Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї на його користь: завдану майнову шкоду (збитки), заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2\~ст.190 КК України, в розмірі 1 000, 00 грн; завдану моральну шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2\~ст.190 КК України, в розмірі 2 000, 00 грн. Свій позов мотивує наступним. З метою оренди житла він, за допомогою мережі Інтернет на сайті «OLX.ua» знайшов оголошення про здачу квартири в оренду. Зацікавившись одним з оголошень він зателефонував по номеру, вказаному у ньому та звязався з автором оголошення особою, яка представилася ветераном АТО на прізвище [PERSON] Під час розмови вони домовилися про час та дату заселення, а також про плату за проживання, при цьому особа, яка в телефонній розмові представилася [PERSON], вказала про обовязкову необхідність внести завдаток в розмірі 1000 грн, який необхідно перерахувати на картку Приватбанку, на що позивач погодився та 17 лютого о 16.40 здійснив перерахунок належних йому грошових коштів у сумі 1000 грн. Проте у подальшому жодних послуг з оренди житла він не отримав, оскільки номер мобільного телефону, вказаний в оголошенні був вимкнутий, а далі стало відомо, що особа, яка представилась як [PERSON] у дійсності не мала ніякого відношення до обєкту оренди, вказаного в оголошенні, останнє було розміщено у мережі Інтернет з метою вчинення шахрайських дій. У звязку з викладеним, 21.02.2017 позивач звернувся до поліції із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Надалі його було визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 12017080140000986, за результатами судового розгляду якої Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 14.02.2018 ухвалено вирок, яким встановлено, що внаслідок шахрайських дій грошима позивача заволоділа [PERSON], яка розпорядилася ними на власний розсуд. Своїми злочинними діями відповідач завдала йому матеріальну шкоду на суму 1000,00 грн, яку йому не відшкодовано. Також, внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 2000,00 грн. та яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з втратою своїх коштів. Були порушені його життєві плани та звичайні життєві звязки: за перераховані кошти він розраховував орендувати житло, оскільки не має власного житла та друзів і знайомих, у яких міг би переночувати. Для відпочинку і обігріву він планував використати орендовану нерухомість. У судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Надала копію свідоцтва про шлюб в підтвердження зміни свого прізвища з «Кравченко» на «Бляхарська». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 7\~ст. 128 КПК України\~особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Вироком\~Мелітопольського міськрайонного\~суду від\~14\~лютого 2018\~року встановлено,\~що на\~початку січня\~2017\~року,\~користуючись мережею\~інтернет,\~знаходячись на\~сайті знайомств\~«Табор»,\~[PERSON],\~познайомилась з\~невстановленою особою,\~в ході\~спілкування по\~мобільному телефону\~представився їй\~як Дмитро,\~та запропонував\~заробляти гроші\~шляхом шахрайських\~дій з\~банківськими картами\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк»,\~які зареєстровані\~на різних\~людей та\~які вона\~повинна була\~сама шукати\~та повідомляти\~їх реквізити\~Дмитру.\~Останній в\~свою чергу\~пояснив,\~що він\~буде розміщати \~ оголошення про здачу в оренду неіснуючих квартир в різних містах України та брати від людей грошові кошти в якості передоплати, після чого він буде повідомляти реквізити банківських карт, які [PERSON] повинна була знаходити самостійно та повідомляти їх Дмитру, а той в свою чергу видав би дані карти за свої чи своєї вигаданої дружини в залежності від статі особи, на кого зареєстрована дана карта. Після цього замовники здійснювали б на них грошові перекази в якості передоплати за оренду квартир, а [PERSON] повинна була б знімати кошти з даних карт та переказувати їх на інші банківські карти, які в ході телефонної розмови їй повідомляв Дмитро, на що остання погодилась та повідомила йому реквізити банківської карти ПАТ КБ «Приват Банк» № 5168-7426-0165- 7186 на імя [PERSON]. Далі, [PERSON] маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами інших громадян, шляхом їх обману, діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановленою особою, під виглядом здачі їм через інтернет - оголошення квартир в оренду, які у дійсності не мали в наявності, використовуючи банківську карту ПАТ КБ «Приват Банк» № 5168-7426-0165-7186 на імя [PERSON], на яку невстановлена особа просила потерпілих переказати передоплату за оренду. Після цього, 17.02.2017, користуючись мережею Інтернет, знаходячись на сайті «OLX.ua», даним оголошенням зацікавився [PERSON], який написав повідомлення на вищевказану сторінку яка належала невстановленій особі, з метою оренди квартири в м. Києві, вартістю 5000 гривень. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, невстановлена особа запропонувала [PERSON] перевести на даний рахунок гроші у розмірі 1000 гривень в якості передоплати, а після отримання грошей [PERSON] обіцяв зустрітись з ним для того щоб показати квартиру та передати ключі від неї, при цьому останній не мав даного майна, а також наміру його здавати в оренду [PERSON] Після того, як потерпілий [PERSON], 17.02.2017, за допомогою інтернет сайту «Приват 24», перерахував грошові кошти у розмірі 1000 гривень на банківський картковий рахунок у ПАТ КБ «Приват Банк» № 5168-7426-0165-7186 на імя [PERSON], [PERSON], зняла з вищевказаної банківської карти грошові кошти в сумі 1000 гривень, тим самим присвоїла їх собі, чим спричинила матеріальний збиток потерпілому [PERSON] на вищевказану суму. Даним судовим рішенням була встановлена винуватість відповідача у скоєнні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб. [PERSON] призначено покарання у виді\~обмеження волі строком на 2 (два) роки із застосуванням ст.75 КК України, з випробувальним строком в 1 рік. Вирок сторонами не оскаржено та набрав законної сили. Даним вироком питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому [PERSON] не вирішувалося. /а.с. 4-10/. Згідно з ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з наведеного, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди документально підтверджені та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно якого до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння\~позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи що в ході судового розгляду встановлена вина відповідача в заподіянні моральної шкоди позивачу,

Outcome: partial