Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виділ в натурі належної йому на праві власності Ѕ частини квартири [ADDRESS] та зобов'язання не перешкоджати в користуванні власністю. Свої вимоги мотивує тим, що під час подружнього життя позивач та відповідач стали співвласниками нерухомого майна, а саме квартири під [ADDRESS], це підтверджується договором купівлі-продажу укладеного 05 квітня 2000 р. Після розірвання шлюбу у 2014 році [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання квартири спільною сумісною власністю, визнання права власності, припинення права власності. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2017 року позов задоволено в повному обсязі. Зазначеним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2017 року, квартиру визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. За відповідачкою було визнано право приватної власності на 1/2 квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] а за [PERSON] на вказану частину квартири право власності припинено (а.с. 7). На даний час позивач [PERSON] з відповідачкою не можуть домовитись щодо порядку користування належними їм частинами власності. Крім того, між ними є неприязні стосунки, тому виникла необхідність звернутись до суду з метою виділення в натурі частини квартири. Разом с позовом було подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року на квартиру було накладено арешт та заборона відчуження у будь якій спосіб. Ухвалою суду від 30 жовтня 2017 року по вищевказаній справі було призначено судово будівельно-технічну експертизу, виконання якої було доручено сксперту Солодовніковій Л.М. (а.с. 30-31). Результати даної експертизи надійшли до суду у вигляді висновку № 1-113/17 від 31.01.2018 року (а.с. 69-93). Позивач у судове засідання з'явився на позові наполягав. Представник позивача на судовому засіданні був присутнім, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти поділу квартири в натурі, але наполягав на тому, що б поділ відбувався за першим варіантом поділу, згідно наданих варіантів у висновку екперта. Відповідач у судовому засіданні підтримав свого представника. Суд, вивчивши позовну заяву, вислухавши сторін по справі та їх представників, дослідивши надані докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу укладеного 05 квітня 2000 року, зареєстрованим за номером 1-1006 та підписано Державним нотаріусом, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупцем)(а.с. 6), позивач набув право власності на нерухомого майно, а саме квартири під [ADDRESS]. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2017 року дану квартиру визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. За позивачкою визнано право приватної власності на 1/2 квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] а за [PERSON] на вказану частину квартири право власності припинено (а.с. 7). Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя вирішив задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову, та ухвалою суду від 11 вересня 2017 року було накладено арешт на вищезазначену квартиру (а.с. 14-16). З метою визначення частини квартири в натурі для подальшого безперешкодного користування майном колишнім подружжям, позивачем разом з позовом подано до суду заяву про призначення будівельно-технічної експертизи (а.с. 4). Під час судового засідання 30 жовтня 2017 року було вирішено питання про призначення будівельно-технічної експертизи. Виконання ухвали від 30 жовтня 2017 року про призначення експертизи покладено на судового експерта Солодовнікову. Л.М. Провадження по справі запинено до проведення експертизи. 04.02.2018 р. справа повернулась до суду з висновком експерта. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1,2,3 ст. 319 ЦПК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За нормою ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. За положеннями ст. 361 ЦК Україниa, співвласник має право самостійно розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. З роз'яснень викладених у п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року вбачається, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. 01 лютого 2018 року до канцелярії суду надійшов висновок № 1-113/17 судової будівельно-техічної експертизи від 31.01.2018 року (а.с. 69-93) та ухвалою 05 лютого 2018 року провадження по справі відновлено (а.с. 94). Згідно висновку експерта, було запропоновано два варіанти поділу в натурі між співвласниками квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні було встановлено, що в іншій квартири, поруч з приміщенням № 3, скрізь стіну яка розділяє ці квартири мешкає відповідач (а.с.89). Цю обставину підтвердив також позивач. Представник позивача зазначала, що такий стан речей виник тому що відповідач перешкоджає користуванню квартирою тому просила виділити позивачу в натурі варіант запропонований експертом для І власника. Але суд не приймає до уваги ці посилання, оскільки на їх підтвердження позивачем та його представником не надано жодного допустимого та належного доказу. Про забезпечення доказів з заявами до суду не звертались. Не доведено позивачем також наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання не перешкоджати в користуванні власністю. Відповідач заперечувала що вона перешкоджає відповідачу в користуванні квартирою, яка знаходиться поруч. З огляду на вищезазначене, суд, дослідивши висновок експерта встановлює такий порядок виділення в натурі Ѕ частини квартири співвласників. [PERSON] виділити в натурі 1/2 частину квартири [ADDRESS], та виділити в натурі наступні приміщення відповідно до висновку № 1-113/17 судової будівельно-технічної експертизи від 31.01.2018 року, за варіантом для співвласника ІІ (додаток 3 експертизи), а саме: кімнати №2 і коридору №1, загальною площею 63,90 м2. Дані приміщення переобладнати у квартиру, що включає: житлову кімнату, кухню, убиральню (або поєднаний санвузол), передпокій, комору. Для виділення зазначеної частині в натурі співвласнику ІІ - [PERSON] необхідно виконати відповідно до експертизи наступні будівельні роботи по переплануванню приміщень: -пристрій перегородки у коридору «1» з наступними розмірами: від стіни коридору «1*» довжиною 3,5 метра з відступом 7,6 метра, товщина перегородки - 0,20 метра на всю висоту; -будівельні роботи по переобладнанню приміщення складу у приміщення квартири. Площі житлової кімнати, кухні, санвузлу і коридору, співвласник визначає на свій розсуд з врахуванням вимог до вище перелічених приміщень квартири згідно ДБН В.2.2-15-2005 р. Вхід до виділеної частини квартири здійснити з організацією входу на власний розсуд. Співвласнику І відповідно до присудженого позивачу варіанту виділу Ѕ частини квартири необхідно виконати відповідно до експертизи наступні будівельні роботи по переплануванню приміщень: -закласти дверний отвір між приміщеннями «2» і «3»; будівельні роботи по переобладнанню приміщення складу у приміщення квартири. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що позивач поніс судові витрати, які складаються з судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 640,00 грн. (а.с. 2), судового збору за заявою про запезпечення позову у розмірі 320,00 грн. (а.с. 1), та за виплату винагороди експерту за надання ним експертного висновку у розмірі 4000 тис. грн. (а.с. 110) Тому, суд вважає за необхідне розділити судові витрати між сторонами по справі, зобов'язати відшкодувати відповідачем половину витрат, які поніс позивач з огляду на часткове задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial