Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 25.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № НМС0GА0000000007, згідно з яким останні отримали кредит в розмірі 40466,16 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відповідачами та Банком був укладений договір іпотеки, згідно п. 1.3 якого відповідачі надали в іпотеку трьохкімнатну квартиру, загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 41,40 кв.м., що розташована [ADDRESS]. 18.07.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського МРУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою на вищевказане майно накладено арешт. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 04.09.2013 року звернуто стягнення на вказану квартиру шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з укладанням від імені відповідачів договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем. У зв'язку з тим, що на спірну квартиру накладено арешт, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права іпотекодержателя та виконати рішення суду. За наведених обставин просить звільнити з-під арешту, накладеного 18.07.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського МРУЮ на нерухоме майно, належне на праві власності відповідачам, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 58,50 кв.м., житловою площею 41,40 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просив суд зняти арешт на 1/3 частину квартири, яка належить на праві власності [PERSON], оскільки саме на вказану частку був накладений арешт державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського МРУЮ постановою від 18.07.2011 року. Відповідачі, будучи у встановленому законом порядку відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явились, причини неявки не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, при вирішенні позову покладається на розсуд суду. В зв'язку з неявкою відповідачів, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах змінених в судовому засіданні представником позивача позовних вимог та наданих доказів, суд знаходить задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом, що передбачено ч.7 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», а ч. 4 вказаної статті передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Судом встановлено, що 25.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено кредитний договір № НМС0GА0000000007, згідно якого позичальники отримали на споживчі цілі кредит у розмірі 40466,16 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік з кінцевим терміном повернення 25.07.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 25.07.2008 року між Банком та відповідачами було укладено договір іпотеки квартири, згідно умов якого іпотекодавці надали Банку в іпотеку 3-кімнатну квартиру, загальною площею 58,50 кв.м., житловою площею 41,40 кв.м, яка належить останнім на праві власності на підставі договору міни, посвідченого Шепетівською державною нотаріальною конторою 09.02.1996 року по реєстру № 479, зареєстрованого в Шепетівському БТІ за № 5969, реєстраційний номер 24006507, та розташована в м. Шепетівка. [ADDRESS]. Як вбачається з даних витягу з Державного реєстру іпотек за № 199002042 від 25.07.2008 року іпотека даної квартири була зареєстрована в Державному реєстрі 25.07.2008 року. Внаслідок невиконання [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі за №2-19/2010р. від 10.02.2010 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за даним кредитним договором в сумі 43849,52 доларів США. На виконання вказаного рішення 22 лютого 2010 року судом був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] 351203,96грн. (еквівалент 43849,52 доларів США), який 18.03.2010 року надійшов на примусове виконання у відділ ДВС Шепетівського МРУЮ. 18 липня 2011 року державним виконавцем було накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належить відповідачу [PERSON] 30.08.2011 року виконавче провадження завершено у зв'язку з тим, що в ході примусового виконання рішення було встановлено, що за даною адресою зареєстрована неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], тому відсутні підстави для звернення стягнення на квартиру. Вказане підтверджується інформацією, наданою начальником відділу ДВС Шепетівського МРУЮ за вих. № 1594 від 23.02.2016 року та №04-28/13/2876 від 16.03.2016 року. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 04.09.2013 року, яке набрало законної сили 24.03.2014 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - вищевказану квартиру, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі - продажу з будь - якою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною предмета іпотеки, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на це вид майна. Зазначене рішення набрало законної сили, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені у судовому рішенні не підлягають доказуванню у суді. Таким чином наявність постанови державного виконавця від 18.07.2011 року про арешт належної на праві власності [PERSON] 1/3 частини [ADDRESS], перешкоджає позивачу виконанню рішення суду від 04.09.2013 року, в зв'язку з чим позов підлягає до задоволення, оскільки вимоги грунтуються на законі, договорах, підтверджені належними та допустимими доказами

Outcome: approved