Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, в обгрунтування своїх вимог вказував, що згідно договору №22759 від 19.04.2008 року про надання послуг електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» був встановлений відповідачу телефон та забезпечувалось надання послуг електрозв'язку за телефонним номером [NUMBER]. Відповідач в порушення договірних зобов'язань не оплачує надані йому телекомунікайні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до довідки ПАТ «Укртелеком» від 13.11.2014., розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість по оплаті послуг телекомунікаційного зв'язку в сумі 592,84грн., в зв'язку з простроченням грошового зобов'язання на підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховані інфляційні збитки 73,31 грн. та 12,76грн. три відсотки річних. Просили стягнути з відповідача заборгованість за надані телекомунікайні послуги в розмірі 678,91грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив, в зв'язку з погашенням відповідачем боргу за телекомунікаційні послуги, просив задоволити, стягнути з відповідача на підставі ст.625 ЦК України інфляційні збитки 73,31 грн. та 12,76грн. три відсотки річних. Відповідач в ході судового розгляду позов не визнав, пояснив, що 12.01.2015р. ним було сплачено на погашення боргу 688,11 грн., що свідчить повне погашення боргу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та обставини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно договору №22759 від 19.04.2008року про надання послуг міського телефонного зв»язку ПАТ « Укртелеком» відповідачу було встановлено телефон та надано послуги електрозв»язку. В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань у відповідача утворилась заборгованість в сумі 592,84 грн., що підтверджується розрахунком за період з червня 2013р. по жовтень 2014 року. 22.09.2014 року ПАТ «Укртелеком», в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком» відмовлено в видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості . Відповідно до ст.526 ЦК України, Закону України «Про телекомінукації» боржник повинен своєчасно перераховувати плату за телекомунікаційні послуги. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу заявника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як свідчить відомість по нарахування оплати за послуги телефонного зв'язку за період з червня 2013 року по грудень 2014 року у відповідача виник борг в сумі 688,11 грн., який останній погасив згідно з квитанціями від 12.01.2015р., у яких призначення платежу вказано - за телекомунікаціні послуги. Разом з тим, відповідачем не були погашені нараховані на підставі ст.625 ЦК України інфляційні збитки 73,31 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання 12,76 грн., згідно наданого позивачем розрахунку, чим порушені права та законні інтереси відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вирішуючи питання про понесені позивачем по справи судові витрати по справі по оплаті судового збору 243,60 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах , вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільненийвід сплати судового збору. Оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи згідно з пенсійним посвідченням серї ААД № 441799 та звільнений від оплати судового збору за законом, відсутні передбачені ст.88 ЦПК України підстави для стягнення з нього понесених витрат по оплаті судового збору. Граничні розміри та порядок компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, затверджені постановою КМУ № від 27 квітня 2006 р. № 590, якою установлено, що компенсація за рахунок держави Державною судовою адміністрацією здійснюється не більше від граничних розмірів компенсації таких витрат, згідно з додатком до вказаної постанови.

Outcome: approved