Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №005-29086-140113 від 14.01.2013 року на загальну суму 62 433,04 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що звертаючись до суду з позовом у листопаді 2016 року позивач пропустив трирічний строк позовної давності, а також подала до суду заяву про застосування строків позовної давності. Заслухавши в поясненнях представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. 14 січня 2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - резидент України [PERSON], надалі за текстом - Відповідач, шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-29086-140113, надалі за текстом - Договір. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п.п. 2.1,2.2,2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, Позивач відкриває Відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3. Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 34 000,00 грн. Згідно п. 1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку визначеного у п. 2.4 Частини Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції Відповідно до п. 2.5. Частини 3 Договору, Відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач зі свого боку зобов'язання за Договором виконав, відкривши картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 34 000,00 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 10.11.2016 не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Станом на 10.11.2016 року за Відповідачем по укладеному з ПАТ «Комерційний банк «Дельта» Кредитного договору № 005-29086-140113 від 14.01.2013 рахується заборгованість на загальну суму 62 433,04грн., з яких прострочене тіло кредиту - 30 875 грн. 85 коп.; сума процентів та комісії 31 557 грн. 19 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання зобов'язання. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Під час розгляду справи представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності до заборгованості нарахованої позивачем (а.с. 59). Приписами статті 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України під позовною давністю розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зроблено до винесення ним рішення. Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Посилання представника відповідача на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, оскільки останнє зарахування та списання коштів, яке відбулося 30.10.2013 року та 16.04.2014 року було здійснено без відома відповідача, а відтак, строк позовної давності слід відраховувати з дати останнього поповнення рахунку не відповідають дійсності з огляду на наступне. Як вбачається з виписки по особовому рахунку клієнта, [PERSON] 30.10.2013 року здійснював поповнення карткового рахунку на суму 2500 грн. та 16.04.2014 року на 1450 грн. (а.с. 42, зворот), однак дані обставини представником відповідача не були доведені у відповідності ст.ст. 58,59,60 ЦПК України Окрім того, представник позивача в судовому засіданні пояснив про те, що надати інформацію яким чином кошти 30.10.2013 року та 16.04.2014 року були зараховані на картковий рахунок [PERSON] та системи платежів через які було здійснено зарахування коштів не виявилось можливим через кібентетичну атаку банківської системи комп'ютерним вірусом Petya A. Пунктом 6 Частини 3 Договору, передбачено, що відповідач з підписанням договору, надав Банку доручення в порядку договірного списання, списувати на користь Банку з будь-якого рахунку, відкритого або того, що буде відкритий на його ім'я у банку, грошові кошти для погашення заборгованості, що виникла на підставі цього договору, в порядку передбаченому у Правилах. Таким чином, суд встановив, що при наявності заборгованості по кредитній лінії, при надходженні грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача, банк правомірно зняв грошові кошти 30.10.2013 року та 16.04.2014 року з розрахункового рахунку [PERSON] на погашення заборгованості. Згідно ст. 253 ЦК України, визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. В зв'язку з тим, що право позивача на стягнення заборгованості було порушене відповідачем з 16.04.2014 року, тому перебіг строку позовної давності почався з 17.04.2014 р. та на день звернення до суду з позовом а не закінчився, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до суду 30.11.2016 року (а.с. 15), тобто в межах трирічного строку. Таким чином, відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит, тобто позивач з свого боку виконав умови договору, однак відповідач не неналежним чином виконував свої зобов'язання по вказаному договору, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором. Згідно ст. 88 ЦПК України оскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1378 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved