Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа - філія Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівське Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне Депо про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач посилається на те, що 31.10.2020 о 17 год. 26 хв. водій [PERSON] рухався по проспекту Оболонському, 26 у м. Києві, керуючи тролейбусом «Богдан» TS0110 д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] , реєстраційний номер VIN: [NUMBER] , під його керуванням, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 08.12.2020 Оболонським районним судом м. Києва була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення № 756/1417/20, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] працював водієм у Філії Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівське Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне Депо та керував тролейбусом, який належить відповідачу, про що зазначено у додатках до схеми ДТП, що складалася співробітниками поліції, тому саме відповідач повинен відшкодувати завдану шкоду. Автомобіль HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] , якому під час ДТП 31.10.2020 було завдано технічних пошкоджень, на праві власності належить йому, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а тому він є належним позивачем по справі та має право вимагати відшкодування завданої шкоди. Тролейбус «Богдан» TS0110 д.н.з. [NUMBER] , перебуває на балансі філії відповідача, водій [PERSON] знаходився на час ДТП в трудових відносинах з відповідачем, обіймав посаду водія та на підставі шляхового листа водія № 01.54.58 від 31.10.2020 та здійснював заплановану роботу водія тролейбусу за маршрутом № 34 з визначенням плану повернення в депо о 19 год. 00 хв. Подія ДТП мала місце під час виконання водієм [PERSON] його трудових обов`язків, з 17 год. 10 хв. До 19 год. 00 хв., про причини простою через ДТП зазначено у шляховому листі водія № 01.54.58 від 31.10.2020. Також зафіксовано догану на ім`я водія [PERSON] під № 48 у журналі доган Філії Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівське Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне Депо за 4-й квартал 2020 року. З урахуванням наведеного відповідальність за завдання шкоди, завданої внаслідок ДТП автомобілю HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] , повинна нести Філія Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівське Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне Депо. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження звіт про оцінку КТЗ № 2-10/11 від 10.11.2020 вбачається, що внаслідок пошкодження технічного стану автомобілю вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу в результаті аварійних пошкоджень КТЗ HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням ПДВ на запчастини, становить 17 225,74 грн. Також він додатково поніс витрати на проведення експертного дослідження матеріальних збитків у розмірі 1500, 00 грн., витрати на професійну правову допомогу у складанні позовної заяви та представництва інтересів у суді у розмірі 2000, 00 грн. та судові витрати у розмірі 908,00 грн. Представник позивача - адвокат Левченко М.М. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із п. 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 31.10.2020 о 17 год. 26 хв. [PERSON] рухався по проспекту Оболонському, 26 у м. Києві, керуючи тролейбусом «Богдан» TS0110 д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] , реєстраційний номер VIN: [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08.12.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 грн. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] працював водієм у Філії Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівське Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне Депо та керував тролейбусом, який належить відповідачу, про що зазначено у додатках до схеми ДТП, що складалася співробітниками поліції, тому саме відповідач повинен відшкодувати завдану шкоду. Автомобіль HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] , якому під час ДТП 31.10.2020 було завдано технічних пошкоджень, на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Тролейбус «Богдан» TS0110 д.н.з. [NUMBER] , перебуває на балансі філії відповідача, водій [PERSON] знаходився на час ДТП в трудових відносинах з відповідачем, обіймав посаду водія та на підставі шляхового листа водія № 01.54.58 від 31.10.2020 та здійснював заплановану роботу водія тролейбусу за маршрутом № 34 з визначенням плану повернення в депо о 19 год. 00 хв. Отже, подія ДТП мала місце під час виконання водієм [PERSON] його трудових обов`язків, з 17 год. 10 хв. До 19 год. 00 хв., про причини простою через ДТП зазначено у шляховому листі водія № 01.54.58 від 31.10.2020. Також зафіксовано догану на ім`я водія [PERSON] під № 48 у журналі доган Філії Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівське Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне Депо за 4-й квартал 2020 року. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (частина перша статті 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України. Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не безпосередньо на особу, яка заподіяла таку шкоду, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини особи, яка завдала шкоди. Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Зазначений висновок узгоджується і з нормою частини першої статті 1172 ЦК України та частини другої статті 1187 ЦК України. Положення частини першої статті 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1187 ЦК України). У такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія. З урахуванням наведеного відповідальність за завдання шкоди, завданої внаслідок ДТП автомобілю HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] , повинна нести Філія Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівське Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне Депо. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що звіт про оцінку КТЗ № 02-10/11 від 10.11.2020, містить докладний опис проведених дій, відповідає Методиці автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є обґрунтованим, та таким, що може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Згідно звіт про оцінку КТЗ № 02-10/11 від 10.11.2020, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу КТЗ HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] , складає 17 225,74 грн. При цьому, позивачем у зв`язку з проведенням вказаного дослідження були сплачені кошти в сумі - 1500,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 09.11.2020, які пов`язані з витратами на проведення експертизи, а тому вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. З огляду викладеного, на користь позивача з відповідача, як винної у вчиненні ДТП особи, підлягають стягненню згідно оцінки у відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти в розмірі 17 225,74 грн. та витрати у зв`язку з проведенням експертного дослідження в розмірі 1500,00 грн. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.3. 4 ст. 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правничу допомогу мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені вимог про відшкодування таких витрат. Так відповідно до матеріалів справи позивачем зазначено про оплату правової допомоги в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Надана суду квитанція до прибуткового касового ордеру № 1 від 05.01.2021 про оплату витрат на правничу допомогу адвоката Левченко М.М. в розмірі 2000,00 грн. ( не є фінансовим документом, оскільки визначення поняття розрахункового документа наведено у ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Так, розрахунковий документ - документ встановленої форм та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Згідно з п. 6 ст. 9 цього Закону реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій. Отже виходячи з вказаних норм Закону розрахунковим документом за надані послуги може бути розрахункова квитанція заповнена вручну, проте цей документ має бути встановленої форми та змісту. Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 затверджено Положення про форму і зміст розрахункових документів, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350. Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматимуеться як розрахунковий (п.3). Серед вимог до розрахункової квитанції, що визначені розділом ІV цього Положення, міститься вимога про зазначення серії (чотири літери) та номеру (шість цифр), нанесені при виготовленні бланка квитанції. Вказана вимога при видачі адвокатом Левченко М.М., розрахунку за надану професійну правничу допомогу не була додержана, а тому такий документ не приймається як розрахунковий, окрім цього на надано договору на правничу допомогу, ордеру, в зв`язку з чим витрати на правничу допомогу задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Outcome: partial