Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат та відсотків за користування чужими коштами. Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2013 р. зі [PERSON] на його користь стягнуто грошові кошти в сумі 16 160 грн. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2013 року вищевказане рішення залишено без змін. Зазначене рішення набрало законної сили. Вважає, що з моменту набрання законної сили рішенням суду, між ним та відповідачем виникло зобов»язання щодо повернення грошових коштів у розмірі 16\~160 грн. На момент подання даної позовної заяви відповідач грошові кошти не повернув та продовжує ними користуватися, а рішення суду залишилося невиконаним. Оскільки з моменту набрання рішенням законної сили 20.08.2013 року по дату пред»явлення даного позову відбулося знецінення національної валюти, він зазнав та продовжує зазнавати збитки, та просить стягнути з відповідача на його користь 14\~586,62 грн. інфляційних втрат та 7\~919,32 грн. проценти за користування чужими коштами. Розрахунок по вказаній заборгованості зроблені позивачем та надані до суду. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги, викладені в позові, не запречував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з»явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи, які повертаються до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2013 р. зі [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто безпідставно набуті кошти у розмірі 16 000 гривень та 160 грн. судового збору. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20.08.2013 року дане рішення залишено без змін. На теперішній час кошти відповідачем позивачу не повернуті. Частиною 2 ст.1214 ЦК України визначено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 8 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Оскільки розмір процентів за користування безпідставно отриманими коштами не встановлено, нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами здійснюється із застосуванням аналогії закону на підставі приписів ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, яка регулює подібні відносини та встановлює, що у разі не встановлення договором розміру процентів, як в даному випадку, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З розрахунком процентів за користування чужими грошима, наданим позивачем, суд згоден. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування чужими грошима підлягають повному задоволенню у розмірі 7\~919,32 грн. за період з 20.08.2013 року по 19.07.2016 року. Згідно із частиною другою ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов»язання боржник, який просточив його виконання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов»язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов»язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. В даному випадку зобов»язаня зводиться до сплати грошей, відтак є грошовим зобов»язанням, а тому в цій частині позовні вимоги також підлягають повному задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст. 526, 536, 625, 1212, 1214 ЦК України і

Outcome: approved