Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанії «Альфа Гарант про стягнення суми страхового відшкодування, посилаючись на те, що відповідачем не виконано його зобов`язання по виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП. В судове засідання позивач надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Страхової компанії «Альфа Гарант» в судове засіданні не з`явився, суду надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог до СК «Альфа Гарант» в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 травня 2020 року о 17 годині 00 хвилин, сталось ДТП за обставин якої [PERSON] керуючи автомобілем «Рено», д/н [NUMBER] , рухалась в районі буд. № 82 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, що призвело до зіткнення з попереду рухаючимся автомобілем «Мазда», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , після чого автомобіль «Мазда», д/н [NUMBER] , продовжив некерований рух вперед та здійснив наїзд на автомобіль «ВАЗ», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , від чого автомобіль «ВАЗ», д/н [NUMBER] , в некерованому стані зіткнувся попереду з автомобілем «КІА», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушила п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 червня 2020 року (справа № 201/4829/20) водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно полісу №АМ /9915549 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило власнику автомобіля «Мазда», д/н [NUMBER] [PERSON] (позивач по справі) страхове відшкодування в розмірі 67844,25 грн. Франшиза за договором страхування, укладеним між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] складає 1000 гривень. Суд критично ставиться до калькуляції відновлювального ремонту доданої до протоколу огляду транспортного засобу позивача, так як до протоколу не додано відомостей, що особа, яка проводила калькуляцію вартість ремонтно-відновлювальних робіт має на відповідну ліцензію (сертифікат) саме на проведення оцінки вартості заподіяних транспортному засобу ушкоджень (а.с. 7-9). Згідно висновку експертного дослідження №27/05/2020Ч від 26 серпня 2020 року (а.с.10-18), величина матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП власнику автомобілю «Мазда», д/н [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу складає 137835,74 грн. Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1\~ст. 1187 ЦК України\~передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2\~ст. 1187 ЦК України) При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») Згідно п.1 ч.1 ст.. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.ч. 4, 6 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166\~ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ. Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи. Викладене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17. Окрім цього, відповідно до приписів статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Викладене кореспондується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц. Таким чином, в частині задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування йому матеріальної шкоди внаслідок ДТП, суд вважає що, з Товариства з обмеженою відповідальністю Страхової компанії «Альфа Гарант» на користь позивача підлягає стягненню не доплачена сума в рахунок страхового відшкодування - 47510,86 грн. Питання про судові витрати суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved