Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем був укладений договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 23.01.2015 року №8382212473 від 04.02.2015 року, відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON] кредит з лімітом не більше 2000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 31.01.2018 року. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 16.03.2016 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 2718,77 грн., з яких: 1998,92 грн. заборгованість за кредитом; 369,12 грн. заборгованість за процентами; 43,85 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 257,33 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом; 20,52 грн. три проценти річних; 29,03 інфляційне збільшення суми боргу. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем був укладений договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 23.01.2015 року №8382212473 від 04.02.2015 року, відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON] кредит з лімітом не більше 2000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 31.01.2018 року.. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за кредитним договором від 04.02.2015 року належним чином не виконав. Згідно п.п. 7.2.15 кредитного договору, позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше наступного першого банківського дня, наступного за днем, у який клієнт зобов'язаний погасити банку всю існуючу заборгованість за кредитом у зв'язку з припиненням дії кредитної лінії. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором на адресу відповідача була надіслана претензія №040-29-1/5226 від 29.10.2015 року з вимогою про здійснення повного погашення заборгованості за кредитним договором в строк до 19.11.2015 року. Однак, зазначена претензія була залишена відповідачем без уваги. Згідно з п.п. 7.3.3 кредитного договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту і овердрафту та сплати процентів за користування кредитом і овердрафтом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору, а також у разі, якщо протягом 2 (двох) календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 16.03.2016 року становить 2718,77 грн., з яких: 1998,92 грн. заборгованість за кредитом; 369,12 грн. заборгованість за процентами; 43,85 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 257,33 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом; 20,52 грн. три проценти річних; 29,03 інфляційне збільшення суми боргу. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 23.01.2015 року №8382212473 від 04.02.2015 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 2718,77 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved