overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 12.11.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, з вересня 2014 року проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог з підстав, викладених у позові, та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.11.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 12.12.1981 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у звязку з несхожістю характерів, відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розділ майна не мають. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій наполягав на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просив справу розглянути у його відсутність та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причина не явки суду не відома. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.12.1981 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільно не проживають, що за думкою суду свідчить про розпад сімейних звязків. Спір про розподіл майна відсутній. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 13.09.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів та відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог на підставах, зазначених у позові та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 13.09.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 13.10.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у звязку з несхожістю характерів, відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розділ майна та місце проживання дитини не мають. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог з підстав, зазначених у позові та просив справу розглянути за його відсутністю та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причину не явки суду не повідомила. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 13.10.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Сторони спільно не проживають, що за думкою суду свідчить про розпад сімейних звязків. Спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 13.12.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння та різних характерів. Спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна не мають. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 13.12.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Проживають окремо. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 14.02.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та втратою почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.02.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 14.03.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка також надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14.03.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, проживають окремо. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 14.04.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння та різних характерів. Спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна не мають. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог на підставах, зазначених у позові та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14.04.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Проживають окремо. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 14.05.1988 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. \~ \~ \~ \~Позивач у позові просив справу розглянути за його відсутністю, на розірванні шлюбу наполягав. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні 05.11.2018 року заперечувала проти розірвання шлюбу через не вирішення з позивачем майнового спору, у судові засідання 16.11.2018 та 19.12.2018 року не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. \~ \~ \~ \~Суд, зясувавши думку відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14.05.1988 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 16.04.1992 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у звязку з несхожістю характерів, відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розділ майна та місце проживання дітей не мають. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в якій наполягали на задоволені позовних вимог на підставах, зазначених у позові та просили справу розглянути у їх відсутність та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причина не явки суду не відома. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.04.1992 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Сторони спільно не проживають, що за думкою суду свідчить про розпад сімейних звязків. Спір про розподіл майна та місце проживання дітей відсутній. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 16.07.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів та відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден. Спора про розподіл майна та місце проживання дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій наполягав на задоволені позовних вимог з підстав, викладених у позові та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти розірвання шлюбу з підстав, викладених у письмових запереченнях. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.07.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних звязків, спір про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved