Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп», по якому просить стягнути з відповідача на його користь 5322,06 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку та зарахувати їх на платіжну картку, поповнення карткового рахунку № [NUMBER]/№ картки [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.04.2014 року його прийнято на роботу на посаду юрисконсульта юридичного відділу ПАТ «Креатив Груп». 31.12.2014 року він був звільнений із займаної посади за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення йому була нарахована заробітна плата за грудень 2014 року та компенсація за невикористану щорічну відпустку у розмірі 7940,81 грн., але розрахунку у день звільнення проведено не було. Виплати були проведені 30.01.2015 р. у сумі 7940,81 грн. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 5322,06 грн.: - дата звільнення 31.12.2014 року; - день фактичного розрахунку 30.01.2015 року; - кількість робочих днів у січні 2015 р. з урахуванням дати розрахунку-18; - заробітна плата за листопад 2014 року - 6500,00 грн.; - кількість робочих днів у листопаді 2014 року - 20; - заробітна плата за грудень 2014 року - 4144,05 грн.; - кількість робочих днів у грудні 2014 року фактично відпрацьованих -16; - середньоденна заробітна плата становить: (6500,00 грн.+4144,05 грн.) : (20+16)= 295,67 грн.; - 295,67 грн. (розмір середньої заробітної плати) х 18 днів (кількість днів затримки) = 5322,06 грн. 19.03.2015 року він направив вимогу відповідачу щодо здійснення перерахування виплат в семиденний термін, але зі спливом терміну відповідач свої зобов»язання не виконав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в сумі 4523,75 грн., що становить суму середнього заробітку за час затримки розрахунку від суми визначеної позивачем за вирахуванням податку. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії трудової книжки позивача, [PERSON] працював з 07.04.2014 року в ПАТ «Креатив Груп» на посаді юрисконсульта до юридичного відділу (наказ 41-к від 07.04.2014 року). 31.12.2014 року позивач був звільнений із займаної посади за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ 201-к від 31.12.2014 року). Згідно виписки по особовому рахунку заробітна плата позивача за грудень 2014 року та компенсація за невикористану щорічну відпустку у розмірі 7940,81 грн. були перераховані відповідачем 30.01.2015 р. (а.с. 9) Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Постановою Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» пунктом 20 передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого не заперечила в судовому засіданні представник відповідача, середньоденна заробітна плата становить 295 грн. 67 коп. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 5322,06 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні /295 грн. 67 коп. (середньоденна заробітна плата) х 18 (кількість днів затримки) = 5322 грн. 06 коп./ Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст. 117 КЗпП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати»,

Outcome: approved