Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19 липня 2006 року [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до п.3.2, п.3.3 зазначених Умов та Правил відповідач також надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він надав право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач посилається на те, що у відповідності до умов договору він свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, визначеному договором, а відповідач свої зобовязання не виконав належним чином, у звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 14626 гривень 87 копійок, з яких: 2398 гривень 91 копійка, 12227 гривень 96 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом. При цьому позивач зазначає, що підлягає врахуванню те, що 05 листопада 2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3349 гривень 59 копійок , у звязку з чим розмір зазначеної заборгованості зменшується на вказану суму та становить 11277 гривень 28 копійок. Крім цього, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховано штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 563 гривні 86 копійок (процентна складова), у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку в загальному розмірі 12341 гривня 14 копійок. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.61), в судове засідання 31 травня 2018 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.26), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання 31 травня 2018 року не зявився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с.64). У звязку\~з неявкою\~у судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~у відповідності\~з ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~розгляд справи\~здійснювався без\~фіксуваннясудового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.23-25), як позикодавцем та відповідачем [PERSON] липня 2006 року, відповідно до якої відповідач висловив бажання на оформлення на своє імя кредитки з базовою ставкою 7% на місяць на залишок заборгованості, був укладений договір від 19 липня 2006 року (а.с.13), оскільки відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Своїм підписом в заяві від 19 липня 2006 року відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с.13 на звороті), а відповідно до п. п.3.1-3.3 Умов та Правил надання банківських послуг позивач зобовязався надати позивачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, який був встановлений у відповідності до п. 3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 250 гривень. В свою чергу відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором, а банк відповідно до п.5.2 Умов та Правил надання банківських послуг має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором, а при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову п.8.6. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, в звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року виникла заборгованість в розмірі 14626 гривень 87 копійок, з яких 2398 гривень 91 копійка заборгованість за тілом кредиту, 12227 гривень 96 копійок заборгованість по відсоткам за користування кредитом. При цьому,\~при визначені\~розміру наявної\~на цей\~період заборгованості,\~позивач зазначив,\~що підлягає\~врахуванню той\~факт,\~що заборгованість\~за кредитом\~в сумі\~3349\~гривень 59\~копійок вже\~була стягнута\~з відповідача\~на користь\~позивача за\~виданим Солонянським\~районним судом\~Дніпропетровської області\~05\~листопада 2008\~року у\~справі №2-н-179/08\~судовим наказом\~(а.с.7),\~який відповідачем\~фактично не\~виконаний.\~У звязку\~з зазначеним,\~фактичний загальний\~розмір заборгованості\~за даним\~позовом на\~зазначений вище\~період за\~розрахунком позивача\~за кредитом\~та процентами\~ становить 11277 гривень 28 копійок, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, який порушив умови договору щодо своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах позовних вимог. Також підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~відповідно до\~пункту 8.6\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг\~нарахований штраф\~в сумі\~500\~гривень (фіксована\~частина)\~та 563\~гривні 86\~копійок (процентна\~складова),\~що підтверджується\~наявним в\~матеріалах справи\~розрахунком заборгованості\~за спірним\~кредитним договором\~(а.с.8-11),\~який свідчить\~про істотне\~порушення відповідачем\~умов кредитного\~договору. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом та процентам за користування кредитом в загальному розмірі 11277 гривень 28 копійок (14626,87 грн. 3349,59 грн.), а також нарахований відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 563 гривні 86 копійок (процентна складова), а всього -12341 гривня 14 копійок. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за спірним кредитним договором б/н від 19 липня 2006 року заборгованості у загальній сумі 12341 гривня 14 копійок є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved