Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 червня 2015 року по вул. Набережно-Луговій в м. Києві [PERSON] не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався попереду, що призвело до зіткнення зазначеного автомобіля з автомобілем «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого усі три автомобіля зазнали механічних пошкоджень. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Скайд», до якої позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. 08 липня 2015 року страхова компанія замовила у ФОП «[PERSON].» огляд автомобіля позивача «Шкода», д.н.з. [NUMBER] та відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №285/15, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] складає 75440,38 грн., а матеріального збитку - 39100,15 грн. ПАТ «СК «Скайд» своїм листом без зазначення причин зменшення розміру матеріального збитку, повідомила позивача про те, що вартість матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], складає 27 319,83 грн. При цьому, як зазначив позивач, при визначенні вартості збитку страхова компанія не включила в перелік пошкоджень пошкодження передньої частини автомобіля позивача, в той час, коли такі пошкодження теж сталися в результаті винних дій [PERSON] Посилається на те, що змушений був за власний кошт звернутися до ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра» для проведення належної оцінки майна та визначення вартості матеріального збитку, завданого йому в результаті ДТП, за що оплатив 1 300 грн. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №12483 вартість матеріального збитку, завданого у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], становить 52 847,21 грн. Вказує на те, що 11 січня 2016 року звернувся до страхової компанії та просив при прийнятті рішення про виплату страхового відшкодування враховувати саме Звіт №12483 виходячи із суми 52 847,21 грн., однак станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, відповіді від ПАТ «СК «Скайд» не отримав. Також зазначає, що ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, спричинену в результаті винних дій [PERSON], становить 50 000 грн., а тому відповідно до ст. 1194 ЦК України різницю між реальними збитками та страховим відшкодуванням у розмірі 2847,21 грн. повинен відшкодувати [PERSON] Крім того, вказує на те, що страхова компанія не виконала своє грошове зобов'язання, а тому відповідно до ст. 625 ЦК України повинна нести перед позивачем відповідальність у вигляді сплати інфляційних нарахувань у сумі 2750 грн. та 3% річних у сумі 131,51 грн., а також відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої за період прострочки виплати страхового відшкодування з 11 квітня 2016 року по 13 травня 2016 року у розмірі 1756,16 грн. Також у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелося вживати додаткових заходів щодо відновлення свого права, витрачати безліч часу на дзвінки до страхової компанії, оцінку збитків. Він став дратівливим, погіршилися стосунки з його рідними та колегами, через відсутність автомобіля погіршилась його працездатність на роботі, де використання власного автомобіля було необхідним. Заподіяні моральні збитки позивач оцінив у розмірі половини вартості матеріальних збитків - у сумі 26 423,00 грн. Крім того, зазначає, що до звернення до суду звертався до адвоката та поніс витрати на юридичні послуги у розмірі 13 000 грн. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на те, що страхове відшкодування йому не виплачене, збитки не відшкодовані та порушення його прав триває, звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «СК «СКАЙД» страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн., 2750,00 грн. інфляційних нарахувань, 1756,16 грн. пені, 131,51 грн. як 3% річних та 26 423,00 грн. моральної шкоди; стягнути на його користь з [PERSON] 2847,21 грн. матеріальних збитків та 1300 грн. сплачених за проведення оцінки пошкоджень автомобіля; стягнути з обох відповідачів 13 000 грн. витрат на правову допомогу. В судове засідання позивач, представник позивача, представник відповідача - ПАТ «СК «СКАЙД» та відповідач - [PERSON] не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі позивача та задовольнити позов. Причини неявки інших учасників процесу суду не відомі. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року з вини водія [PERSON] 12 червня 2015 року о 14.30 год. по вул. Набережно-Рибальській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON] (а.с.8). У зв'язку з наявністю недоліків в оформленні адміністративних матеріалів за фактом ДТП 12 червня 2015 року, постанова Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року була скасована постановою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2016 року з направленням матеріалів на додаткову перевірку для встановлення дійсного механізму ДТП. Після повернення справи з дооформлення, постановою Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року було встановлено, що 12 червня 2015 року о 14.30 год. по вул. Набережно-Рибальській в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], який рухався попереду, що призвело до зіткнення зазначеного автомобіля з автомобілем «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого усі три автомобіля зазнали механічних пошкоджень. Даною постановою Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року винним у ДТП було визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «СКАЙД» (а.с. 9). Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальних збитків у зв'язку з пошкодженням передньої та задньої частин автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], який належав йому на праві власності (а.с. 45). Встановлено, що позивач як потерпілий у ДТП та власник пошкодженого автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], 15 червня 2015 року звернувся до ПАТ «СК «СКАЙД» із повідомленням про настання ДТП (а.с.10). З ініціативи ПАТ «СК «СКАЙД» було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] та складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку №285/15 від 8 липня 2015 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] у зв'язку з пошкодженням його автомобіля складає 39100,15 грн. (а.с. 48-100). З урахуванням того, що на момент проведення оцінки матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], чинною була постанова Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, якою встановлено зіткнення лише між автомобілями «БМВ», д.н.з. [NUMBER], та «Шкода», д.н.з. [NUMBER], до розрахунку розміру страхового відшкодування було взято пошкодження лише задньої частини автомобіля. Не погоджуючись з таким розміром відшкодування, та враховуючи ті обставини, що в ДТП приймали участь три автомобілі, а тому автомобіль позивача отримав пошкодження як задньої, так і передньої частини, позивач звернувся до ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра», якою було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку №12483 від 4 січня 2016 року, завданого власнику автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], відповідно до якого розмір матеріального збитку становить 52 847,21 грн. (а.с.14-47). 11 січня 2016 року [PERSON] подав до ПАТ «СК «СКАЙД» заяву, в якій просив при визначенні розміру відшкодування врахувати Звіт про визначення вартості матеріального збитку №12483 від 4 січня 2016 року, копію якого надав відповідачу (а.с.11). 12 січня 2016 року [PERSON] повідомив страховій компанії реквізити для виплати йому страхового відшкодування (а.с. 12). 08 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «СКАЙД» з претензією щодо невиплати йому страхового відшкодування виходячи з суми збитків 52 847,21 грн. (а.с.101-102). У відповідь листом від 19 квітня 2016 року ПАТ «СК «СКАЙД» повідомила позивача [PERSON] про прийняте рішення про виплату йому лише 27 319,83 грн. страхового відшкодування без урахування пошкоджень передньої частини автомобіля (а.с. 13). При цьому, з листа відповідача не вбачається, з чого виходила страхова компанія, визначаючи саме такий розмір виплати. Не зважаючи на те, що 22 квітня 2016 року було ухвалено постанову Подільського районного суду м.Києва, якою встановлено вину [PERSON] у пошкодженні двох автомобілів, в тому числі автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], з якої логічно вбачається технічна можливість пошкодження як задньої, так і передньої частин автомобіля позивача, страхова компанія «Скайд» не виплатила позивачу [PERSON] страхове відшкодування ні згідно прийнятого рішення про виплату 27 319,83 грн. страхового відшкодування, ні згідно наданого позивачем Звіту у сумі 50 000 грн. Посилаючись на те, що порушення прав позивача триває, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та його права підлягають захисту даним судовим рішенням. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог зазначеної статті страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно зі ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. В порушення вимог ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «СК «Скайд» у наданий законом 90 денний строк з дня подачі заяви про виплату страхового відшкодування не здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, заподіяну майну третьої особи. При цьому для визначення суми страхового відшкодування, яка повинна бути стягнула з відповідача на користь позивача, суд враховує Звіт про визначення вартості матеріального збитку № 12483 від 4 січня 2016 року, складений на замовлення позивача, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], становить 52 847,21 грн. (а.