Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з дати звернення до суду та до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рідним батьком їх повнолітньої дитини є відповідач. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Їх повнолітній син навчається на денному відділенні в Тернівському професійному гірничому ліцеї, тому не має можливості працювати, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку на утримання повнолітнього сина, а також просить суд про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивач та відповідач є рідними батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається за денною формою навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї, навчання триватиме до 20 лютого 2016 року /а.с.3,8/. Як вбачається з довідки про реєстрацію та склад сім'ї, позивач разом з сином зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]/1 кв.5 /а.с.7/. У звязку з продовженням навчання дитина потребує матеріальної допомоги. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач є батьком повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, син не досяг віку двадцяти трьох років, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки батько має можливість надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін, той факт, що син сторін навчається, проживає з позивачем, та те, що відповідач працює, отримує заробітну плату, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період навчання але не більше, ніж до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved