Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення упущеної вигоди в сумі 47020,67 грн., неустойки в сумі 23510,34 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,0 грн. у звязку із порушенням договору про надання послуг. Звернення до суду мотивує тим, що 05.09.2014 між ним як приватним підприємцем та відповідачкою, яка діяла за довіреністю від імені громадянки США [PERSON], був укладений Договір про надання послуг за №1452 (далі Договір), згідно умов якого позивач надає відповідачу послуги з пошуку клієнтів для продажу обєкту нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.1.2 [PERSON] сторони домовились про те, що початкова ціна на обєкт нерухомості становить 40000,0 доларів США. Тобто, квартира повинна була бути реалізована за 40000,0 доларів США і що саме з цієї суми у гривневому еквіваленті будуть нараховуватися розмір відшкодування упущеної вигоди та неустойки в разі порушення умов [PERSON] згідно п.п.5.1-5.3Розділу 5 «Відповідальність сторін за договором». Також за [PERSON] позивач здійснює консультативну та іншу допомогу в реалізації зазначеного обєкту нерухомості, а відповідачка сприяє цьому та сплачує послуги. Згідно п.2.1.7 [PERSON] відповідачка зобовязалася не укладати договорів купівлі-продажу обєкта нерухомості, що знаходиться за вищевказаною адресою, не відчужувати його іншим шляхом без відома позивача. Згідно п.7.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 року. Позивач зазначає, що у період дії [PERSON] та у порушення його умов, відповідачка без відома позивача уклала договір купівлі-продажу вищезазначеного обєкту нерухомості і самостійно реалізувала його.Хоча у позивача були потенціальні покупці, які хотіли придбати цю нерухомість. Згідно п.5.1 [PERSON], за невиконання або неналежне виконання умов, передбачених договором, сторони мають право на відшкодування матеріальної шкоди, зокрема: витрат, понесених виконавцем, повязаних зі збором інформації, збором та оформленням документів, інших витрат, в тому числі упущеної вигоди. Згідно п.5.2 [PERSON]. За невиконання або неналежне виконання замовником умов договору, передбачених п.3.1, за яким замовник (відповідач) сплачує виконавцю (позивачу) винагороду в розмірі пять відсотків від ціни продажу квартири, позивач має право на відшкодування упущеної вигоди ( не отриманих доходів). За договором сторони домовились про те, що початкова ціна на обєкт нерухомості становить 40000 доларів США, 5% від якої складає 2000 доларів США. Згідно п.5.3 [PERSON], за невиконання або неналежне виконання обовязків за договором Замовник (відповідач) сплачує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 50% винагороди Виконавця. Згідно п.5.4 [PERSON], у разі виникнення підстав, передбачених Цивільним кодексом України, сторони мають право на відшкодування моральної шкоди. Відповідачка не виконала умов договору і самотужки без відома позивача продала зазначену у [PERSON] квартиру. Тобто, порушила умови договору. Тому, за умовами договору та підрахунками позивача, відповідачка повинна сплатити позивачу 47020,67 грн. в рахунок відшкодування упущеної вигоди, 23510,34 грн. в рахунок відшкодування неустойки у вигляді штрафу, та 5000,0 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. З посиланням на умови [PERSON] про надання послуг за №1452 та чинне законодавство України просить суд стягнути з відповідача на його користь вище зазначені суми грошових коштів (а.с.1-4). В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд задовольнити їх у повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь суми упущеної вигоди, штраф та моральної шкоди у звязку із порушенням умов [PERSON] №1452 про надання послуг. Також пояснив суду, що при складенні 05.09.2014 [PERSON] №1452 про надання послуг була припущена механічна помилка при написанні прізвища відповідача: «Крячук» замість правильного «Крячун». Він також не має даних про те, за яку саме суму відповідачка в порушення умов [PERSON] самотужки реалізувала квартиру. Просив витребувати необхідні документи з приводу продажу відповідачкою квартири, оскільки не має повної інформації про це (а.с.28). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не явилась, але при цьому надала суду «Клопотання про залишення позову без розгляду», в якому вказала своє прізвище як «Крячук», а не правильне «Крячун». Невизнання позову мотивувала тим, що позивач помилково вказує її як відповідача, оскільки вона не є власником квартири, що була обєктом продажу. При підписанні [PERSON] №1452 з приватним підприємцем [PERSON] про надання послуг, вона виступала як Замовник, але ніяким чином як Власник квартири, яким є громадянка США [PERSON]. Просить суд залишити позов без розгляду (а.