Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за навчання в сумі 16172 гривні 93 копійки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу № 153/17-сі від 30 вересня 2017 року відповідач був зарахований до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», навчання за договором за рахунок коштів фізичних осіб. 19 вересня 2017 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та відповідачем було укладено договір № 89/н-17 про надання освітніх послуг студентам - іноземним громадянам, відповідно до якого позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити надання освітньої послуги - навчання на денній формі за спеціальністю 131 «Прикладна механіка» ММІ з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року за ступенем вищої освіти «бакалавр». Відповідно до п. 7 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 9200 доларів США. Пунктом 8 договору передбачено, що вартість першого року навчання (10 місяців) складає 2300 доларів США. Згідно п. 11 договору порядок оплати встановлюється у вигляді внесення платежів. За перший рік навчання: перший внесок - в день реєстрації договору (не менше 50 % вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік), другий внесок та 1200 доларів США до 01 вересня першого навчального року; другий - 1500 доларів США до 15 лютого поточного навчального року (решта вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік). Додаткової угодою від 15 березня 2018 року та Додатковою угодою від 20 квітня 2018 року було внесено зміни до договору та визначено наступний порядок сплати другого внеску за перший рік навчання: до 16 березня 2018 року - 230 доларів США, до 26 травня 2018 року - 920 доларів США. За перший рік навчання оплата за освітню послугу була здійснена відповідачем у повному обсязі. В подальшому будь-яких коштів від відповідача в рахунок оплати освітніх послуг за другий рік навчання на поточний рахунок позивача не надходило. Наказом № 251/18-сі від 19 листопада 2018 року відповідач був відрахований з Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за порушення умов договору з 15 листопада 2018 року. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 575 доларів США, що станом на 19 листопада 2018 року за офіційним курсом Національного банку України складає 16172 гривні 93 копійки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву (а.с. 33), в якій просить розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 вересня 2017 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та відповідачем було укладено договір № 89/н-17 про надання освітніх послуг студентам - іноземним громадянам, відповідно до якого позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити надання освітньої послуги - навчання на денній формі за спеціальністю 131 «Прикладна механіка» ММІ з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року за ступенем вищої освіти «бакалавр» (а.с. 8-11). Відповідно до наказу № 153/17-сі від 30 вересня 2017 року відповідач був зарахований до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», навчання за договором за рахунок коштів фізичних осіб (а.с. 7). Відповідно до п. 7 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 9200 доларів США. Пунктом 8 договору передбачено, що вартість першого року навчання (10 місяців) складає 2300 доларів США. Згідно п. 11 договору порядок оплати встановлюється у вигляді внесення платежів. За перший рік навчання: перший внесок - в день реєстрації договору (не менше 50 % вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік), другий внесок та 1200 доларів США до 01 вересня першого навчального року; другий - 1500 доларів США до 15 лютого поточного навчального року (решта вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік). Додаткової угодою від 15 березня 2018 року та Додатковою угодою від 20 квітня 2018 року було внесено зміни до договору та визначено наступний порядок сплати другого внеску за перший рік навчання: до 16 березня 2018 року - 230 доларів США, до 26 травня 2018 року - 920 доларів США (а.с. 12, 13). З позову вбачається, що за перший рік навчання оплата за освітню послугу була здійснена відповідачем у повному обсязі. В подальшому будь-яких коштів від відповідача в рахунок оплати освітніх послуг за другий рік навчання на поточний рахунок позивача не надходило. Наказом № 251/18-сі від 19 листопада 2018 року відповідач був відрахований з Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за порушення умов договору з 15 листопада 2018 року (а.с. 14). Заборгованість відповідача перед позивачем становить 575 доларів США, що станом на 19 листопада 2018 року за офіційним курсом Національного банку України складає 16172 гривні 93 копійки. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 15). Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за навчання, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 19 вересня 2017 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та відповідачем був укладений договір про надання освітніх послуг, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання цього договору. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Суду не надано доказів, що відповідач повністю здійснив оплату за навчання згідно умов договору. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 2102 гривні.

Outcome: approved