Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що на підставі укладеного договору № б/н від 22.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний договір було укладено шляхом приєднання відповідача на підставі поданої заяви до умов, запропонованих банком в умовах та правила надання банківських послуг та правилах користування платіжною карткою. Станом на 30.09.2013 року позичальник має заборгованість у сумі 21 676,42 грн. На теперішній час відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, в зв'язку з чим просить суд стягнути вищезазначену заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав і наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволені, посилаючись на те, що між сторонам не було укладено договору, який мав відповідати вимогам чинного законодавства. Умови та правила надання банківських послуг відповідач не підписував. Останнє погашення відповідачем було зроблено 27.06.2009 року, а позов пред»явлено до суду у жовтні 2013 року, після спливу строку позовної даності. Позивач не надав суду підстав та доказів щодо переривання строк позовної давності. Тому у задоволені позову слід відмовити за пропуском строку позовної даності У судовому засіданні було встановлено так факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний договір було укладено шляхом приєднання відповідача на підставі поданої заяви до умов, запропонованих банком в Умовах та правилах надання банківських послуг та правилах користування платіжною карткою, в якій міститься підпис зроблений позивачем про те, що він ознайомлений з цими умовами та правилами ( а.с.6). Відповідно до укладеного договору банк 22.07.2008 року відкрив картковий рахунок та надав відповідачу платіжну картку з кредитними лімітом у розмірі 5000грн. з базовою відсотковою ставкою 5% з розрахунку 360 днів на рік ( а.с.6). Відповідно до наданої позивачем виписки з особистого рахунку відповідача вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття коштів та внесення коштів на повернення отриманого кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафні санкції. 06.08.2008 року позивачем було знято 2000грн. грошових коштів, останні платіж на погашення заборгованості 27.09.2009 року - в сумі 831,21 грн. Станом на 30.09.2013 року позивачем нарахована заборгованість у сумі 21 676,42 грн., з якої : 4983грн.10 коп. - заборгованість за кредитом, 15 423,01 грн. - заборгованість за відсотками, 250 грн. - штраф фіксована частина, 1020,30 грн. - штраф процентна складова, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, вважає, що позов таким, підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно п.3.1,3.2 Умов та Правил надання банківських послуг( у подальшому Умов), після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити ( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. ( а.с.7-10) п.3.3 Умов передбачає , що підписання договору є прямою та безперечною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п..3.1.3 Правил користування платіжною карткою строк її дії подовжується у разі наявності на картковому рахунку грошових коштів для здійснення розрахункових операцій, які згідно із п.4.1. цих правил зараховуються на картковий рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або шляхом перерахування з інших банківських рахунків. ( а.с.9). Відповідно до п.3.1.3 Правил користування платіжною карткою строк дії продовжується у разі, якщо після його закінчення не надійде заяви про закриття карткового рахунку ( а.с.9) Виходячи з вище зазначеного суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір карткового рахунку, який виходячи зі змісту ст.. 1066 ЦК України є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту , відповідно до умов ст. 1069 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 1069 ЦК України права та обов»язки сторін, пов»язані з кредитуванням рахунка, визначаються положенням про позику та кредит ( параграфи 1 і 2 глави 17 цього Кодексу) , якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник пов»язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 УЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір дії на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна за сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на той же строк ( а.с.9) Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою встановлено, що користування платіжною карткою строк її дії продовжується у разі, якщо після його закінчення не надійде заява про закриття карткового рахунку( а.с.9). Виходячи з вище зазначеного суд вважає, що позивачем не пропущений строк для звернення з позовом до суду. Враховуючи викладені положення діючого законодавства, з огляду на той факт, що відповідачем до теперішнього часу не виконано зобов'язань щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором, суд приходить до висновку, що з нього підлягають стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезазначена заборгованість за кредитом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 530, 549, 611, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved