Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ про \~визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: вул. Чкалова, 9 в смт. Просяна Покровського району Дніпропетровської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував\~ тим,\~ що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Чкалова, 9 в смт. Просяна Покровського району Дніпропетровської області. У вказаному житловому будинку зареєстрована його колишня дружина, яка вже більше 8 років не проживає в даному будинку, з того часу позивач самостійно несе усі витрати по утриманню домоволодіння, в тому числі сплачує послуги за вивезення побутових відходів, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. На даний час у позивача виникла необхідність оформити субсидію на сплату комунальних послуг, однак, в звязку з тим, що відповідачка відмовляється добровільно виписатися з будинку, у нього виникають певні труднощі. У звязку з чим, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. Чкалова, 9 в смт. Просяна Покровського району, Дніпропетровської області, та зобовязати Просянську селищну раду зняти [PERSON] з реєстрації за місцем проживання. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача та представника третьої особи, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачки [PERSON], яка не зявилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про дату та час слухання справи в суді була повідомлена належним чином через газету «Вісті Придніпровя». Позивач проти винесення заочного рішення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Витягу про державну реєстрацію прав №28316417 від 10.12.2010 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований в смт. Просяна, вул. Чкалова, 9 Покровського району Дніпропетровської області (а.с.8). Як вбачається з довідки відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУДМС України в Дніпропетровській області від 28.08.2017 року, [PERSON] зареєстрована в [INFO] (а.с.17). З акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї [PERSON] вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] вже більше 8 років, фактично мешкає за межами України, а саме в США, та є громадянкою даної держави (а.с.9). Згідно письмових пояснень, позивач, відповідно до\~ ст. 10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у житловому будинку за адресою: смт. Просяна, вул. Чкалова, 9 Покровського району, Дніпропетровської області, відповідачка не проживає. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1\~ ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved