Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, та стягнення аліментів з [PERSON], вказавши, що він перебував у шлюбі з відповідачкою по 18.10.2007р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.09.2006 року з нього були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку. Аліменти сплачував добровільно, виконавчий лист до ВДВС [PERSON] не подавала. Протягом всього часу, до вересня 2012 року [PERSON] проживав із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. У вересні 2012 року [PERSON] змінила місце проживання та переїхала до Києва у зв'язку із переходом на іншу роботу. З вересня 2012 року син проживає із ним, знаходиться на його утриманні. Позивач просить звільнити його від сплати аліментів на утримання сина, визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, пояснила, що з вересня 2014 року [PERSON] проживає з матір'ю у м.Київі, там навчається у гімназії, тому він сплатив аліменти за вересень добровільно, перерахував суму 500 гривень на ім'я [PERSON] В зв'язку із тим, що син проживає з матір'ю, він відмовляється від позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачки, від позовних вимог про звільнення його від сплати аліментів і просить ці позовні вимоги залишити без розгляду. Позовну вимогу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підтримує, оскільки він добровільно сплачує аліменти на утримання сина. Представник відповідачки проти позову заперечує, вказавши, що раніше [PERSON] проживав з матір'ю [PERSON], але у зв'язку із переводом на іншу роботу відповідачка переїхала до Києва, а з вересня 2014 року забрала сина до себе, де він проживає і навчається у теперішній час. Просить у позові відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з позивача [PERSON] рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.09.2006 року були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку. Аліменти позивач сплачував добровільно, виконавчий лист до ВДВС [PERSON] не подавала. Заборгованості по аліментам на час розгляду справи немає. Ці обставини не заперечують сторони. Після від'їзду [PERSON] до Києва, дитина проживала у бабусі та у батька. Батько утримував дитину, купував необхідні речі. З вересня 2014 року [PERSON] проживає з матір'ю у м.Київі, там навчається у гімназії, [PERSON] добровільно сплачує аліменти, що підтверджено копією квитанції від 16.10.2014 року про сплату аліментів за вересень 2014 року у сумі 500 гривень. Незважаючи на те, що судом встановлено, що [PERSON] добровільно сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], заборгованості по аліментам не має, зобов'язується і надалі сплачувати аліменти щомісячно добровільно, підстав для визнання виконавчого листа таким , що не підлягає виконанню немає. В архіві Ленінського районного суду м.Запоріжжя зберігається цивільна справа №2-2928 за 2006 рік про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Виконавчий лист по даній справі може бути пред'явлений до виконання у будь яку мить до повноліття дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed