Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю. Свої вимоги мотивував тим, що в період з 09.01.2020 року мала статус безробітного та отримувала допомогу по безробіттю. Для проведення перевірок центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою службою, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості, як безробітні, доходи від підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, в зв`язку з чим було встановлено, що [PERSON] не повідомила центр зайнятості про те, що вона з 31.08.2020 року працевлаштувалася на посаду касира торговельного залу в ПП «Таврія Плюс» та відповідно не мала права на отримання матеріальної допомоги по безробіттю. На підставі чого Миколаївським міським центром зайнятості було видано наказ № 82 від 23.10.2020 року про повернення коштів, виплачених, як допомога по безробіттю [PERSON] у сумі 4923,69 грн. за період з 31.08.2020 року по 22.10.2020 року. Посилаючись на вище викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Миколаївського міського центру зайнятості суму в розмірі 4923,69 грн. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Сторнони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до заяви від 08.01.2020 року [PERSON] звернулася до Миколаївського міського центру зайнятості з проханням надати статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. 09.01.2020 року відповідачу надано статус безробітного та з 29.02.2020 року призначено виплату допомоги по безробіттю згідно ст. ст.22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття». Як вбачається з Заяви безробітного, він зобов`язувався своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. В заяві відповідач вказувала, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів. Також, вона була попереджена про відповідальність за несвоєчасне або недостовірне подання нею відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їй матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, в тому числі про те, що якщо вона під час перебування на обліку ЦЗ приховає факти належності до зайнятого населення або своєчасно не подасть відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, то з неї буде стягнута вся виплачена їй сума допомоги по безробіттю або матеріальна допомога в період професійного навчання з моменту виникнення цих обставин. Відповідно до п.4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 №7-1 проведено звірку даних центру зайнятості із даними ПФУ та виявлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості, 31.08.2020 року [PERSON] працевлаштувалася на посаду касира торговельного залу в ПП «Таврія Плюс» Вказаний факт підтверджується наказом директора Філії «Миколаївська» ПП «Таврія Плюс» від 28.08.2020 року №148к. Відповідно до розрахункової довідки від 23.10.2020 року щодо виплати допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 31.08.2020 року по 22.10.2020 року перебуває на обліку у відділі сприяння зайнятості в Заводському районі та отримала виплати у розмірі 4923,69 грн. 26.10.2020 р. за вих. № 939/2-20-т7 [PERSON] направлено Повідомлення-претензію, відповідно до якого відповідачу запропоновано сплатити матеріальне забезпечення в розмірі 4923,69 грн. протягом 15 календарних днів, однак відповідачем вимоги позивача проігноровано, незаконно отримані кошти не повернуті. Згідно ч.2 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року №307, встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов`язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб`єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами). Відповідно до ч.2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. За приписами ч.3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» визначено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і законними, та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2 102 грн.

Outcome: approved