с.24). Представник відповідача за довіреністю [PERSON] не визнав заявлені позовні вимоги. Просив суд залишити позов без задоволення. Невизнання позовних вимог мотивував тим, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір про надання послуг з пошуку клієнтів на квартиру, що не передбачено довіреністю, виданою власником квартири [PERSON]. Однак, відповідачка згідно наданої їй довіреності від власника квартири її доньки [PERSON] - взагалі не мала права укладати такі договори. Допитаний в якості свідка з боку позивача [PERSON] підтвердив факт укладання [PERSON] про надання послуг за №1452 між позивачем [PERSON] та відповідачкою. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповіднодо ст.ст.10, 60ЦПК України,кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Згідност.59 ЦПК України, обставинисправи,якізаконом маютьбутипідтвердженіпевнимизасобамидоказування, не можутьпідтверджуватисяіншимизасобамидоказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожнаособамаєправо на захистсвогоцивільного права уразійогопорушення, невизнанняабооспорювання та на захистсвогоінтересу, який не суперечитьзагальним засадам цивільногозаконодавства. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК Українидоговір є обовязковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено,що 03.07.2013 власником квартири громадянкою США [PERSON] була надана відповідачу у справі [PERSON] Довіреність про право на умовах і за її розсудом розпоряджатися (користуватися, продати обміняти, здати в оренду) квартирою за адресою: [ADDRESS], що належить Довірителю. (а.с.42). 05.09.2014 між позивачем [PERSON] як приватним підприємцем та відповідачкою [PERSON], яка діяла за довіреністю від імені [PERSON], був укладений Договір про надання послуг за №1452, згідно умов якого позивач надає відповідачу послуги з пошуку клієнтів для продажу обєкта нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). Згідно п.1.2 [PERSON] сторони домовились про те, що початкова ціна на обєкт нерухомості становить 40000,0 доларів США. Тобто, квартира повинна була бути реалізована за 40000,0 доларів США і що саме з цієї суми у гривневому еквіваленті будуть нараховуватися відшкодування упущеної вигоди та неустойки в разі порушення умов [PERSON] згідно п.п.5.1-5.3 Розділу 5 «відповідальність сторін за договором». Також за [PERSON] позивач здійснює консультативну та іншу допомогу в реалізації зазначеного обєкту нерухомості, а відповідачка сприяє цьому та сплачує послуги. Згідно п.2.1.7 [PERSON] відповідачка зобовязалася не укладати договорів купівлі-продажу обєкта нерухомості, що знаходиться за вищевказаною адресою, не відчужувати його іншим шляхом без відома позивача. Згідно п.7.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 року. Тобто, строк дії [PERSON] про надання послуг №1452 з 05.09.2014 по 31.12.2014 (а.с.7). Однак, у період дії [PERSON] №1452 та у порушення його умов (п.2.1.7), відповідачка без відома позивача уклала договір купівлі-продажу вищезазначеного обєкту нерухомості і самостійно реалізувала його іншій особі.Хоча, як зазначає позивач, у нього були потенціальні покупці, які хотіли придбати цю нерухомість. Таким чином, відповідачка [PERSON] порушила умови п.2.1.7 [PERSON] про надання послуг №1452 від 05.09.2014 і тому повинна нести цивільну відповідальність за його невиконання. Однак, визнаючи і не заперечуючи сам факт укладення між сторонами [PERSON] №1452, відповідачка та її представник заперечують проти позову, просять суд залишити його без розгляду. Разом із тим, суд не приймає заперечення відповідачки у справі та її представника проти позову, вважає хибними і такими що не заслуговують на увагу за наступнихобставин. Зокрема, відповідачка заперечує проти позову саме за тієї обставини, що позивач помилково вказав її як відповідача. Так, вказівка у п.1.1 [PERSON] №1452 про те, що даний обєкт нерухомості належить їй на праві власності, не відповідає дійсності, оскільки власником цього майна є громадянка США - [PERSON]. Вона ж діяла та підписувала договір відповідно Доручення, яке було надано їй власницею даного нерухомого майна. Підписавши Договір з приватним підприємцем [PERSON] про надання послуг, вона виступала як Замовник, але ніким чином як Власник майна. Тому просить суд позов [PERSON] до неї залишити без розгляду (а.с.24). Дійсно, у вступній частині [PERSON] дійсно вказано на те, що відповідачка діє за довіреністю від [PERSON], [INFO], громадянки США. Однак, у цій частині [PERSON] відсутня вказівка на те, що [PERSON] є власницею квартири за адресо: [ADDRESS], що підлягає продажу (а.с.5). У п.1.1 [PERSON] вже вказано на те, що вищезазначена квартира «…належить останньому (Замовнику) на праві власності, що підтверджується правовстановлюючими документами: Договір купівлі-продажу квартиривід 03.07.2013р., реєстровий номер 438, посвідчений [PERSON] Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу…» (а.с.5). Позивач з приводу припущеної помилки у п.1.1 [PERSON] нічого не пояснив, оскільки не памятає усі подробиці укладання [PERSON]. Але при цьому пояснив, що Договір укладався на підставі документів, наданих відповідачкою. При цьому суд вважає те, що вище зазначена вказівка у [PERSON] з приводу права власності відповідача на квартиру не може бути підставою для відмови у позовіабо залишення позову без розгляду, оскільки відповідачка уклала Договір про надання послуг з позивачем на добровільних началахі саме з метою подальшого продажу квартири на підставі Довіреності від 03.07.2013. Відповідачкою та її представником так і не були надані суду правовстановлюючі документи на квартиру, які б вказували на її конкретного власника станом на момент продажу квартири. Так, згідно Довіреності від 03.07.2013 про право на умовах і за її розсудом розпоряджатися, користуватися, продати обміняти, здати в оренду квартиру за адресою: [ADDRESS], виданої громадянкою США [PERSON] [PERSON], - саме [PERSON] належить зазначена квартира. Однак, у Довіреності відсутнідані про те, з якого саме часу і на підставі якого правочину (договір дарування, купівлі-продажу тощо) [PERSON] власницею вищезазначеної квартири (а.с.42). Згідно «Відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно», - відповідач [PERSON] стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажувід 16.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.41-оберт). Згідно «Відомостей з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно», - власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору-купівлі-продажу від з 03.12.2014, серія та номер: бланк НАК 111064, Реєстровий №1747, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], є [PERSON] (а.с.41). Дані про право власності [PERSON] на зазначену квартиру в «Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно»відсутні. На момент розгляду справи судом так і не були отримані відповідь з Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про власника виставленої на продаж квартири (а.с.34, 36), а також копія договору купівлі-продажу квартири з Другої Дніпропетровської нотаріальної контори (а.с.48). При цьому звертає на себе увагу та обставина, що вказана у п.1.1 [PERSON] №1452 від 05.09.2014 дата укладення [PERSON] купівлі-продажу квартири (03.07.2013) повністю співпадає з датою видачі громадянкою США [PERSON] (03.07.2013) Довіреності на [PERSON] з приводу розпорядження належною [PERSON] квартирою за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 42). Виходячи з аналізу матеріалів справи суд приходить до того висновку, що на момент укладання [PERSON] про надання послуг №1452 власником квартири таки була [PERSON] (а.с.5, 42). Представник відповідача у свою чергу заперечує проти позову за тієї обставини, що відповідачка взагалі не мала права укладати договір про надання послуг з позивачем, оскільки не мала на це повноважень згідно змісту наданій їй [PERSON] Довіреності від 03.07.2013 (а.с.42). Суд не приймає ці заперечення проти позову, оскільки вище зазначеною Довіреністю відповідачці [PERSON] довірителем громадянкою США [PERSON] було надано право розпоряджатися (користуватися, продати, обміняти, здати в оренду) на умовах і за її ([PERSON]М.) розсудом належною Довірителю квартирою за адресою: [ADDRESS], в тому числі: «…представляти мої інтереси з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших органах, підприємствах та організаціях незалежно від підпорядкування і форм власності, галузевої належності, органах нотаріату…замовляти та отримувати необхідні довідки та інші документи для укладення договору купівлі-продажу, оренди, попереднього договору належної мені ([PERSON]) квартири №18, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Гідропаркова, будинок №11, підписувати договори купівлі-продажу, міни, оренди, попереднього договору вищезазначеної квартири, отримати належні мені гроші; отримувати та подавати від мого імені необхідні заяви, довідки та інші документи від (до) осіб, установ, організацій та підприємств, розписуватися за мене на усіх документах, сплачувати необхідні платежі, включаючи державне мито (плату)…» тощо (а.с.42). В даному конкретному випадку 05.09.2014 відповідачка діяла на підставі наданої їй Довіреності, добровільно, на власний розсуд і в інтересах свого Довірителя з метою продажу квартири. Між позивачем та відповідачкою мав місце саме правочин, тісно пов'язаний з майбутнім укладенням договору купівлі-продажу належної [PERSON] квартири (а.с.5-7). Таким чином, за вище переліченими повноваженнями відповідачка за наданою їй Довіреністю мала повне право на укладання з позивачем [PERSON] про надання послуг з метою реалізації квартири. Також суд не вважає підставою для відмови позивачу у позові за тієї обставини, що у вступній частині [PERSON] №1452 невірно вказано прізвище Замовника (відповідача) «Крячук» замість правильного «Крячун» (а.с.5, 23, 42, 43). Тобто, наприкінці замість літери «н» помилково літера «к». При цьому, у кінцевій частині [PERSON] («Реквізити та підписи сторін») є підпис Замовника (відповідачки) і власноруч написане нею своє прізвище та ініціали: «[PERSON]М.» (а.с.7). Тому суд не вважає зазначену обставину приводом для відмови у позові або у заміні неналежного відповідача у справі належним відповідачем. Крім того, відповідачка у своїх запереченнях (а.с.24) та її представник у судовому засіданні взагалі не звертають увагу на цю обставину. Відповідачка навіть у своїх Запереченнях проти позову взагалі невірно вказує своє прізвище як «Крячук» замість правильного «Крячун» (а.с.7, 23, 42, 43). Таким чином, [PERSON] є належним відповідачем у справі і тому повинна нести цивільну відповідальність за предявленим до неї позовом. Розглянувши питання з приводу вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача упущеної вигоди в розмірі 47020,67 грн. та неустойки у вигляді штрафу в розмірі 23510,34 грн., суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно п.2.4.3 [PERSON] №1452 від 05.09.2014 Виконавець має право вимагати від Замовника відшкодування збитків та сплати неустойки в разі невиконання ним своїх обовязків, передбачених цим договором (а.с.6). Згідно з п.1.2 [PERSON] №1452 сторони домовились про початкову ціну обєкту нерухомості у розмірі 40000,0 доларів США (а.с.5). Відповідачка порушила умови п.2.1.7 [PERSON] (а.с.5) і без відома позивача самотужки продала квартиру іншій особі за невідомою ціною. У судовому засіданні не була встановлена точна сума грошових коштів, яка була отримана в результаті купівлі-продажу квартири. За цієї обставини суд не має можливості розрахувати точну суду грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Тому суд частково задовольняє вимоги позивача в цієї частині позову та стягує з відповідачки на користь позивача в рахунок відшкодування упущеної вигоди 20000,0 грн. 00 коп., та в рахунок відшкодування неустойки у вигляді штрафу в розмірі 10000,0 грн. 00 коп., а всього стягує 30000,0 грн. 00 коп.. Що стосується вимоги позивача з приводу стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,0 грн., то вона не підлягає задоволенню за наступних обставин. По-перше, позивач у своєї позовній заяві посилається на п.5.4 [PERSON] про надання послуг №1453 від 05.09.2014, згідно якому «…у разі виникнення підстав, передбачених Цивільним Кодексом України, сторони мають право на відшкодування моральної шкоди» (а.с.3). Однак, у [PERSON] про надання послуг №1452 від 05.09.2014 року п.5.4 взагалі відсутній, оскільки за п.5.3 відразу слідує п.6.1 (а.с.7). Згідно п.2.4.3 [PERSON] позивач як Виконавець має право вимагати від Замовника (відповідача) відшкодування збитків та сплати неустойки в разі невиконання ним своїх обовязків, передбачених цим договором (а.с.6). Тобто, даний пункт не передбачає вимогу щодо відшкодування моральної шкоди. У Розділі 5 зазначеного [PERSON] («Відповідальність сторін за договором») взагалі не ведеться мова про відшкодування сторонами моральної шкоди за невиконання або неналежне виконання умов, передбачених договором (а.с.6-7). По-друге, позивач так і не довів суду факт спричинення йому моральної шкоди і не зазначивте, в чому саме вона взагалі полягає в даному конкретному випадку. Таким чином, суд частково задовольняє заявлені позовні вимоги та стягує з відповідачки [PERSON], [INFO], ІНН-1776818949, що мешкає за адресою: [ADDRESS], на користь позивача - фізичної особи-підприємця [PERSON], ІНН-3108004898, в рахунок відшкодування упущеної вигоди 20000,0 гривень 00 копійок., в рахунок відшкодування неустойки у вигляді штрафу в розмірі 10000,0 гривень 00 копійок, а всього підлягає стягненню 30000,0 гривень 00 копійок. У задоволенні решти вимог [PERSON] слід відмовити. Також на підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки [PERSON], [INFO], ІНН-1776818949, що мешкає за адресою: [ADDRESS], на користь позивача - фізичної особи-підприємця [PERSON], ІНН-3108004898, суму сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 948 гривень 91 копійку (705,31грн. + 243,60 грн. = 948,61 грн.), (а.с.10, 18-19). На підставі викладеного,

Outcome: partial