Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ « Футбольний клуб «Металіст» , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі за період з 13.03.2015 року по 31.05.2016 року в розмірі 1209523,81 грн. та суму середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі в розмірі 680000,00 грн. Під час розгляду справи представник позивача неодноразово уточнювала позовні вимоги та в редакції уточненої позовної заяви від 14.02.2017 року просила стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі за період з 13.03.2015 року по 31.05.2016 року в розмірі 1 109 523,81 грн. та суму середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі в розмірі 2 305 264 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 13.03.2015 року між ним та відповідачем по справі був укладений контракт , відповідно до якого позивача було прийнято на роботу футболістом професійної футбольної команди футбольного клубу на період дії контракту, а саме з 13.03.2015 по 31.05.2015 року. Крім того, 01.07.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений аналогічний за змістом контракт, строк дій було визначено з 01.07.2015 року по 31.05.2016 року. Умовами вищевказаних контрактів було визначено, що вони є строковими трудовими договорами та з моменту його укладення між сторонами виникають трудові правовідносини. 31.05.2016 року позивача було звільнено з займаної посади, у зв'язку із закінчення строку дії контракту. Однак, відповідач не здійснював виплати по заробітній платі в належному розмірі , що передбачені умовами контракту , у зв'язку з чим станом на 08.12.2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі, яка в загальному розмірі складає 1 109 523,81 грн. Крім того, у зв'язку із затримкою виплати заробітної плати, позивач просить стягнути суму середнього заробітку за весь час затримки такої виплати в розмірі 2 305 264 грн. Позивач до судового засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі за період з 13.03.2015 року по 31.05.2016 року в розмірі 1 007 072,32 грн. та суму середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за період з 31.05.2016 року по 09.12.2016 року в розмірі 2 305 264 грн. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, однак представником відповідача до суду були надані письмові заперечення. В наданих до суду запереченнях зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 287668,45 грн. В частині інших позовних вимог відповідач позов не визнав, та зазначив, що у зв»язку із значним обмеженням фінансування діяльності відповідача, що стало наслідком політичної та економічної кризи в країні у 2014-2015 роках, призвело до необхідності введення на підприємстві неповного робочого часу із відповідним скороченням заробітної плати. Таким чином, у період дії контрактів з позивачем , останньому було нараховано заробітну плату в загальному розмірі 742627,60 грн. та за вирахуванням передбачених законодавством податків та зборів , заробітна плата позивача становила 590119,94 грн. Отже, на теперішній час у зв'язку з частковою виплатою позивачу заробітної плати, заборгованість на теперішній час становить 287668, 45 грн. Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати в сумі 680000,00 грн., відповідач вважає ці вимоги не обґрунтованими оскільки позивач необґрунтовано визначив суму заборгованості по заробітній платі, а також зазначив, що позивачем не сплачений судовий збір за вказану позовну вимогу. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.03.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» був укладений контракт, відповідно до якого позивача було прийнято на роботу футболістом професійної футбольної команди Клубу на період дії контракту, а саме: з 13.03.2015 по 31.05.2015 року.( а.с.14-18) Вказаний контракт є строковим трудовим договором , який укладений відповідно до КЗпП України та з моменту його укладення між сторонами виникають трудові правовідносини, що підтверджується п.1.2 та п.1.3. Контракту. Згідно п. 5.1. Контракту від 13.03.2015 року за виконання своїх обов'язків, передбачених контрактом , позивачу щомісяця виплачується заробітна плата з 13.03.2015 року по 31.05.2015 року в розмірі 101 900,00 грн. Після сплати ПАТ «ФК «Металіст» усіх необхідних податків та зборів, останній виплачує [PERSON] суму в розмірі 80000,00 грн. Наказом відповідача № 141 від 13.03.2015 року позивача було прийнято на посаду футболіста - професіонала ФК «Металіст» та наказом № 159 від 31.05.2016 року позивача звільнено із займаної посади у зв'язку із закінченням строку дії контракту, що підтверджується копією трудової книжки останнього ( а.с.24-27). Крім того, 01.07.2015 року між [PERSON] та ПАТ « Футбольний клуб «Металіст» був укладений контракт, відповідно до якого позивача було прийнято на роботу футболістом професійної футбольної команди Клубу на період дії контракту, а саме: з 01.07.2015 по 31.05.2016 року.( а.с.19-23) Вказаний контракт є строковим трудовим договором , який укладений відповідно до КЗпП України та з моменту його укладення між сторонами виникають трудові правовідносини, що підтверджується п.1.2 та п.1.3. Контракту. Згідно п.5.1. Контракту від 01.07.2015 року за виконання своїх обов'язків, передбачених контрактом , позивачу щомісяця виплачується заробітна плата з 01.07.2015 року по 31.05.2016 року в розмірі 127 400,00 грн. Після сплати ПАТ «ФК «Металіст» усіх необхідних податків та зборів, останній виплачує [PERSON] суму в розмірі 100 000,00 грн. Відповідно до копії наказу № 159 від 31.05.2016 року , позивача було звільнено з займаної посади футболіста - професіонала за власним бажанням, на підставі - за закінченням контракту 31.05.2016 року з ПАТ «ФК «Металіст» ( а.с. 47). Як вбачається зі штатного розкладу ПАТ «ФК «Металіст» на березень 2015 року оклад позивача становив 127 400 грн. та згідно штатного розкладу ПАТ «ФК «Металіст» на травень 2016 року оклад становив 127 400 грн, (а.с. 49, 50). Отже, загальна сума заробітної плати, що підлягала би виплаті позивачу за контрактами від 13.03.2015 року та від 01.07.2015 року становить у розмірі 1 309 523,81 грн. та складається з наступного. За контрактом від 13.03.2015 року : -01 квартал 2015 р. в сумі 49 523,81 грн. -02 квартал 2015 р. в сумі 160 000 грн. За контрактом від 01.07.2015 року : -03 квартал 2015 р. в сумі 300 000 грн. -04 квартал 2015 р. в сумі 300 000 грн. -01 квартал 2016 р. в сумі 300 000 грн. -02 квартал 2016 р. в сумі 200 000 грн. Крім того, згідно наданих представником відповідача в якості доказів копій відомостей на виплату грошей, вбачається що [PERSON] отримував заробітну плату в наступних розмірах : -за березень 2015 року в розмірі 16476, 39 грн.; -за квітень 2015 року в розмірі 26607,90 грн.; -за травень 2015 року в розмірі 26607,90 грн.; -за червень 2015 року в розмірі 14699,73 грн.; -за липень 2015 року в розмірі 20000,00 грн. та в розмірі 18059,57 грн.; -за серпень 2015 року в розмірі 38016,08 грн.; -за вересень 2015 року в розмірі 38017,75 грн.; -за жовтень 2015 року в розмірі 3966,17 грн. (а.с. 51-59). Також згідно наданої суду копії роздруківки щодо здійснення ПАТ «ФК « Металіст» перерахування на рахунок позивача в ПАТ « Альфа-Банк», з якої вбачається , що на рахунок позивача була перерахована заробітна плата за 2015 рік , тобто за жовтень 2015 року в розмірі - 34051, 58 грн.; за листопад 2015 року в розмірі - 38017,75 грн. та за грудень 2015 року - 27930,67 грн. Отже, загальний розмір перерахованої заробітної плати на рахунок позивача становить 100 000,00 грн. (а.с. 60). Факт отриманої позивачем вищевказаних грошових сум представник позивача в судовому засіданні не заперечувала. Отже, сума заборгованості по заробітній платі позивача за період з 13 березня 2015 року по 31 травня 2016 року з урахуванням виплачених сум в загальному розмірі 302 451,49 грн., становить 1 007 072,32 грн. (1 309 523,81 грн. - 302 451,49 грн.). Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен громадянин має право на працю що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї відповідно до актів законодавства і колективного договору на підстав укладеного трудового договору. Частиною 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівнику, регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох раз на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Суд не може прийняти до уваги докази відповідача стосовно встановлення в ПАТ «ФК «Металіст» скороченого робочого часу, виходячи з наступного. Відповідно абзацу 3 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Згідно абзацу 4 ст. 32 КЗпП України якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом б статті З6 КЗпП України. Надані суду відповідачем копії наказів ПАТ «ФК «Металіст» про встановлення скороченого робочого часу не відповідають абзацу 3 ст. 32 КЗпП України, так як вони не містять підпису позивача про ознайомлення з ними, та відповідно - погодження із змінами істотних умов праці на ПАТ «ФК «Металіст» (а.с. 39-45). Таким чином, надані в якості доказів по справі накази ПАТ «ФК «Металіст» про встановлення режиму неповного робочого часу не відповідають нормам трудового законодавства, та не є допустимими та належними доказами, що мають свідчити про встановлення режиму неповного робочого часу для позивача та його ознайомлення з ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заробітної плати обґрунтовані та підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати відповідно до умов укладених контрактів від 13.03.2015 року та від 01.07.2015 року, яка в загальному розмірі становить 1 007 072,32 грн. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи те, що з позивачем не проведено остаточного розрахунку в день звільнення, ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» повинно сплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що був затверджений Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995 року нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Термін розрахунку останні два повних робочих місяці (ч. 2,3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100), тобто за контрактом від 01.07.2015 року, це квітень та травень 2016 року, у зв'язку з чим середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 3278,69 грн. ((100 000+100 000)/61 день). Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на розрахунок середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку виходячи із двох контрактів укладених з відповідачем, а саме від 13.03.2015 року та від 01.07.2015 року, оскільки згідно копії трудової книжки Серії АО № 042455 від 01.07.2005 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду футболіста - професіонала ФК «Металіст» Наказом № 141 від 13.03.2015 року, а наказом № 159 від 31.05.2016 року його було звільнено із займаної посади, у зв'язку із закінченням строку дії контракту. Таким чином, при обрахунку середньоденної заробітної плати позивача, суд виходить із розмірів заробітної плати за останні два місяці, що встановлено контрактом між сторонами від 01.07.2015 року. Крім того, суд не може погодитись з висновком позивача стосовно того, що середньоденну за робітню платню позивача необхідно розраховувати виходячи з встановленого п'ятиденного робочого тижня. Відповідно до п. 4.1 контрактів від 13.03.2015 року та від 01.07.2015 року укладених між позивачем та відповідачем, футболісту встановлюється ненормований робочий день. Час початку і закінчення робочого дня, розклад тренувань, зборів, а також вихідні дні встановлюються розпорядженням головного тренеру команди за погодженням з керівництвом клубу та у відповідності з нормами трудового законодавства. Тому суд вважає, що середньоденна заробітна плата позивача становить 3278,69 грн. У зв»язку з викладеним до виплати позивачу належить розмір середнього заробітку за час затримки за контрактом від 01.07.2015 року, починаючи з 31.05.2016 року по 09.12.2016 року, в сумі 632 787,17 грн. (3278,69 грн. * 193 дні). Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та суми середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку є обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з 13 березня 2015 року по 31 травня 2016 року в розмірі 1 007 072 грн. 32 коп., та середній заробіток за час затримки повного розрахунку з 31 травня 2016 року по 09 грудня 2016 року в розмірі 632 787 грн. 17 коп. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial