Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Макариського навчально - виховного комплексу дошкільний навчальний заклад - ЗОШ І-ІІ ступенів, відділу освіти Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області про скасування скасування наказу про покарання і виплату заробітної плати та моральної шкоди. Вказав, що проживає в [ADDRESS]. 12.12.2013 року отримав наказ в.о. директора Макариського НВК «Дошкільний навчальний заклад - ЗОШ І-ІІ ступенів» про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 04.12.2013 року № 61-к. Стягнення накладено внаслідок неявки на роботу 03.12.2013 року. Вважає, що вказаний наказ є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки він не з'явився на роботу 03.12.2013 року з поважних причин, а саме внаслідок відсутності як рейсового автобусу до с. Макариха, так і відповідного шкільного автобусу. Власного транспорту він не має, а тому їздити до с. Макарика не має чим. Він неодноразово звертався до адміністрації школи та відділу освіти за вирішенням цього питання, однак наразі воно залишається відкритим. Відсутність перевезення призвела до порушень у його роботі. Просив скасувати вищезазначений наказ, а також стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10 000 грн., вказуючи на приниження його гідності зі сторони відповідачів, що також негативно відобразилось на професійному іміджі. В ході судового розгляду позивач вимоги збільшив з огляду на те, що протягом січня 2014 року керівництвом школи видано наказ про його покарання № 128 від 30.12.2013 року, наказ № 2-К від 13.01.2014 року, а також відділу освіти Знам'янської РДА наказ № 4-к від 10.01.2014 року, які взагалі є необґрунтованими та не відображають інформацію щодо причин його подальшої відсутності на робочому місці. Просив суд скасувати також і ці накази. Позивач та його представник збільшені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові та уточненнях до нього. Представники відповідачів позов не визнали, вказуючи на його безпідставність. Просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді вчителя фізики та математики у Макариському навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів». Наказом в.о. директора школи Лебідь Н. від 04.12.2013 року за № 61-К встановлено порушення трудової дисципліни, а саме те, що 03.12.2013 року вчитель [PERSON] не з'явився на роботу без поважної причини, внаслідок чого уроки у 5-8 класах цим вчителем не проводились. Даним наказом визначено бухгалтерії відділу освіти Знамянської РДА вирахувати одноденний заробіток за не вичитані години з [PERSON] Наказом директора школи Шаповал Н. від 30.12.2013 року № 128 встановлено порушення вчителем [PERSON] щодо ведення класних журналів внаслідок неявки останнього на роботу у період з 17 грудня по 27 грудня 2013 року. Вказаним наказом визначено [PERSON] усунути порушення, а бухгалтерії відділу освіти утримати заробітну плату за не вичитані та незаписані уроки з [PERSON] Наказом директора школи Шаповал Н. від 13.01.2014 року № 2-К внаслідок неявки на роботу без поважної причини [PERSON] у період з 08.01.2014 року по 11.01.2014 року визначено бухгалтерії відділу освіти РДА утримати заробітну плату з [PERSON] за невиконану роботу за вказаний період. В свою чергу, наказом в.о. начальника відділу освіти Знамянської РДА Пащенко О. від 10.01.2014 року № 4-К оголошено догану вчителю [PERSON] за грубе порушення трудової дисципліни, вимог статуту Макариського НВК «Дошкільний навчальний заклад - ЗОШ І-ІІ ступнів», Положення про загальноосвітній навчальний заклад, Закону України «Про загальну середню освіту», Кодексу законів про працю України. Догану оголошено внаслідок відсутності на роботу без поважних причин вчителя [PERSON] у період з 17.12.2013 року по 31.12.2013 року та з 08.01.2014 року по 09.01.2014 року. У судовому засіданні позивач факт власної відсутності на роботі у вказані періоди підтвердив. Факт неявки на роботу [PERSON] у ці періоди також засвідчено відповідними актами, складеними комісією Первинної профспілкової організації школи. В свою чергу, позивач звернувся до суду із даним позовом, зазначаючи, що не з'являвся на роботу з поважних причин через те, що проживає у с. Дмитрівка, рейсовий автобус до с. Макарика, де знаходиться школа, відсутній, а шкільний автобус, яким він користувався до тих пір, на маршрут не виходить. Відповідачі ж зобов'язані забезпечувати підвезення у сільській місцевості педагогічних працівників до місця роботи. У судовому засіданні дійсно встановлено, що відповідний шкільний автобус з 21.10.2013 року перебував на ремонті, по маршруту не виїжджав. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про освіту» місцеві органи державної виконавчої влади та органи місцевого самоврядування здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх компетенції забезпечують у сільській місцевості регулярне безкоштовне підвезення до місця навчання і додому дітей дошкільного віку, учнів та педагогічних працівників. Згідно умов Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2011-2015 роки, Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України зобов'язується сприяти вирішенню питань щодо регулярного безоплатного підвезення у сільській місцевості до місця роботи і додому педагогічних працівників (п. 1.1.7). Також у п. 1.3 Сторони Угоди рекомендують керівникам закладів та установ освіти і науки вживати заходів, спрямованих на забезпечення у сільській місцевості регулярного безкоштовного підвезення педагогічних працівників до місця роботи і додому (п. 1.3.7). Відповідно до п. 8.1.3 Угоди між відділом освіти Знам'янської РДА та районною організацією профспілки працівників освіти і науки України на 2013-2015 роки, відділ освіти РДА зобов'язується сприяти вирішенню питань щодо регулярного безоплатного підвезення у сільській місцевості до місця роботи і додому педагогічних працівників. Згідно до п. 21 Правил внутрішнього розпорядку для працівників Макариського НВК, в межах робочого дня педагогічні працівники закладу освіти повинні нести всі види навчально-методичної роботи відповідно до посади, навчального плану. Відповідно до п. 4.1 Посадової інструкції № 138 вчителя [PERSON], затвердженої директором школи 01.09.2013 року, у встановленому законодавством України порядку учитель несе відповідальність за реалізацію не у повному обсязі навчальних програм відповідно до навчального плану і розкладу занять, невідповідність змісту навчання вимогам державного стандарту. У відповідності до п. 3.8 Статуту Макариського НВК, затвердженого рішенням районної ради від 21.08.2012 року, педагогічні працівники зобов'язані забезпечувати належний рівень викладання відповідно до навчальних програм; виконувати статут навчального закладу, правила внутрішнього розпорядку. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно не забезпечили фактичне підвезення вчителя [PERSON] до місця роботи з об'єктивних підстав. В той же час на позивача покладено обов'язки щодо дотримання трудової дисципліни, що полягає, зокрема, у виконанні відповідних посадових обов'язків в межах робочого дня. Внаслідок неявки позивача на робоче місце належна до виконання ним робота фактично залишалась не виконаною впродовж тривалого часу. В свою чергу, належна турбота працівника про виконання трудових обов'язків покладається у тому числі і на нього. Отже, посилання [PERSON] на вказані обставини не виключає його вини у невиконанні покладених на нього трудових обов'язків і не звільняє від відповідальності за порушення трудової дисципліни. Таким чином враховуючи, що факти порушення позивачем трудової дисципліни в ході судового розгляду не спростовано, суд не вбачає підстав для скасування відповідних наказів про застосування до позивача стягнень. Позовні вимоги у частині стягнення з відповідачів моральної шкоди не підлягають задоволенню, внаслідок того, що є похідними від вимог про скасування оспорюваних наказів, у задоволенні яких судом відмовлено. Судові витрати суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed