Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», в якому просить стягнути пеню за порушення строків оплати страхового відшкодування в розмірі - 4550,09 грн., 3% річних в розмірі 230,27 грн., втрати від інфляції в розмірі 7889,11 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в результаті ДПТ, яка мала місце 07 серпня 2014 року було пошкоджено його автомобіль «Форд Транзиит» д.н. [NUMBER]. Винною у вказаній ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс». 8 серпня 2014 року він повідомив відповідача про настання страхового випадку, 05 вересня 2015 року подано заяву про виплату страхового відшкодування, до якої надано всі необхідні документи. Проте, лише 01 квітня 2015 року він отримав відповідь від відповідача про прийняття рішення про виплату йому страхового відшкодування в розмірі 19 380,16 грн. У зв'язку з тим, що відповідач порушив строки виплати страхового відшкодування, він звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення на позовну заяву, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, 07 серпня 2014 року близько 16:40 год. по вул. Лаврська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд Транзит», д.н.з. [NUMBER], власник якого є [PERSON], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль, який належить на праві власності [PERSON], доказів зворотного суду не надано. Постановою Печерського районного суду м. Київ від 05 вересня 2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Хундай», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], під час заподіяння ДТП була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до поліса серії АС № 6908313. 08 серпня 2014 року позивач повідомив відповідача про подію ДТП та звернувся до відповідача з заявою про отримання страхового відшкодування. 05 вересня 2014 року позивачем було подано відповідачу заяву до відповідача з реквізитами для перерахування страхового відшкодування. У зв'язку з тим, що страхове відшкодування позивачу не виплачувалось, 02.02.2015 року на адресу відповідача адвокатом [PERSON], був направлений адвокатський запит про надання інформації щодо ходу розгляду страхової справи та дати виплати страхового відшкодування. 01 квітня 2015 року відповідачем на адвокатський запит була надана відповідь про прийняття рішення про виплату власнику автомобіля «Форд Транзит», д.н.з [NUMBER], страхового відшкодування в розмірі 19 380,16 грн., про що складено страховий акт № 1269/14/50/ЦВо4/01/02. Відповідно до платіжних доручень № 3174 від 15 травня 2015 року на суму 5000 грн., №№ ЦО03677, 03676 від 29 травня 2015 року на суму 5000 грн. та 6000 грн., № 450 від 28 травня 2015 року на суму 3380,16 грн., відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування частинами на суму 19 380,16 грн. Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до п.12.1 ст.12 даного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Пунктом 36.2 статті 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так, згідно з п.36.5 ст.36 цього ж ЗУ за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У зв'язку з порушенням встановлених законом строків виплати страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. З розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом, в судовому засіданні, пеня за порушення строків оплати страхового відшкодування за період з 03.01.2015 р. по 06.02.2015 р., з 07.02.2015 р. по 15.05.2015 р. нарахована на суму19 380,16 грн., з 16.05.2015 р. по 27.05.2015 р. нарахована на суму 14 380,16 грн., з 28.05.2015 р. по 02.06.2015 р. на суму 11 000 грн., становить - 4550,09 грн., 3% річних за вказані періоди - 230,27 грн., втрати від інфляції за аналогічні періоди - 7889,11 грн. Проте, суд вважає, що не підлягають стягненню з відповідача витрати на правову допомогу, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Згідно із ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи викладене, а також те, що позивачем відповідна заява суду не надавалась, в зв'язку із чим ухвала суду про допуск особи, яка має право на надання правової допомоги, не виносилась. Позивачем не надано до суду обґрунтованого розрахунку належної до сплати суми на оплату правової допомоги та наданих послуг. Підписання Додаткової угода № 1 До договору про надання юридичних послуг свідчить про погодженням між сторонами суми авансу, яка становить 2000 грн., однак на думку суду не є належним доказом фактичної оплати наданих послуг. Крім цього, в судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити, яка сума на оплату правової допомоги взагалі була сплачена позивачем. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved