Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. В обґрунтування позову зазначив, що у відповідності до ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 04 липня 2012 року та рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22 вересня 2011 року, яке залишено без змін, за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. При цьому, зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] позивач [PERSON] не має можливості, у зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] незаконно приватизувала спірну квартиру та в подальшому продала її [PERSON] У відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 05.12.2012 року приватизацію квартири [ADDRESS], яка здійснена [PERSON] 17.11.2009 року № 2717 визнано недійсним. Свідоцтво про право власності на житло № 2717 від 17.11.2009 року на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON] згідно розпорядження Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради № 2717 від 17.11.2009 року теж визнано недійсним. Вважає, що таким чином, договір купівлі-продажу від 22.03.2012 року, зареєстрований в реєстрі № 838 приватним нотаріусом [PERSON], який був укладений між [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2717 від 17.11.2009 року, є недійсним. Так, у відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22.09.2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та по зустрічному позову [PERSON] до [PERSON] про визнання приватизації недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру і визнання права користування житловим приміщенням, були задоволені позовні вимоги [PERSON], у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено у повному обсязі. Відповідно до зазначеного рішення [PERSON] 13.12.2011 року було зареєстровано у БТІ м. Донецька право власності на квартиру [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 22.12.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22 вересня 2011 року було скасоване і прийняте нове рішення, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог за позовом [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 22 грудня 2011 року пред'явленого [PERSON] у БТІ м. Донецька запис про право власності на спірну квартиру на імя [PERSON] було скасоване і право власності було незаконно зареєстровано за [PERSON] Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04.07.2012 року рішення Апеляційного суду України від 22 грудня 2011 року скасоване а рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22.09.2011 року залишено без змін. В цей час спірна квартира належить [PERSON], тому позивач не має можливості зареєструвати право власності на спірну квартиру, він вимушений був звернутися до суду. До судового засіданні позивач [PERSON] не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність за участю представників, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив визнати договір купівлі-продажу від 22.03.2012 року квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 838-недійсним; скасувати реєстрацію договору купівлі-продажу від 22.03.2012 року квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрований в реєстрі № 838. Крім того, зазначив, що відповідачці [PERSON] було відомо, що з приводу квартири йдуть судові спори, але вона навмисно продала її [PERSON] по документах, які були визнані недійсними. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що квартиру [ADDRESS] в Ленінському районі м. Донецька вона продала на законних підставах, оскільки у відповідності до рішення Апеляціного суду Донецької області від 22.12.2011 року скасоване рішення суду від 22.09.2011 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом. На підставі зазначеного рішення вона на законних підставах зареєструвала право власності на квартиру та у відповідності до укладеного договору купівлі-продажу від 22.03.2012 року продала квартиру [PERSON] Продажем квартири займалось агентство. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений. Надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність за участю представника, підтримав позовні вимоги. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що [PERSON] придбав квартиру в [PERSON] на законних підставах, просила у задоволенні позову відмовити. Третя особа по справі приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON], який був залучений до участі у справі на підставі ухвали суду, до судового засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали цивільної справи № 2-393/2011, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належала [PERSON]- батьку позивача, який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № 9411 від 14.04.1994 року, виданим Фондом комунального майна Донецької міської ради. Позивач [PERSON], який є сином померлого у визначений законом термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але йому було постановою нотаріуса від 18.10.2007 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки він не надав до нотаріальної контори правовстановлюючих документів на квартиру. У відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 12.07.2007 року, яке набуло законної чинності було встановлено факт мешкання однією родиною без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з березня 1991 року по день смерті [PERSON].-[INFO]. На підставі зазначеного рішення [PERSON] є спадкоємцем 4-ї черги після смерті [PERSON] 24.06.2009 року [PERSON] звернулась з заявою до Управління Комунальних ресурсів про передачу у приватну власність квартири [ADDRESS]. Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку Ради від 28.10.2009 року № 414/10 визнано [PERSON] наймачем спірної квартири за раніше укладеним договором найма житлового приміщення замість [PERSON]. Згідно розпорядження Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради № 2717 від 17.11.2009 року спірну квартиру передано у приватну власність [PERSON] та видано свідоцтво про право власності на житло № 2717 від 17.11.2009 року. Станом на 08.02.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням комунальних ресурсів від 17.11.2009 року за реєстровим номером 2717. Станом на 31.05.2012 року у відповідності до даних КП БТІ м. Донецька право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 838 від 22.03.2012 року. У відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22 вересня 2011 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання приватизації недійсною, визнання недійсним свідоцтва про права власності на квартиру, визнання права користування житловим приміщенням, позовні вимоги [PERSON] задоволені, визнано за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], а саме: квартиру [ADDRESS]. Зустрічні вимоги [PERSON] залишені без задоволення. У відповідності до рішення Апеляційного суду Донецької області від 22.12.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22.09.2011 року скасоване. В задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] відмовлено, також відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання приватизації недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права користування житловим приміщенням. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 липня 2012 року рішення апеляційного суду Донецької області від 22 грудня 2011 року було скасоване, рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22.09.2011 року залишено в силі. Таким чином, квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] У відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 05.12.2012 року приватизація квартири [ADDRESS], здійснена на ім'я [PERSON] на підставі рішення Ленівнського районного суду м. Донецька від 17.11.2008 року згідно розпорядження Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради від 17.11.2009 року № 2717 визнана недійсною. Також визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло № 2717 від 17.11.2009 року на квартиру [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON] згідно розпорядження Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради № 2717 від 17.11.2009 року. Зазначене рішення суду набрало законної чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобв,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказані обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 22.09.2011р., Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 липня 2012 року, рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 05.12.2012 року, які набули чинності і встановлені в них обставини доказуванню при розгляді даної справи не підлягають. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Таким чином відповідно до ст..ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] у Ленінському районі м. Донецьку була відчужена 22.03.2012 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] неправомірно, оскільки на той момент вона не мала не неї права власності відповідно до закону. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу від 22.03.2012 року квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON], та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 838-недійсним; скасування реєстрації договору купівлі-продажу від 22.03.2012 року квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі № 838 підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved