Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 02 липня 2015 року [PERSON] було прийнято на роботу до ФОП [PERSON] на посаду водія. 20 січня 2016 року на автодорозі «Суми-Київ», поблизу с. Штепівка Лебединського району Сумської області під керуванням водія [PERSON] сталося ДТП, який перебував у стані алкогольного спяніння. Добровільно відшкодувати спричинену шкоду в сумі 141\~636 грн. 85 коп., згідно висновку експерта, останній відмовився. Позивач просив стягнути з відповідача вказану матеріальну шкоду та 9\~379 грн. 97 коп. судових витрат по справі. \~ Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що розмір шкоди, визначений позивачем, є завищеним. Це сталося тому, що до ремонтної калькуляції було включено запчастини, які в результаті ДТП не були пошкоджені. Крім того, вартість запчастин була визначена без врахування зносу. Визнав позов на 12100 гривень, просив не стягувати витрати за проведення експертизи, так як не був присутнім під час її проведення, також вважав, що судовий збір не підлягає стягненню з нього, так як він є учасником АТО. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] здійснює діяльність з перевезення вантажів. 02 липня 2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений трудовий договір, відповідно до якого останнього було прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів. (ар.с.15). Згідно п. 2 вказаного договору працівник (відповідач) зобовязаний виконувати посадові обовязки водія автотранспортних засобів і є матеріально відповідальною особою за ввірене майно: автомобіль [NUMBER], [NUMBER] (а.с.15). Про прийняття на роботу позивачем зроблено запис в трудову книжку відповідача на підставі наказу від 02 липня 2015 року (а.с.18). \~ Транспортний засіб, на якому здійснював свою роботу відповідач, та причеп до нього, належать на праві власності позивачу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 911167 на автомобіль Mersedes-Benz Actirs 2540, колір білий, рік випуску 2001, реєстраційний номер [NUMBER], та причеп, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 172496, VAN ECK OM-18-2, причеп-фургон-Е, колір синій, рік випуску 1995, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.19). 20 січня 2016 року на ділянці 294 км + 100 м автодороги «Київ-Суми-Юнаківка» сталося перекидання вантажного автомобіля «Мерседес Акторс», ВМ 2228 АР з причепом «ВАН», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с.21), який відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 19 від 03 лютого 2016 року керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, що відповідає легкому ступеню алкогольного спяніння, і рухався у напрямку до м. Ромни. Внаслідок ДТП водій вказаного автомобіля [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження, кримінальне провадження було закрито у звязку із відсутністю в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про що слідчим Лебединського ВП ГУНП в Сумській області [PERSON] винесено постанову про закриття від 04.02.2016 року. Як зазначено в постанові слідчого, в результаті ДТП шкода здоров*ю інших осіб, крім самого [PERSON], не завдана, тоді як завдання шкоди здоров*ю інших осіб є обов*яковою ознакою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. (а.с.24). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом( ст. 82 ЦПК України). Таким чином, вина [PERSON] у завданні шкоди позивачу встановлена постановою слідчого Лебединського ВП ГУНП в Сумській області [PERSON] від 04.02.2016 року про закриття кримінального провадження і не потребує доказування в даній цивільній справі ( ар.с. 24). Після вчинення ДТП відповідач фактично добровільно завдану шкоду не відшкодував, внаслідок чого виник спір з приводу відшкодування завданої позивачу шкоди. 26 січня 2016 року позивачем був виданий наказ № 1 НВ про призначення комісії по розслідуванню нещасного випадку та створена комісія для проведення розслідування (а.с.33). В ході проведення службового розслідування був направлений запит до головного лікаря Сумської обласної клінічної лікарні та отримана відповідь про лікування відповідача, ступінь його алкогольного спяніння та наданий медичний висновок про ступінь тяжкості травми [PERSON], в якому зазначено, що отримана ним травма відноситься до категорії легких. Також направлений запит до Сумської Центральної районної лікарні та до Хотінської селищної лікарні з проханням надати інформацію щодо лікування відповідача. Зазначена інформація запитувалась з метою зясування стану здоровя останнього та причиною неявки його на робоче місце. Крім того, 17 лютого 2016 року на адресу відповідача направлений лист з проханням надати пояснення по факту ДТП та причин незявлення на робоче місце та ненадання листка непрацездатності роботодавцю. За наслідками проведення службового розслідування комісією складений акт від 04 квітня 2016 року за формою Н-5, з якого вбачається, що причиною настання нещасного випадку стало порушення правил безпеки руху, за що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до постанови Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/365/16-п від 10 березня 2016 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки (ар.