Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що являється власником гуртожитку за адресою [ADDRESS]. В кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку зареєстровані відповідачі, які з січня 2013 року в ній не проживають, однак з реєстрації добровільно не знімаються. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням належного йому житлового приміщення, зняти їх з реєстраційного обліку. Представник позивача Приходько Олексій Миколайович позов підтримав з вищезазначених підстав та просив його задовольнити. Пояснив, що відповідачі за усної згоди з керівництвом позивача вселились та проживали в гуртожитку, були в ньому зареєстровані, однак в січні 2013 року кімнату залишили, однак з реєстрації не знімаються, що є перешкодою для відчуження кімнати іншим особам. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила, що дійсно в кімнаті гуртожитку не проживає, а її син відповідач [PERSON] взагалі в ній не проживав, а лише зареєстрований. Кімнату вона звільнила в жовтні 2012 року на вимогу позивача, інтересу до збереження прав на проживання в ній ні вона, ні її син не мають. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явився, свої пояснення та заперечення не надав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням будинку, який являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS], в кімнаті якого з його згоди до жовтня 2012 року проживали відповідачі. З вказаного часу відповідачі житловою площею приміщення позивача не користуються, інтересу до проживання в ньому не проявляють, однак з реєстраційного обліку в добровільному порядку не змімаються. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.391,406 ЦК України, 107 ЖК України відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном (сервітут) припиняється у разі відмови від нього особи, в інтересах якої було встановлено сервітут. Враховуючи, що відповідачі в жилому приміщенні позивача відсутні понад рік без поважних причин, вони є такими, що втратили право користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. Вимога про зняття відповідачів з реєстраційного обліку є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідачів в дольовому порядку стягується судовий збір, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: partial