Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого народилась дитина. Відповідач не забезпечує належного утримання дитини, позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною і не має можливості особисто нести усі витрати по утриманню дитини, у зв'язку з чим звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та власне утримання на період перебування у декретній відпустці до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково та пояснив, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., що забезпечить їх стабільне надходження, оскільки відповідач не завжди отримує премію і в разі стягнення аліментів у частині їх розмір буде не завжди однаковий та може бути меншим ніж попередній. Крім того, представник відповідача зазначив, що стягнення аліментів на дитину у частці не забезпечить їх цільове використання позивачем саме на утримання дитини. Крім того, представник відповідача заперечував щодо стягнення аліментів на утримання позивача, оскільки позивач не потребувала допомоги, так як мала вклади у банківських установах, розпорядилась значною частиною грошових коштів, які були спільним сумісним майном подружжя. Вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.10.20017 року по 21.02.2014 рік від якого [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] /а.с. 6, 7, 37/. Позивач перебувала декретній відпустці по догляду за дитиноюз 16.05.2011 року до 17.03.2014 року/а.с. 36/, дитина проживає разом з позивачем, що не заперечувалась учасниками процесу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 6 ст. 84 СК України, паво на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи, що позивач звернулась до суду з даним позовом у період перебування в декретній відпустці, а саме 10.12.2014 року, яка закінчилась з досягнення дитиною трирічного віку, а саме 17.03.2014 року, суд вважає, що аліменти на утримання позивача підлягають стягненню за вказаний період. Суд вважає неспроможними доводи представника відповідача про те, що позивач не потребувала та не потребує утримання через наявність заощаджень, оскільки ці обставини не є підставами для відмови у стягненні аліментів на утримання згідно ч. 2 ст. 84 СК України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно довідок з місць роботи відповідача вбачається, що останній працює на основній роботі та отримує заробітну плату /а.с. 47/. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні представником відповідач не надано достатніх, належних доказів утримання дитини, оскільки такі обставини не вбачається з квитків із кінотеатру та фіскальних чеків /а.с. 38-40/. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в цій частині також є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд вважає неспроможними доводи представника відповідача про те, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі забезпечить цільове використання останніх, оскільки обґрунтувань таких доводів представником відповідача надано не було. Так само і не було надано будь яких обґрунтувань, що в разі стягнення аліментів у частці від доходу, заробітку будуть використовуватися не за цільовим призначенням. Крім того, такі доводи є неспроможними та відповідно до ст. 184 СК України не є обставинами для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного та

Outcome: approved