Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11133,65 доларів США, що за курсом НБУ складає 237369,42 грн. та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.06.2005 року між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений строковий кредитний договір №ODH0PK00002145, відповідно до якого [PERSON] надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 3882.28 доларів США. із сплатою 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 19.06.2015 року виникла прострочена заборгованість перед позивачем, яка складається з: - 3441,55 доларів США - заборгованість за кредитом; - 5657,55 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -16829,16 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2012 року по цивільній справі №2/0417/2609/2012 з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була стягнута заборгованість за Кредитним договором №ODH0PK00002145 від 21.06.2005 року у розмірі 14794,64 доларів США. Позичальник належним чином свої зобовязання не виконує, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Також позивачем разом з позовом були надані документи про зміну найменування юридичної особи на публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу слухати за їх відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2005 року між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений строковий кредитний договір №ODH0PK00002145, відповідно до якого [PERSON] надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 3882.28 доларів США. із сплатою 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші втирати згідно умов договору. Згідно п.п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт), терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю в 5 років. В звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 19.06.2015 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 11133,65 доларів США, що за курсом НБУ складає 237369,42 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2012 року по цивільній справі №2/0417/2609/2012 з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була стягнута заборгованість за Кредитним договором №ODH0PK00002145 від 21.06.2005 року у розмірі 14794,64 доларів США. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства [PERSON] банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, необхідно задовольнити.

Outcome: approved