с.35, справа № 587/365/16-п).\~\~ Відповідно до висновку експерта, матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля Mersedes-Benz Actirs 2540, внаслідок пошкодження після ДТП складають 125\~479 грн. 41 коп., а шкода, завдана власнику причепа марки VAN ECK OM-18-2, причеп-фургон-Е складають 16\~157 грн. 44 коп.\~\~ У відповідності з ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. \~ У відповідності з роз*ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного [PERSON] України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14 при розглядi справ за позовами про покладення повної матерiальної вiдповiдальностi за\~п. 4 ст. 134 КЗпП\~за шкоду, заподiяну пiдприємству, установi, органiзацiї працiвником, який знаходився у нетверезому станi, судам необхiдно враховувати, що нетверезий стан працiвника може бути пiдтверджено як медичним висновком, так i iншими видами доказiв (актами та iншими документами, поясненням сторiн i третiх осiб, показаннями свiдкiв), якi мають бути вiдповiдно оцiненi судом. Маючи на увазi, що заподiяння шкоди працiвником, який був у нетверезому станi, є одним з найгрубіших порушень трудових обовязкiв, зменшення розмiру вiдшкодування за цю шкоду, як правило, не допускається. Слiд мати на увазi, що до позовних заяв про матерiальну вiдповiдальнiсть у повному розмiрi шкоди, заподiяної дiями працiвника, якi мають ознаки дiянь, переслiдуваних у кримiнальному порядку (\~п. 3 ст. 134 КЗпП\~), повиннi додаватись докази, якi пiдтверджують, що вчинення працiвником таких дiянь встановлено у порядку кримiнального судочинства. Матерiальна вiдповiдальнiсть у повному розмiрi шкоди покладається i в тих випадках, коли шкода заподiяна дiями працiвника, що мають ознаки дiянь, переслiдуваних у кримiнальному порядку, але вiн був звiльнений вiд кримiнальної вiдповiдальностi у звязку зi спливом строку давностi для притягнення до кримiнальної вiдповiдальностi, або з iнших пiдстав, передбачених законом (пункти 3, 4, 8\~статтi 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10 КПК). Отже, у відповідності з ч.1 ст. 134 КЗпП України [PERSON] має нести повну матеріальну відповідальність за шкоду, завдану ним позивачу при виконанні трудових обов'язків. На підтвердження розміру завданої шкоди позивачем суду надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 18 травня 2016 року, проведеного Сумським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. [PERSON] на підставі заяви [PERSON] На вирішення експерта були поставлені питання: 1) який розмір шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля Mersedes-Benz Actirs 2540, колір білий, рік випуску - 2001, реєстраційний номер [NUMBER] та 2) який розмір шкоди, завданої внаслідок пошкодження причепу марки VAN ECK OM-18-2, колір синій, рік випуску 1995, реєстраційний номер [NUMBER] (ар.с.53). У відповідності з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 18 травня 2016 року розмір шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля Mersedes-Benz Actirs 2540, колір білий, рік випуску - 2001, реєстраційний номер [NUMBER] становить 125479, 41 грн., а розмір шкоди, завданої внаслідок пошкодження причепу марки VAN ECK OM-18-2, колір синій, рік випуску 1995, реєстраційний номер [NUMBER], становить 16157, 44 грн.( ар.с. 53-56, 57-63). В судовому засіданні експерт-автотоварознавець [PERSON] підтвердив свій висновок в повному обсязі, пояснивши, що всі механічні пошкодження, завдані автомобілю позивача внаслідок ДТП, були ним описані в ремонтній калькуляції, про час та місце проведення експертних робіт [PERSON] повідомлявся у встановленому порядку, однак не з*явився.( ар.с. 174). Розмір завданої позивачу шкоди також підтверджується наданими представником [PERSON] [PERSON] копіями банківських доручень на загальну суму 245273 грн.50 копійок( ар.с.132-173). Показання допитаного за клопотанням відповідача свідка [PERSON] про те, що пошкоджений автомобіль позивача, який зберігався після ДТП в с. Штепівка Лебединського району, через 2 тижні після ДТП виїхав з с. Штепівка своїм ходом не може бути підставою для зменшення розміру завданої шкоди, оскільки не впливає на її розмір. Оспорюючи розмір завданої шкоди, відповідач всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надав суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень, тому підстав для зменшення розміру позовних вимог суд не вбачає. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved