Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, вказавши в заяві, що 25 лютого 2016 року о 12.34год. в районі автовокзалу в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля «ВАЗ-211440», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] та водія автомобіля «ВАЗ-21061», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаного ДТП, було затримано рух трамваїв на маршрутах № 1, 3, 16 з 12 годин 34 хвилин до 15 годин 27 хвилин, що призвело до матеріальної шкоди підприємства у розмірі 1969,88грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити ухваливши заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2016 року о 12.34год. в районі автовокзалу в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля «ВАЗ-211440», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] та водія автомобіля «ВАЗ-21061», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з п. 1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху ті інші особи не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків. Відповідно до вимог п. 11.8 Правил дорожнього руху, в усіх випадкам водії не повинні завдавати перешкоду для руху трамваю. Внаслідок протиправних дій відповідача, було затримано рух трамваїв на маршрутах № 1, 3, 16 з 12 годин 34 хвилин до 15 годин 27 хвилин, що підтверджується актом від 25.02.2016 про затримку руху трамваїв. За цей час підприємство «Запоріжєлектротранс» не перевезло пасажирів, тобто не отримало запланований прибуток. Відповідно до розрахунку збитків під час затримки руху на маршрутах № 1, 3, 16 від 25.02.2016, зробленого згідно методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31 грудня 2010 року № 490, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 1969,88 грн., з яких 503,38 грн. заробітна плата водіям та кондукторам трамваїв, 1449,00 грн. неодержаний прибуток, 17,50грн. витрати, що повязані з виїздом служби безпеки дорожнього руху на місце дорожньо-транспортної пригоди. 14 квітня 2016 року [PERSON] було направлено претензію з проханням добровільно відшкодувати суму матеріальної шкоди в розмірі 1969,88 грн., завданої підприємству «Запоріжелектротранс», проте станом на сьогоднішній день жодної відповіді від нього підприємство «Запоріжелектротранс» не отримало. Вимогами ст. 1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками вважаються, зокрема, доходи (грошові кошти), які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Також відповідно до ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується за розрахунок не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівників або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Тобто підприємство понесло додаткові витрати, пов'язані з простоєм у зв'язку з ДТП, яких не повинно було понести. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Тому, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума матеріальної шкоди в розмірі 1969,88грн., а також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені судові витрати на оплату судового збору 1378,00грн.

Outcome: approved