір позики є безвідсотковим. Саме на цих умовах в присутності двох свідків був укладений договір позики №\~521 від 14 травня 2021 року, нотаріального посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. Відповідач не виконав зобов`язання по поверненню 30000 грн. 00 коп. в зазначений строк, у зв`язку з чим позивач неодноразово зв`язувався з відповідачем та наполягав на поверненні боргу. До теперішнього часу відповідач не повернув борг у розмірі 30000 грн. 00 коп. та у зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, позивач вважає, що з відповідача на його користь слід стягнути борг по укладеному договору позики в розмірі 30000 грн. 00 коп. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. З`ясувавши думку позивача, суд враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, постановив проводити судовий розгляду у відсутність відповідача та за згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 30000 грн. 00 коп. Передачу грошей було здійснено до підписання цього договору (а.с. 25, 26, 36). Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договір позики є безпроцентним, а остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 01 серпня 2021 року. Згідно п. 8 договору позики після повернення боргу позикодавцем, буде видано позичальнику свій примірник договору та нотаріально підписану заяву про ствердження факту одержання грошей, а також усі документи, які були пов`язані з укладанням договору позики. В судовому засіданні встановлено, що відповідач до теперішнього часу кошти за договором позики від 14 травня 2021 року не повернув, про що свідчить наявність у позивача оригіналу договору позики, тобто відповідач зобов`язання за даним договором не виконав, будь-якого спростування цьому з боку відповідача не надійшло. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за договором позики від 14 травня 2021 року в розмірі 30000 грн. 00 коп., є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 9). Крім того, позивачем надано копію договору № 20/09 про надання правової допомоги від 20 вересня 2021 року, укладеного між [PERSON] та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «БОГДАНОВ І ПАРТНЕРИ» в особі Керуючого бюро Богданова Михайла Юрійовича, на підставі якого позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу. В той час, з вказаного договору про надання правової допомоги не вбачається, яку саме правову консультацію та підготовку процесуального документа та по якій саме справі адвокат Богданов М.Ю. надав позивачу [PERSON] , у зв`язку з чим в задоволенні вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити за недоведеністю понесення таких витрат. На підставі викладеного ст.ст. 207, 526, 610, 626, 628, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved