Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавська районна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за життя заповіт не залишила. [PERSON] є дочкою померлої, фактично прийняла спадщину, проживає в будинку померлої та розпоряджається належною померлій матері земельною ділянкою, підтвердженням чого є наявність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку(пай) в зв`язку з чим [PERSON] має намір оформити своє право власності у визначеному законом порядку. Після смерті матері відкрилася спадщина, яку фактично прийняла позивач, а саме: Сертифікат на земельну частку(пай) площею 3,15 умовних кадастрових гектара на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації від 19 грудня 1996 року №661, серія ПЛ №0211228, виданого на ім`я [PERSON] Позивач звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянула представлені заявником документи і виявила, що у вищезазначеному сертифікаті на право на земельну частку (пай) допущена помилка. Замість правильного [PERSON] , у Сертифікаті про право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0172028 виданого на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації від 26 грудня 1996 року №678 виправлено на - [PERSON] . Через невірно вказане та виправлене ім`я в документі нотаріус не має можливості правильно ідентифікувати власника вищезазначеного Сертифіката. У Сертифікаті на право на земельну частку (пай) померла вказана як [PERSON] , а в свідоцтві про народження доньки, свідоцтві про смерть зазначена як [PERSON] , тому наявні розбіжності документів, у зв`язку з чим нотаріусом було рекомендовано для вирішення питання звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутись до суду, адже дана помилка унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальній конторі. В даному випадку немає іншого виходу аніж звернутись до суду з даною позовною заявою. З огляду на вище зазначене позивач просить встановити факт належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Від представника відповідача Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення поклались на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за життя заповіт не залишила. [PERSON] є дочкою померлої, фактично прийняла спадщину, проживає в будинку померлої та розпоряджається належною померлій матері земельною ділянкою, підтвердженням чого є наявність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) в зв`язку з чим [PERSON] має намір оформити своє право власності у визначеному законом порядку. Після смерті матері відкрилася спадщина, яку фактично прийняла позивач, а саме: Сертифікат на земельну частку(пай) площею 3,15 умовних кадастрових гектара на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації від 19 грудня 1996 року № 661, серія ПЛ № 0211228, виданого на ім`я [PERSON] позивач звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у вищезазначеному сертифікаті на право на земельну частку (пай) допущена помилка, замість правильного [PERSON] , у Сертифікаті про право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0172028 виданого на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації від 26 грудня 1996 року № 678 виправлено на - [PERSON] . Через невірно вказане та виправлене ім`я в документі нотаріус не має можливості правильно ідентифікувати власника вищезазначеного Сертифіката. У Сертифікаті на право на земельну частку (пай) померла вказана як [PERSON] , а в свідоцтві про народження доньки, свідоцтві про смерть зазначена як [PERSON] . Причиною неправильного написання ім`я спадкодавця є технічна помилка, допущена при складанні Сертифікаті на право на земельну частку (пай). У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на викладене суд вважає позов в цій частині таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тому, позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги, так як, інших спадкоємців немає. В свою чергу, оскільки формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч.1 ст.79 Земельного кодексу України відповідно). На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах; місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені. Отже, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об`єктів нерухомого майна. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 02.09.1993 року «Про нотаріат», від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Оскільки спадщина на належне майно відкрилася після смерті спадкодавця, то відносини зі спадкування в цьому випадку регулюються Цивільним Кодексом Української PCP 1963, ст.549 якого визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 вказує, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved