Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняття їх з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що є власником вказаної квартири, в якій відповідачі значаться зареєстрованими. При цьому, відповідачі фактично у вказаній квартирі не проживають, жодних витрат на її утримання не несуть, у зв'язку з чим наявна значна заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідачів позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно даних Свідоцтва про право власності [NUMBER], виданого 30.09.2015 р. Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києва, позивач є власником квартири [ADDRESS] Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки ТОВ «Рада 1» ф.№ 3 від 30.10.2015 р. № 01-0233 у вказаній квартирі [PERSON] значиться зареєстрованим з квітня 2009 р., а [PERSON] - з грудня 2008 р. Станом на вересень 2015 р. по вказаній квартирі наявна заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 59025,46 грн. Згідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Окрім того, положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оскільки відповідачі значаться зареєстрованими у квартирі [ADDRESS], власником якої є позивач, при цьому, відповідачі у квартирі не проживають без поважних причин тривалий час, участь у витратах на оплату житлово-комунальних послуг не несуть, що не заперечується представником відповідачів, який визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved