Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 2686, 57 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 06 листопада 2006 року сторони уклали договір про надання населенню послуг з теплопостачання № 04473, згідно якого виконавець надає послуги з теплопостачання, а споживач зобов'язується сплачувати надані послуги з теплопостачання по встановленими згідно встановлених законодавством цінами у строки, що передбачені цим договором. За період з листопада 2006 року по жовтень 2008 року відповідачу були надані послуги, які належним чином відповідачем не оплачено, що стало підставою для зверненням із відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив застосувати строки позовної давності. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 06 листопада 2006 року був укладений договір про надання послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором № 04473 (а.с. 4-7). Згідно рахунку [NUMBER], наданого позивачем, відповідачу надавалися послуги з теплопостачання в період з листопада 2006 року по жовтень 2008 року, відповідачем за надані послуги сплачено не було, а тому на час подання позову до суду заборгованість склала 2686, 4 грн. (а.с.8). Феодосійським міським судом 20 липня 2012 року надано судовий наказ, яким наявну заборгованість стягнуто. Ухвалою Феодосійського міського суду АРК від 14 вересня 2012 року наказ скасовано (а.с.12) Спірні правовідносини сторін регулюються договором та ст.ст. 526, 903 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з пунктом 4.1 Договору платежі за послуги повинні вноситися не пізніше 10-го числа місяця, який наступає за місяцем розрахунковим. Оскільки відповідач не виконував умови договору належним чином, права позивача є порушеними. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено загальний строк позовної давності 3 роки. Згідно зі ст. 267 ЦК України, сплив строку позовної давності є підставо для відмови у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що позивач звернувся за захистом своїх прав у липні 2012 року. Таким чином, позивачем пропущено строки позовної давності для звернення із захистом прав щодо стягнення заборгованості за листопад 2006 року по жовтень 2008 року, судом не встановлено, що відповідачем здійснено дії щодо визнання боргу, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити з підстав пропущення позивачем строку позовної давності. Вказані вище обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Повний текст рішення складено 24 лютого 2014 року.

Outcome: dismissed