Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, посилаючись на те що 13 липня 2016 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду кредитного інспектора Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» на підставі наказу № 7 -к від 12.07.2016 року. На підставі заяви позивача [PERSON] від 19.04.2017 року, був виданий наказ від 19.04.2017 №9-К, про звільнення його з посади згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. Відповідач не здійснив повний розрахунок по заробітній платі в момент звільнення, чим порушив норми чинного трудового законодавства України. Розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати станом на час подачі позову становить 13374,22 грн., що підтверджується довідкою № 2 від 19.02.2018р. Розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 214.29 грн., що підтверджується довідкою №4 від 19.02.2018 року виданою відповідачем. Оскільки, відповідач не провів розрахунок в день звільнення, позивач просить стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: з 19.04.2017 по день винесення рішення. Ухвалою Соснівського районного суду від 11.06.2018 року відкрито провадження по справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного з повідомленням сторін. Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 липня 2016 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду кредитного інспектора Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» на підставі наказу № 7 -к від 12.07.2016 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача [PERSON], серія [NUMBER]. На підставі заяви позивача [PERSON] від 19.04.2017 року, був виданий наказ від 19.04.2017 №9-К, про звільнення його з посади згідно з п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Відповідач не здійснив повний розрахунок по заробітної платі в момент звільнення. Розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати станом на і час подачі позову становить 13374,22 грн., що підтверджується довідкою № 2 від 19.02.2018р. Розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 214,29 грн., що підтверджується довідкою виданою відповідачем № 4 від 19.02.2018 року. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. За правилами ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Така правова позиція, є обов'язковою для всіх судів України, викладена в постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 р. у справі № 6-144цс1. Розрахунок середнього заробітку за весь час затримки проводиться на підставі «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). З довідки Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» вбачається, що розмір середньоденної заробітної плати позивача [PERSON] складає 214,29 грн. З 19 квітня 2017 року по 11 липня 2018 року кількість днів затримки становила 304 робочих днів (розрахунок кількості робочих днів проведений на підставі листів Мінсоцполітики України 04.09.2013 року № 9884/0/14-13/13 від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13), а саме квітень 7 днів, травень 20, червень 20, липень 21, серпень 22, вересень 21, жовтень 21, листопад 22, грудень 20. У 2018 році кількість робочих днів становила: січень 21, лютий 20, березень 21, квітень 19, травень 21, червень 20, липень 8. Таким чином розмір середнього заробітку за затримку розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 65144,16 грн. (304 дні х 214,29 грн. = 65144,16 грн.) Розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати станом на час подачі позову становить 13374,22 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved