Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.11.2017 р. відповідач отримав у позивача в позику грошову суму в розмірі 210 000 грн., про що склад власноручно розписку, та зобов`язувався повернути кошти через місяць, а саме до 22.12.2017 року, але своє зобов`язання у вказаний строк він не виконав, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 210 000 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не надходило, відзиву не надав. За таких підстав, судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору позики від 22.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , оформленого у письмовій формі у вигляді розписки позичальника, відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в сумі 210000 грн., які зобов`язувався повернути через місяць, тобто до 22.12.2017 року. Дані обставини підтверджуються копією розписки позичальника від 22.11.2017 року. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналізуючи наведені вище норми, з урахуванням наданого позивачем розрахунку, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором позики в розмірі 210 000 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141, ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідач на користь позивача необхідно стягнути 2 100 грн. судового збору,

Outcome: approved