Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, вказуючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], які мешкають в [ADDRESS], є споживачами теплової енергії. У звязку з несплатою за спожиту теплову енергію за період часу з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 7998 грн. 72 коп., у добровільному порядку заборгованість не погашають. Крім основного боргу відповідачі мають сплатити на користь позивача суму інфляційних витрат за весь час прострочки зобовязання, яка складає 3049,45 грн., та 3 % річних від простроченої суми, які складають 511,47 грн. Просить стягнути з відповідачів на його користь вказані суми, та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що відповідачі, користуючись наданими позивачем послугами не сплачують їх на протязі тривалого проміжку часу. Сума заборгованості є остаточною та не може бути перерахована, оскільки нарахована за фактично надані відповідачам послуги, тому в суму позовних вимог позивач включає також суму залишку, не сплаченого згідно договору, а також інфляційні витрати та 3% річних. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що в 2007 році було складено акт про не належну якість надання послуг позивачем. В належній їй квартирі демонтовано стояк опалення в кухні, але в розрахунках вона все ще вважається площею, яка опалюється, тому завищено опалювальну площу квартири. В квартирі температура в середньому складає +13 °С, батареї опалення ледве теплі. Тому послуги позивача в останнє оплатила останній раз в 2012 році. Також вважає, що не встановлення на кухні радіатора опалення сталось з вини позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що позивач не виконує своїх зобовязань, про що було складено відповідний акт. Температура в квартирі не відповідає нормам. Послуги належної якості не отримані з провини ККП «КК «Приморська» Представник третьої особи, ККП «КК «Приморська», в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідачі отримують теплову енергію в повному обсязі, всі необхідні роботи згідно договору постачання теплової енергії між ним та позивачем виконано належним чином. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до особового рахунку №111864, відповідачі зареєстровані в [INFO]( а. с. 5, 6-8). Відповідно до поданого позивачем розрахунку відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2015 року в сумі 7998 грн. 72 коп. (а.с. 6-8). До комунальних послуг згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносяться в тому числі послуги з центрального опалення, постачання гарячої води. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. За умовами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань приладів обліку води і теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу. Виходячи з наведених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачка має перед позивачем зобовязання вносити плату за спожиту теплову енергію, оскільки відповідачкою отримувалися надані позивачем послуги, та між сторонами існували фактичні договірні відносини, які регулюються зокрема Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, п. 18 яких передбачений обовязок споживача сплатити надані йому послуги в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. На зазначені правовідносини поширюється і дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутність письмового договору в цьому випадку не позбавляє споживачів обовязку щодо оплати за надані їм послуги. Суд вважає, що розрахунок боргу, зроблений позивачем, відображує офіційні дані позивача щодо наданих послуг та їх вартості, здійснений з урахуванням опалювальної площі в квартирі відповідачки відповідно до діючих тарифів та показників приладів обліку, що підтверджується наданими представником позивача розшифровками нарахувань за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2015 року, у звязку з чим приходить до висновку про обґрунтованість позову в сумі 7998 грн. 72 коп., тому позовні вимоги в цій частині задовольняє. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки встановлений законом обовязок споживача щодо внесення щомісячної плати за надані комунальні послуги є грошовим зобовязанням, а відповідачі у встановлені строки та належним чином його не виконували, у звязку з чим утворилася заборгованість перед позивачем, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суму інфляційних втрат за період в межах заявлених позовних вимог прострочки зобовязання за період з 01 жовтня 2010 р. по 01 квітня 2015 р., яка складає 3049,45 грн., та 3 % річних, які складають 511,47 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню 243,60 гривень у відшкодування судового збору. На підставі ст. 64, 68, 162, 179 ЖК України, ст.ст. 7,13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 320, 526, 625 ЦК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, п. 18, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved