Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 06.06.1995 року по 09.06.1995 року та з 27.01.1997 року по 10.07.2018 року він перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 10.07.2018 року його звільнено за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору (ч.3 ст.38 КЗпП України). Він працював за професією електрозварник ручного зварювання. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 17.01.2019 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст., токсичної етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст., Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижкова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу попереково-крижкового відділу, нестабільність на рівні МХД L5-S1 з вираженим м`язово-тонічним та алгічним синдромомами зі значним порушенням опорно-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. (Основний діагноз). У п.16 акту зазначено, професійне захворювання виникло через, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах прані. У п.17 Акту зазначено, що він здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня загазованості, виробничого шуму, показників важкості праці та мікроклімату, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.6, 7, 13 Закону України «Про охорону пралі», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для його позивача. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м.Суми від 06.02.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 40% первинно. За рекомендацією лікарів він потребує медикаментозного лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, реабілітаційне відділення санаторно-курортного закладу. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. У зв`язку з профзахворюванням протягом тривалого часу він страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Він не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв`язку з чим, виникають проблеми при переїзді в транспорті і та інше. Фізичні страждання мають свій прояв через постійну задишку при незначних навантаженнях, кашель з виділенням слизового харкотиння, приступи утрудненого дихання, біль в грудній клітці при кашлі, загальну слабкість, швидку втому, шум у вухах та голові. Періодично відзначаються приступи задухи, від яких рятує лише інгалятор. В даний час будь-яке навантаження викликає біль, він не в змозі виявити свої здібності, позбавився можливості реалізувати своє уміння трудитися, виконувати будь-яку фізичну роботу, рухатися легко, весело відпочивати, знаходитися серед людей. Спричинену моральну шкоду йому важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров`я, враховуючи те, що для нього одним з варіантів полегшення моральних страждань може бути санаторно-курортне лікування, зміна щоденного оточення та покращення життєво-побутових умов. Тому виходячи з принципу розумності та співмірності сума в 40000грн. є такою, що відповідає тяжкості його моральних страждань. Він оцінює кожен відсоток втрати своєї працездатності у 1000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» 40000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я. В судове засідання позивач, та його представник позивача [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 06.06.1995 року по 09.06.1995 року та з 27.01.1997 року по 10.07.2018 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 10.07.2018 року позивача звільнено за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору (ч.3 ст.38 КЗпП України). Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 17.01.2019 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст., токсичної етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст., Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижкова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу попереково-крижкового відділу, нестабільність на рівні МХД L5-S1 з вираженим м`язово-тонічним та алгічним синдромомами зі значним порушенням опорно-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. (Основний діагноз) (а.с.9-10). В п.16 акту зазначено, професійне захворювання виникло через, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах прані. У п.17 Акту зазначено, що він здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня загазованості, виробничого шуму, показників важкості праці та мікроклімату, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.6, 7, 13 Закону України «Про охорону пралі», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для його позивача. Відповідно до довідки виданої спеціалізованою МСЕК м.Суми від 06.02.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 40% первинно (а.с.11). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв`язку. В зв`язку з професійними захворюваннями [PERSON] зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану його здоров`я, і як наслідок необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Так, відповідач створив неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримав професійне захворювання зі стійкою втратою непрацездатності, що призвело його до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.01.2019 року - а.с.9-10; актом огляду МСЕК №72 від 06 лютого 2019 року - а.с.19-20), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обов`язків з питань охорони праці, порушено права [PERSON] , йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з хворобою, втратою професійної працездатності на 40%. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON] , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 16000грн., яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768грн.40коп.

Outcome: partial