Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому зазначає, що 15.07.1995 року між ним та відповідачем був укладений договір про передачу йому у безкоштовне користування житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, [ADDRESS], строком на дванадцять місяців. Строк дії зазначеного договору сплив 15.07.1996 року, проте відповідач не пред,явила до нього вимог про повернення вищезазначего будинку, тому він продовжував сумлінно користуватися житловим будинком та земельною ділянкою, які розташовані за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, [ADDRESS] З моменту укладення договору про передачу вищезазначеного будинку та земельної ділянки пройшло понад дев,ятнадцять років, і до теперішнього часу він безперервно та сумлінно користується житловим будинком та земельною ділянкою, проводить капітальний і косметичний ремонт, несе витрати пов'язані з користуванням будинком та земельної ділянкою. У зв,язку з наведеним, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] У відкрите судове засідання позивач не з,явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглянути в його відсутність. У судове засідання представник відповідача надала заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила справу розглянути в її відсутність. Суд, дослідивши всі обставини справи, вважає позов обґрунтованим з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.1995 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про передачу позивачу у безкоштовне користування житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, [ADDRESS], строком на дванадцять місяців (а.с.19). Строк дії зазначеного договору сплив 15.07.1996 року, проте [PERSON] не пред,явила до позивача вимог про повернення вищезазначего будинку та земельної ділянки. Таким чином, протягом дев,ятнадцяти років, позивач фактично, безперервно та відкрито мешкає у вищезазначеному будинку та користується земельною ділянкою. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 08.10.2015 року, відповідач [PERSON], [INFO] померла [INFO] року ( а.с.29-30). Відповідно відповіді на запит Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області №641/01-16 від 08.10.2015 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року до Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області та приватних нотаріусів Рубіжанського міського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї спадкоємці не зверталися, тобто спадкові справи не заводилися (а.с. 31-32). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном- протягом п,яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивач добросовісно заволодів зазначеним житловим будинком та земельною ділянкою і з 1996 року продовжує відкрито, безперервно володіти ними,отже позовні вимоги є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved