Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 лютого 2016 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №184/16 про надання останній кредиту в сумі 25560 грн. 00 коп. строком на 30 місяці починаючи з 10 лютого 2016 року по 09 серпня 2018 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідачка [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідачка повинна була повернути 25560 грн. 00 коп. в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п. 4.1 кредитного договору із розрахунку 2,3% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. Відповідачка [PERSON] не належним чином виконувала свої зобов`язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявилися в тому, що відповідачка не сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Станом на 16 червня 2017 року сума кредиту не повернена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 20449 грн. 56 коп.. Згідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] повинна повернути: 20449 грн. 56 коп. - залишок по кредиту; 24585 грн. 24 коп. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, тобто заборгованість становить 45034 грн. 80 коп. Виконання зобов`язань відповідачки за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного 10 лютого 2016 року за № 184/16 договору поруки, солідарною порукою фізичної особи - відповідача [PERSON] , відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобов`язаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачка [PERSON] зобов`язалася перед позивачем відповідати солідарно з відповідачкою [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язання за кредитним договором № 184/16 від 10 лютого 2016 року. Відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачці письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у зв`язку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом до відповідачки як боржника про примусове стягнення за кредитним договором заборгованості за кредитом та відсоткам. Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов визнали частково та не заперечувала проти стягнення з відповідачки [PERSON] суми заборгованості в розмірі 9110 грн., в задоволенні іншої частини позову просили відмовити. Пояснили, що передбачена договором умова про сплату відповідачкою 21,76% від суми кредиту, крім нарахування 2,3 % за користування кредитом, вказує на нечесність та добросовісність, тому розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачки складає 9110 грн. Відповідачка [PERSON] , яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила (а.с. 132, 133). З`ясувавши думку представника позивача, відповідачки [PERSON] та її представника, суд враховуючи, що відповідачка [PERSON] , повідомлена про час та місце судового засідання належним чином, постановив проводити судовий розгляду у відсутність відповідачки [PERSON] . Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року провадження по справі було зупинено, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] до кредитної спілки «Союз-Дніпро», третя особа - [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки (а.с. 75). Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року провадження по справі поновлено, оскільки підстави для його зупинення відпали. Суд, заслухавши представника позивача, відповідачку [PERSON] та її представника, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №184/16 від 10 лютого 2016 року (а.с. 6-7) про надання останній кредиту в сумі 25560 грн. 00 коп. терміном на 30 місяці зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 2,3 % на залишок заборгованості за кредитом, а також процентів, нарахованих згідно п. 4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 09 серпня 2018 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 25560 грн. 00 коп. згідно видаткового касового ордеру №23 від 10 лютого 2016 року, а відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на ім`я позивача, починаючи з 16 березня 2016 року та погасити кредит не пізніше 09 серпня 2018 року, а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобов`язань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-10561 ЦК України (а.с. 6-7). Оскільки відповідачка порушила строки сплати кредиту та відсотків, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 5). Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п. 4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Виконання умов кредитного договору забезпечувалось солідарною порукою фізичної особи - відповідача [PERSON] згідно договору поруки №184/16 від 10 лютого 2016 року, відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобов`язалися перед позивачем відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язання за кредитним договором №184/16 від 10 лютого 2016 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником, а у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачка отримала кредит у сумі 25560 грн. 00 коп., але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов`язання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у зв`язку з чим позивачем їй 31 січня 2017 року направлялася претензія з вимогою про погашення заборгованості за кредитом, але і після цього відповідачкою не були виконані умови зобов`язання, що свідчить про істотне порушення нею в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди (а.с. 12). На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів борг по укладеному між сторонами 10 лютого 2016 року кредитному договору станом на 16 червня 2017 року в розмірі 45034 грн. 80 коп. з яких 20449 грн. 56 коп. залишок по кредиту та 24585 грн. 24 коп. проценти за користування кредитом, оскільки до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд не приймає доводи відповідачки [PERSON] та її представника, щодо нечесних та недобросовісних умов кредитного договору №184/16 від 10 лютого 2016 року, оскільки рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до кредитної спілки «Союз-Дніпро», третя особа - [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки, в задоволені позову відповідачки [PERSON] , щодо визнання недійсним вказаного кредитного договору саме з цих підстав відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 05 грудня 2018 року (а.с. 102-116). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 553, 555, 610-615, 626, 1054-10561 ЦК України;

Outcome: approved