Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, покликаючись на те, що вироком судової колегії в кримінальних справах Львівського обласного суду від 14 березня 2000 року він був визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 168, ч. 1 ст. 165, ст. 42 КК України на два роки і шість місяців позбавлення волі у виправно-трудових колоніях посиленого режиму з конфіскацією половини майна, яке є його особистою власністю, з позбавленням права займати посади, повязані з наділенням службово-адміністративними повноваженнями по забезпеченню порядку керування та експлуатації автотранспортних засобів і забезпечення руху строком на пять років. 24 серпня 2000 року він був звільнений від відбуття покарання по амністії. 13 травня 2004 року державним виконавцем виконавчий документ, який був виданий на виконання вироку, був повернутий без виконання і більше до виконання не предявлявся, строк повторного предявлення його закінчився в травні 2007 року. Тому з 2007 року його частка в квартирі №100 на вул. Виговського, 89 у м. Львові безпідставно перебуває під арештом. Просить звільнити з-під арешту належну йому на праві власності 1/5 частку в квартирі №100 на вул. Виговського, 89 у м. Львові, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції у Львівській області 26 серпня 2000 року. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила та зазначила, що [PERSON] обєднана державна податкова інспекція головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області є неналежним відповідачем, оскільки не уповноважена накладати арешт на майно боржника, а відповідно і не здійснювала такий арешт. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що вироком судової колегії в кримінальних справах Львівського обласного суду від 14 березня 2000 року [PERSON] був визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 168, ч. 1 ст. 165, ст. 42 КК України на два роки і шість місяців позбавлення волі у виправно-трудових колоніях посиленого режиму з конфіскацією половини майна, яке є його особистою власністю, з позбавленням права займати посади, повязані з наділенням службово-адміністративними повноваженнями по забезпеченню порядку керування та експлуатації автотранспортних засобів і забезпечення руху строком на пять років. /а.с. 22/ Відповідно до виконавчого листа Львівського обласного суду від 26 липня 2000 року суд вирішив конфіскувати половину майна, яка є особистою власністю [PERSON] /а.с. 24/ Згідно постанови про повернення виконавчого документа від 13 травня 2004 року [PERSON] відділом державної виконавчої служби встановлено, що майна, належного боржнику для погашення боргу не виявлено, транспортних засобів не зареєстровано, конфіскація частки нерухомого майна не проводиться, майна, що підлягає конфіскації не виявлено. /а.с. 11/ У відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру №05443-3 від 19 червня 1996 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира №100 на вул. Виговського, 89 у м. Львові. /а.с. 7/ Внаслідок наведеного, суд вважає, що на даний момент відсутні підстави арешту 1/5 частки квартири №100 на вул. Виговського, 89 у м. Львові, оскільки вирок судової колегії в кримінальних справах Львівського обласного суду від 14 березня 2000 року виконаний, жодні стягнення на його підставі не проводяться з 2004 року, а відтак суд вважає, що позов слід задовольнити. Крім того, суд не бере до уваги покликання представника відповідача [PERSON] обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на те, що вони не є належним відповідачем у даній справі, оскільки у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року розяснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved