Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] звернувся до них з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 22.10.2010 року згідно з якою отримав кредит у розмірі 7500,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківськуих послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється, та змінюється за рішенням та ініціативою банку. Власник карткрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання винекнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або доданих угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через внб-сайт банку, або інший інтернет/смс-ресурс, зазначений банком. Відповідач зобов`язався на підставі п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання винекнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором у відповідності. У разі винекнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченного кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.08.2017 року має заборгованість 31678,74грн., з яких: 13919грн. 28коп. - тіло за кредиту, 6026грн. 15коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9748грн. 61коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. штраф (фіксована частина), 552,66грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 31678грн. 74коп. та судові витрати в сумі 1600,00грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позові просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень на позов не надав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно з заявою №б/н від 22.10.2010 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7500грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8-24). Відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.9). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Згідно з розрахунком позивача відповідач станом на 10.08.2017 року має заборгованість 31678,74грн., з яких: 13919грн. 28коп. - тіло кредиту, 6026грн. 15коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9748грн. 61коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. штраф (фіксована частина), 1484,70грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-7). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те сааме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка є обовязковою для застосування всіма судами України відповідно до ст.360-7 ЦПК України. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме сума боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 10.08.2017 року становить 21930грн.13коп., з яких 13919грн.28коп. заборгованість за кредитом, 6026грн.15коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500грн. штраф (фіксована частина), 1484грн.70коп. (процентна складова). Представником позивача при зверненні до суду з позовом сплачено 1600,00грн. судового збору. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково в сумі 21930грн.13коп., отже з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню 1107грн.63коп. в відшкодування судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial