Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку, який уклав з відповідачем 25 вересня 2014 року. В позові зазначив, що відповідно до умов договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку № 26205600101464 від 25.09.2014 року, укладеного між сторонами, відповідач відкрив позивачу поточний рахунок для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, зобовязався приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що надходять вкладнику, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, а позивач оплачувати надані послуги на умовах договору. В день укладення договору позивач перерахував на свій рахунок 90000 грн. поворотної фінансової допомоги у сумі 90000 грн., отриманої ним на підставі відповідного договору з Запорізьким виробничим підприємством «НЕОН» Українського товариства глухих від 25.09.2014 року. Отримати грошові кошти, що знаходяться на його поточному рахунку і є його власністю, позивач не може через відмову відповідача у поверненні коштів. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача перераховані на банківський рахунок на підставі договору між сторонами від 25.09.2014 року грошові кошти у сумі 90000 грн. В судове засідання позивач не зявився. Його представник надав суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За таких обставин суд у відповідності до ст. ст. 158,169 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу без участі позивача і його представника. Представник відповідача, належним чином повідомленого про час та місце вирішення спору, до суду не зявився з невідомих причин. Заперечення проти позову не надав. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України зі згоди представника позивача, висловленої в його письмовій заяві, вважає за можливе провести заочний судовий розгляд. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року сторони уклали договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № 26205600101464 (а. с. 6-7). Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. В силу ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. З наведеного положення цивільного закону випливає обовязок банка будь-коли видати або перерахувати з рахунка клієнта грошові кошти за розпорядженням клієнта, а правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта передбачені статтею1073 ЦК України, які полягають в обовязку негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Статтею 1074 ЦК України передбачено коло обмежень права клієнта щодо розпоряджання рахунком, до якого не відноситься договір позивача. Судом встановлено, що з 5 грудня 2014 року у публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» запроваджена тимчасова адміністрація (а. с. 29), тому суд доходить висновку про необхідність застосування при вирішенні цього спору наведених положень цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Метою цього Закону відповідно до статті 1 є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується [PERSON], в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення [PERSON] банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Надані суду письмові докази, зокрема: договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку у національній валюті (а. с. 6), повідомлення про ознайомлення з інформацією про системи гарантування вкладів фізичних осіб та умови вкладу, за яким [PERSON] не відшкодовує кошти згідно ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а. с. 11), виписка за операціями по рахунку № 26205600101464 (а. с. 8-10), платіжне доручення на перерахування 90000 грн. (а. с. 12) вказують на характер правовідносин сторін. Письмовими зверненнями від 02.04.2015 року та від 07.01.2015 року (а. с. 14, 15) які залишені без розгляду, позивач [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб про намір отримати суму грошового вкладу з поточного рахунка. Впровадження у фінансовій установі тимчасової адміністрації не впливає на зміст права позивача, реалізація якого гарантована і цивільним законодавством і Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому суд знаходить всі підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб. Судовий збір, від попередньої сплати якого позивача звільнено на підставі закону як споживача, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на користь держави.

Outcome: approved