Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Лозівської міської ради Харківської області, третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру, розташована за адресою: [ADDRESS]. Мати позивача розпорядилась своїм майном, склавши заповіт на ім'я позивача. Позивач фактично спадок після її смерті прийняв, оскільки на час її смерті був разом з нею зареєстрований, піклувався про неї. Інших спадкоємців першої черги крім позивача по справі не має ні по закону ні по заповіту. В даний час позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але йому в цьому було відмовлено, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло. В зв'язку з чим просять визнати за ним право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих ним письмових доказах. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують. Представник третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 квітня 1994 року Лозівським ковальсько-механічним заводом. Вищевказана квартира була зареєстрована в Лозівському БТІ і записано в реєстровій книзі за № 53, під реєстровим номером 8503. Спадкоємцем майна померлої є позивач по справі згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області від 03 лютого 1996 року за реєстром № 2-377. Інших спадкоємців не має ні по закону ні по заповіту. Як вказано в позовній заяві та свідчать документи по справі позивач [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадку до нотаріальної контори в установлений законом строк. На даний час позивач звернувся знов до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру, але йому в цьому було відмовлено. Так, на даний час оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 квітня 1994 року Лозівським ковальсько-механічним заводом втрачений, що підтверджується розміщенням оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Голос Лозівщини» за № 15 від 04.02.2014 року. Згідно з п. 2.16 ІІ Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Крім цього відповідно до п. п. 4.15 глави 10 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вбачається з матеріалів справи оригінал правовстановлююччого документу на спірну квартиру був втрачений, а дублікат могла отримати лише померла мати на своє ім'я, оскільки згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] [INFO] померла. Отже, позивач по справі не має можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло щодо спірної квартири, і відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] фактично спадок прийняв, заяву про відмову не писав, тому за ним необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності на праві власності спадкодавцю [PERSON] права власності на спірну квартиру, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України. Право позивача [PERSON] на спадщину за законом належних спадкодавцю на праві власності квартири ніким не оспорене. Таким чином визнання сторонами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved