Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у вересні 2008 року [PERSON], перебуваючи на посаді директора ПП «Агентство нерухомості «Лугань» вступила в злочинну домовленість із менеджером ПП «АН «Лугань» та менеджером ПП «АН «Лугань», реалізуючи злочинний намір направлений на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою кредитними коштами ЦВ філії ПАТ КБ «Надра» ЛРВ, переконали позивача підписати пакет документів задля отримання кредиту, пообіцявши, що кредит буде забезпечений заставним майном, а саме, що кредит та всі обов'язки будуть покладені та погашені [PERSON] Розмір кредиту позивачу не повідомлявся, проте, було сказано, що грошові кошти потрібні задля купівлі домоволодіння за адресою: [ADDRESS] При цьому, позивач вказує, що можливості ознайомитися із документами, які він підписував, йому не надали, оскільки йому надавали лише сторінки для підпису, зазначивши, що це стандартна процедура та потрібно поспішати, оскільки банк зачинявся. Оформленням та заповненням всіх документів займалася старший менеджер філії відповідача [PERSON] Також, після підписання документів позивачу було повідомлено, що документи будуть передані на розгляд, а позивачу не слід турбуватися. Проте, згодом позивачу було повідомлено, що у видачі кредиту йому було відмовлено, у зв'язку з чим домоволодіння придбаватися не буде. Надалі позивач зазначених осіб не бачив та вважав, що кредитний договір був неукладеним. Разом з тим, як було встановлено пізніше, вищезазначеними особами позивача було введено в оману, а кредитний договір було укладено та підписано представниками відповідача, а відповідні грошові кошти за позивача отримано іншою особою. Крім того, в 2010 році на адресу позивача стали надходити претензії відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, в листопаді 2012 року позивачу стало відомо про існування зазначеного кредитного договору та претензій відповідача щодо погашення кредиту та процентів. На підставі зазначеного та враховуючи те, що позивач був не єдиною жертвою вищезазначеного обману, правоохоронними органами було порушено кримінальну справу і 24 липня 2013 року Ленінським районним судом міста Луганська винесено вирок відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 Кримінального кодексу України (надалі - КК України), [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 192 КК України та [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України. При цьому, в даному вироку було встановлена вина зазначених осіб у заволодінні грошовими коштами ЦВ філії ВАТ КБ «Надра» шляхом обману та зловживання довірою, зокрема, що на підставі документів підписаних позивачем, [PERSON] продовжуючи реалізовувати єдиний з [PERSON] та [PERSON] злочинний умисел, отримала готівкою в касі ЦВ філії ВАТ КБ «Надра» ЛРУ кредитні кошти в сумі 191 500 доларів 00 центів США. Таким чином, позивач вважає, що Кредитний договір, який був укладений між ним та відповідачем, на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) слід розірвати, оскільки з боку відповідача відбулося істотне порушення Кредитного договору, а саме, відповідач позбавив позивача того, на що він розраховував при укладанні Кредитного договору, а саме - отримання кредитних коштів. Враховуючи зазначене позивач просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала і просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 17 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ПК 304/08-00 (надалі - Кредитний договір) (а.с. 48-51). Згідно умов п.п. 1.1-1.4 Кредитного договору відповідач зобов'язався надати позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти, на придбання нерухомого майна, у сумі 191 500 доларів 00 центів США, а позивач, в свою чергу, зобов'язався повернути отримані кошти до 17 вересня 2033 року і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15,49 % річних. На даний час Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» перейменовано в Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить розірвати Кредитний договір укладений між ним та відповідачем, посилаючись на те, що з боку відповідача відбулося істотне порушення умов Кредитного договору, а саме, що відповідач позбавив позивача того, на що він розраховував при укладанні даного Кредитного договору, зокрема, отримання позивачем кредитних коштів. Так, вироком від 24 липня 2013 року, ухваленим Ленінським районним судом міста Луганська у кримінальній справі № 1-65/13, належним чином виготовлену копію якого було досліджено в судовому засіданні, а витяг приєднано до матеріалів справи, було визнано винними та засуджено [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України, [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 192 КК України та [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України (а.с. 7-17). Так, даним вироком була встановлена вина зазначених осіб у заволодінні грошовими коштами ЦВ філії ВАТ КБ «Надра» шляхом обману та зловживання довірою, зокрема, встановлено, що на підставі документів підписаних позивачем, [PERSON] продовжуючи реалізовувати єдиний з [PERSON] та [PERSON] злочинний умисел, отримала готівкою в касі ЦВ філії ВАТ КБ «Надра» ЛРУ кредитні кошти в сумі 191 500 доларів 00 центів США, разом з тим, [PERSON] повідомила позивача, що в оформленні кредиту відмовлено, у зв'язку з чим домоволодіння купуватись не буде. Після отримання кредитних коштів, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кредитними грошовими коштами розпорядились на свій розсуд. При цьому, на час розгляду даної цивільної справи вирок Ленінського районного суду міста Луганська від 24 липня 2013 року, ухвалений у кримінальній справі № 1-65/13, оскаржено не було та він набрав законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) вирок у кримінальній справі (кримінальному провадженні), що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі зазначеного судом достовірно встановлено, що кошти по Кредитному договору позивач не отримував, оскільки їх отримала [PERSON], що встановлено вироком Ленінського районного суду міста Луганська від 24 липня 2013 року, ухваленим у кримінальній справі № 1-65/13. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, зокрема, щодо того, що відповідачем було істотно порушено умови Кредитного договору, а саме, позбавлено позивача того, на що він розраховував при укладанні Кредитного договору, тобто, отримання кредитних коштів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 229 грн. 40 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи викладене, на підставі ст. 651 ЦК України та

Outcome: approved