Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить визнати договір купівлі - продажу автомобілю марки TOYOTA, модель AVENSIS, року випуску 1999, колір сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER], номери агрегатів: шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], укладений між [PERSON] та ним дійсним; визнати за ним право власності на автомобіль марки TOYOTA, модель AVENSIS, року випуску 1999, колір сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER], номери агрегатів: шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-В технічний паспорт серія [NUMBER], виданий Первомайським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України УДАІ УМВС Миколаївської області та стягнути судові витрати. При цьому посилається на те, що 28.08.2008 року він уклав договір купівлі-продажу автомобіля марки TOYOTA, модель AVENSIS, року випуску 1999, колір сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER], номери агрегатів: шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-В з [PERSON], згідно якого він передав обумовлену між сторонами вартість автомобілю, а саме 60000 гривень [PERSON], який на той момент перебував у шлюбі з [PERSON] Після отримання обумовленої договором суми коштів [PERSON] передав йому ключі від автомобіля та всі необхідні документи, а [PERSON] видала йому нотаріально посвідчену довіреність на право експлуатації та розпорядження автомобілем. Під час вищевказаної зустрічі, між ним, [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди щодо відчуження транспортного засобу саме шляхом видання відповідачкою довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, так як їй терміново потрібні були кошти, а часу для знаття автомобіля з обліку в органах ДАІ в неї не було. Відповідачка ніколи ніяких претензій до нього не пред'являла, гроші були нею отримані у повному обсязі, тривалий час він вільно користувався автомобілем, [PERSON] його права власності не оспорювала. Він неодноразово звертався до [PERSON], з пропозицією оформити належним чином договір-купівлі автомобілю, вона не відмовлялась цього робити, але у неї постійно були якісь поважні причини неявки для оформлення автомобіля. В квітні 2014 року йому стало відомо, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 14.03.2014 року, справа № 522/8090/13, право власності на оспорюваний автомобіль визнано за відповідачкою, в той час як автомобіль був відчужений на його користь. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої позов визнає та підтверджує факт того, що [PERSON] фактично уклав договір купівлі-продажу спірного автомобілю з нею та передав обумовлену вартість автомобілю, а саме 6000 гривень її колишньому чоловіку [PERSON] Після отримання обумовленої договором суми коштів [PERSON] передав [PERSON] ключі від автомобіля та всі необхідні документи, а вода видала [PERSON] посвідчену нотаріально довіреність на право експлуатації та розпорядження автомобілем. Також відповідачка просить розглянути справу за її відсутністю. Третя особа в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу[PERSON] є власником автомобілю марки TOYOTA, модель AVENSIS, року випуску 1999, колір сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER], номери агрегатів: шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-В. 28.08.2008 р. [PERSON] була видана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] № 4252, на ім'я [PERSON] на право експлуатації та розпорядження належним їй автомобілем марки TOYOTA, модель AVENSIS, року випуску 1999, колір сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER], номери агрегатів: шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-В. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином суд вважає, що сторонами були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу, тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобілю марки TOYOTA, модель AVENSIS, року випуску 1999, колір сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER], номери агрегатів: шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], укладений між [PERSON] та [PERSON] визнавши за останнім право власності на вказаний автомобіль.

Outcome: approved