с.14-47). З огляду на те, що відповідно до полісу АІ №7746799 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], ліміт відповідальності ПАТ «СК «Скайд» за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. (а.с. 9), суд приходить до висновку про необхідність стягнення такої суми судовим рішенням на користь позивача. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Так, для обрахунку розміру пені позивач взяв період з 11 квітня 2016 року по 13 травня 2016 року. При цьому розмір подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла з 11 квітня 2016 року по 22 квітня 2016 року становив 44 % річних. Таким чином, пеня за період з 11 квітня 2016 року по 22 квітня 2016 рік, тобто за 11 днів прострочки склала (50 000 грн. : 100% х 44 %: 365 днів х 11 днів) 663,01 грн. У період з 23 квітня 2016 року по 13 травня 2016 року подвійна облікова ставка НБУ становила 38 % річних. Таким чином, пеня за період з 23 квітня 2016 року по 13 травня 2016 року, тобто за 21 день складала (50 000 грн. : 100% х 38 %: 365 днів х 21 день) 1093,15 грн. Загальний розмір пені, нарахованої за період з 11 квітня 2016 року по 13 травня 2016 року склав 1756,16 грн. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що СК «Скайд» в силу вимог ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прострочила виплату страхового відшкодування, правомірними є позовні вимоги позивача про стягнення зі страхової компанії інфляційних нарахувань у розмірі 1750,00 грн. у квітні 2016 р. та 1000 грн. у травні 2016 р., а всього 2750,00 грн., а також нарахування 3% річних за період з 11 квітня 2016 року по 13 травня 2016 р., тобто за 32 дні прострочення у сумі (3% / 365 днів х 50 000 грн. х 32 дні / 100) 131,51 грн. Що стосується вимог, заявлених до [PERSON], то він як винуватець ДТП та особа, яка спричинила шкоду позивачу, повинен нести відповідальність за спричинені збитки, не покриті страховим відшкодуванням (ст. 1194 ЦК України), у розмірі 2847,21 грн., а також компенсувати реальні збитки (ст. 22 ЦК України), понесені [PERSON] у розмірі 1300 грн. на сплату вартості послуг оцінювача та складання Звіту про вартість матеріального збитку №12483 від 4 січня 2016 року. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимог, заявлені позивачем, про відшкодування моральної шкоди у розмірі 26 423,00 грн., яку [PERSON] просив стягнути зі страхової компанії, адже відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія відшкодовує моральну шкоду лише в тому випадку, якщо потерпілий зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди та лише у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. При цьому, позивачем заявлено позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з інших підстав, ніж у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Вимог про відшкодування моральної шкоди за рахунок заподіювача шкоди - [PERSON] позивач не заявляв. Не підлягають задоволенню також і вимоги про відшкодування 13 000 грн. витрат на правову допомогу, яка згідно договору-доручення про надання правової допомоги від 11 лютого 2016 р. надавалася адвокатом [PERSON] (а.с. 105), адже відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно роз'яснень у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року N 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». У п. 48 вищевказаної Постанови зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч.3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зважаючи на те, що позивачем до надано суду документу, який би підтверджував сплату ним 13000 грн. за правову допомогу, а також не доведено, що така сума не перевищує гранично допустиму, суд не вбачає підстав для стягнення такої суми з відповідачів. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє часткове доведення в судовому засіданні, з підстав та в частині зазначеній вище, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог. Так при подачі позову позивач сплатив 935,71 грн. судового збору, а також сплатив 420 грн. за розміщення оголошення в пресі про виклик відповідачів. Таким чином, загальний розмір судових витрат складає 1355,71 грн. З урахуванням того, що зі страхової компанії підлягає стягненню 54637,67 грн., а з [PERSON] 4147,21 грн., то судові витрати потрібно розподілити таким чином, що зі страхової компанії ПАТ «СК «Скайд» стягнути 1260,07 грн., а з [PERSON] - 95,64 грн. судових витрат. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 22, 23, 979, 980, 999, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 17, 22, 34, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (із наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial