Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що відповідачі протягом періоду з 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2019 року під час якого виникла заборгованість відповідачі оплату за послуги теплопостачання не здійснювали, користувалися субсидією, через це у них виникла заборгованість по обліковому рахунку № [NUMBER] в сумі 18904,09 грн., чим порушують право позивача на отримання плати за відпущену теплову енергію у встановлений законодавством строк. Незважаючи на неодноразові попередження, вартість наданої позивачем відповідачам теплової енергії до цього часу сплачена останніми не була. Просить суд позов задовольнити повністю. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позові, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму в розмірі 27124,22 грн., сума зменшена, оскільки були враховані надані відповідачами квитанції. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечували проти стягнення з них солідарно, також зазначила, що власником квартири є [PERSON] . Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, також зазначив, що він не прописаний у квартирі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить стягнути заборгованість у солідарному порядку. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення, які надає Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (експлуатаційно-ремонтний тепловий район м. Часів Яр). За вказаною адресою на ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2019 року (а.с.4-5) по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість в розмірі 27124,22 грн., також з цього розрахунку вбачається, що строк позовної давності завжди переривається, а тому застосувати до цих вимог строк позовної давності не є можливим у розумінні діючого законодавства України, окрім того відповідачі погодилися з останньою сумою заборгованості та стосовно того, що не є можливим до цих правовідносин застосувати строки позовної давності. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2019 року. Сума заборгованості за цей період складає 18031,21 грн. Інфляційні втрати становлять 7620,01 грн., три проценти річних розраховуються за формулою 3% х сума заборгованості х кількість прострочених днів за період з 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2019 року та дорівнюють 1473,00 грн. Вказане відображено у представленому представником позивача розрахунку заборгованості, який міститься у позовній заяві (а.с.4-5). Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі не здійснили оплату за житлово-комунальні послуги, надані позивачем, за період з 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2019 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн. У відповідності з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1921,00 грн., по 480,25 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved