Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання часток у спільній сумісній власності. Посилаючись на те, що [PERSON] був співвласником земельної ділянки загальною площею 0,0285 га, кадастровий номер 7310136600:07:004:0132, що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська,12. Співвласниками вказаної земельної ділянки є позивач [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] 04.06.2015 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на вищевказану земельну ділянку. Спадкоємцями [PERSON] за законом першої черги є його доньки Герман В,В.,[PERSON], та дружина [PERSON] Оскільки спадкодавець володів великим обємом нерухомого майна, яке спадкують троє спадкоємців, то останніми було укладено договір про поділ спадщини від 07 березня 2016 року. У відповідності до вказаного договору позивач успадковує 1/5 частину квартири №2, що знаходиться в м. Чернівці, по вул. Буковинській в будинку №12. Виходячи з того, що позивач прийняла спадщину після померлого батька [PERSON]А та оформила своє право на спадщину на 1/5 квартири №2, що розташована на земельній ділянці, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/5 даної земельної ділянки не може, оскільки частки співвласників земельної ділянки не виділенні, та просить суд визначити, що частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку загальною площею 0,0285 га, кадастровий номер 7310136600:07:004:0132, що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська,12, рівними і складають по 1/5 частині кожному співвласнику. Ухвалою судді від 14.01.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви зазначені в ухвалі, терміном 10 днів з дня отримання даної ухвали. Ухвалою судді від 12.02.2019 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До початку судового засідання представник позивача, подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, прийняти рішення по справі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До початку розгляду справи по суті відповідачі подали до суду письмові заяви, в яких просять суд справу розглядати за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують, позов визнають в повному обсязі. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №815808 батько позивача [PERSON], позивач та відповідачі є співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,0285 га, кадастровий номер 7310136600:07:004:0132, що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська,12. Батько позивача [PERSON] помер 04.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-МИ №165737 від 18.10.2016 року. Як вбачається з довідки приватного нотаріуса [PERSON] спадкоємцями [PERSON] за законом першої черги згідно статті 1241 Цк України, є його доньки Герман В,В.,[PERSON], та дружина [PERSON] 07.03.2016 сторони уклали договір про поділ спадщини. Приватний нотаріус [PERSON] постановою від 26.03.2019 року відмовила у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно із ч. 1\~ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. \~\~\~\~\~\~Згідно із\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Беручи до уваги зазначені вище обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, слід визнати, що позивач правомірно звернувся до суду з позовом про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності, оскільки при цьому сторони укласти договір щодо визначення часток у добровільному порядку не можуть у зв'язку із смертю співвласника [PERSON], що відповідає правовим позиціям п.17 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Тобто, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених\~ст. 16 ЦК України\~з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.\~\~ За змістом статей\~355,\~368-372 ЦК України\~вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пленум Верховного Суду України у п.5\~постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~роз'яснив, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Оскільки нерухоме майно належить сторонам та померлому [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності по 1/5 частини кожному. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами [PERSON],[PERSON], [PERSON] до суду подано заяви про визнання позову. \~ \~ Суд,\~відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України\~оцінивши докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів,\~а також\~оцінивши достатність\~і взаємний\~звязок доказів\~у їх\~сукупності приходить\~до висновку,що порушене право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved