Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що після смерті його тітки [PERSON], померлої [INFO] року, відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Інші 2/3 частини вищевказаної квартири належать йому на праві приватної власності. Відповідно до заповіту від 07.05.1998 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-936, [PERSON] заповіла йому належну їй 1/3 частину спірної квартири, однак у встановлений законом строк спадщину він не прийняв через тривалу відсутність у м. Маріуполі. Спадкоємців першої черги за законом у померлої немає, тому, будучи спадкоємцем другої черги за законом, він має право на отримання спадщини після смерті тітки. Звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, йому було роз'яснено, що всі реєстри з виконаних нотаріальних дій до 2001 року були здані на зберігання до обласного нотаріального архіву м. Донецька та на теперішній час отримати копію другого заповіту [PERSON] не доводиться можливим, у зв'язку з чим нотаріус позбавлений можливості встановити повне коло спадкоємців. Таким чином він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право спадщини за законом, тому був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник - адвокат Шевчук Н.А. надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] також надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю осіб, які не з'явилися до суду, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів для вирішення по суті спірних правовідносин. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 04.12.2009 року, виданому МКП «Маріупольське БТІ», [PERSON] на праві приватної власності належать 2/3 частини квартири [ADDRESS] /а.с. 9/. Даний факт також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.11.2009 року, зареєстрованим в реєстрі за № 8-4237 /а.с. 8/. Інша 1/3 частина квартири [ADDRESS] належала [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності № 36757 від 05.06.1995 року /а.с. 7/. У судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] доводилася позивачу [PERSON] тіткою (рідною сестрою його матері [PERSON], померлої [INFO] року). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], померла [INFO] року /а.с. 16/. З заповіту від 07.05.1998 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-936, вбачається, що [PERSON] заповіла належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS], [PERSON] /а.с. 12/. Згідно відповіді Першої маріупольської державної нотаріальної контори вих. № 242/01-09 від 10.02.2012 року, даною нотаріальною конторою були посвідчені заповіти від імені [PERSON]: 07.05.1998 року за реєстровим № 1-926 та 08.09.2000 року за реєстровим № 8-4368, але у зв'язку з тим, що нотаріальні документи з 1943 року по 2001 рік включно було передано на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться у м. Донецьку, територія якого на теперішній час тимчасово не підконтрольна владі України. /а.с. 26/. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців першої та другої черг за законом немає, беручи до уваги визнання позовних вимог представником відповідача, а також той факт, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом оформити своє право на спадщину, суд вважає за можливе захистити права позивача [PERSON] у судовому порядку та визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved