Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому вказав, що за період з 01.04.2015 р. по 30.06.2020 р. загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, наданих КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» відповідачам, складає 73894,31 грн. За вказаний період заперечень з боку відповідачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу КОНЦЕРНУ «МТМ» не надходило. Просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, та сплачені судові витрати. Ухвалою від 28.07.2020 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Як вбачається з повідомлення Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , саме за цією адресою відповідачі повідомлялися про розгляд справи. Рекомендовані листи відповідачами не отримані, та вони повернуті до суду з відміткою поштового відділення зв`язку «адресат відсутній». Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів являються виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно з ст. 21,22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з постачання теплової енергії з постачання гарячої води, надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. У відповідності зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У відповідності до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», споживач/співвласник зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За період з 01.04.2015 року по 30.06.2020 року, позивач надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води на загальну суму в 73894,31 грн., які відповідачами не сплачені, що підтверджується відповідним розрахунком наданим суду. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачами не надано, тому суд приймає його за основу при винесенні судового рішення. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Фактично відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води, між сторонами тривають. Будь-яких, доказів, заперечень відповідачами до суду надано не було. Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію не здійснювали у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved