Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 12 серпня 2012 року о 03 год. 00 хв. в м. Житомир по вул. Черняхівського, 106, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі трьох автомобілів: «ВАЗ 11173», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON], «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] , який є його власником та «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який є його власником. Внаслідок зазначеної ДТП, автомобіль потерпілого - [PERSON], отримав механічні пошкодження, що підтверджується первісною довідкою ДАІ, розширеною довідкою ДАІ, страховим актом №25797Р/40/2012 від 28.09.2012 року та №27748Р/40/2012 від 23.10.2012 року, доданих до позовної заяви. На момент ДТП, між [PERSON] та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.11.2011 року №АВ/0530690. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку. 16.08.2012 року експертом [PERSON] було проведено оцінку автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] стосовно вартості матеріального збитку, завданого заявникові в результаті пошкодження його транспортного засобу. [PERSON] також звернувсядо позивача із заявою про настання страхового випадку. 18.05.2009 року експертом [PERSON] проведено оцінку автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] стосовно вартості матеріального збитку, завданого заявникові в результаті пошкодження транспортного засобу. На підставі вищевказаних страхових актів та заяв, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26 333 грн. 92 коп. Богунським районним судом м. Житомира були розглянуті адміністративні матеріали та визнано [PERSON] винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 130 ч.2 КУпАП. Відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені законом. 20 листопада 2012 року відповідачу було направлено лист-претензію №162 ТАС з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, однак відповідач жодним чином не відреагував, суму страхового відшкодування не сплатив. На підставі наведеного, позивач звернувсядо суду з даним позовом тапросить ухвалити рішення, якимстягнути з [PERSON] на уористь ПАТ «СГ «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 26 333 грн. 92 коп., а також судовий збір в розмірі 263 грн. 34 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судові засідання тричі не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, а тому враховуючи, що відповідач не був позбавлений права з'явитись до суду для дачі своїх пояснень (заперечень) та повідомлявся кожен раз про судові засідання належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з вимогами статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову в повному обсязі, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 12 серпня 2012 року о 03 год. 00 хв. в м. Житомир по вул. Черняхівського, 106, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі наступних автомобілів: «ВАЗ 11173», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON], «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який є його власником та «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який є його власником. Внаслідок вищезазначеної ДТП, автомобіль [PERSON], отримав механічні пошкодження, що підтверджується первісною довідкою ДАІ, розширеною довідкою ДАІ, страховим актом №25797Р/40/2012 від 28.09.2012 року та №27748Р/40/2012 від 23.10.2012 року (а.с.6-8 - копія довідки №9052126 про ДТП, а.с.9,10 - копія страхових актів). На момент ДТП, між [PERSON] та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.11.2011 року №АВ/0530690 (а.с.5 - копія Полісу). Як зазначено в позовній заяві, [PERSON] та [PERSON] звернулись до позивача із заявами про настання страхового випадку. Експертом ФОП [PERSON] було проведено оцінку автомобілів «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] та «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] на предмет вартості матеріального збитку, завданого заявниковам в результаті пошкодження їх транспортних засобів. На підставі вищевказаних страхових актів та заяв, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26 333 грн. 92 коп. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, Богунським районним судом м. Житомира були розглянуті адміністративні матеріали та визнано [PERSON] винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 130 ч.2 КУпАП. Крім того, відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені законом. 20 листопада 2012 року відповідачу було направлено лист-претензію №162 ТАС з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, однак відповідач жодним чином не відреагував, суму страхового відшкодування не сплатив. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦПК України, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи зі змісту ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 263 грн. 34 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved