Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу по договору позики, в якому зазначив, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.08.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто борг по договору позики в сумі 105211 гривень 92 копійки. На підставі вказного вище рішення суду було видано виконавчий лист № 2-303/11 від 02.09.2011 року та пред'явлено до виконання до ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області . На протязі 2012 -2014 років борг частково погашався боржником, і станом на 01.01.2015 року непогашеною залишилася сума боргу в розмірі 90 000 гривень . З 2015 року [PERSON] ухиляється від сплати боргу маючи при цьому реальну можливість його сплатити . В зв'язку із викладеним [PERSON] вважає, що має право вимагати від [PERSON] сплати ним інфляційних втрат за 2015 рік в розмірі 38970 гривень 00 копійок та 3 % річних за 2015 рік в розмірі 2700 гривень 00 копійок, що й спонукало його звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Не заперечував того факту, що дійсно в 2014 році він здійснював збір врожаю соняшника на земельній ділянці відповідача. Проте наполягав на тому, що йому дісталася лише частина врожаю, за рахунок якого було зменшено боргові зобов'язання відповідача до 90000 гривень. Впродовж 2015 року [PERSON] не вчиняв буд-яких дій, спрямованих на виконання покладених на нього зобов'язань, а тому зазначений вище борг існує по день розгляду спору . Відповідач в судовому засіданні заявлених вимог не визнав повністю, мотивуючи тим, що в 2014 році позивач здійснив збір врожаю соняшника на земельній ділянці, що належить [PERSON], в кількості, близько 10 тон та витратив його на власні потреби. За таких обставин, а також зважаючи на те, що станом на жовтень 2014 року вартість однієї тони насіння соняшника становила близько 8500 гривень, відповідач вважає, що всі боргові зобов'язання перед [PERSON] він виконав . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.08.2011 року по справі № 2-303/11 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] борг по договору позики в сумі 105211 гривень 92 копійки та судові витрати в сумі 1172 гривні 12 копійок . Вказане рішення звернуто до примусового виконання, що підтверджується виконавчим листом № 2-303/11, виданим Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 02.09.2011 року ( а.с. 3). З довідки № 1958/3 від 06.04.2016 року, виданої ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області, встановлено, що за виконавчим листом № 2-303/11, виданим Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу, стягнень відділом ДВС у 2015 році не проводилося. Залишок боргу станом на 01.01.2015 року становить 90000 гривень. Залишок боргу станом на 28.12.2015 року становить 90000 гривень . Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу в якій передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції, загальна сума інфляційних втрат за 2015 рік становить 38970 гривень, а загальна сума трьох відсотків річних за вказаний вище період складає 2700 гривень ( а.с. 4-5 ) . Показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд вважає неналежними доказами, оскільки вказані особи підтвердили лише той факт, що позивач у 2014 році здійснював збір врожаю соняшника на земельній ділянці [PERSON], що не оспорювалося і позивачем. Проте вказаним свідкам нічого не відомо про взаємовідносини між сторонами, а також їм не відомо про обставини хто і яким чином розпорядився зібраним у 2014 році на полі відповідача насінням соняшника . Наявний у матеріалах справи витяг з ЄРДР від 29.03.2016 року про реєстрацію кримінального провадження № 12016120140000163 по факту викрадення [PERSON] у 2014 році врожаю соняшника із земельної ділянки, що належить [PERSON], не приймається судом до уваги як доказ вини позивача у потиправному заволодінні майном відповідача, оскільки винуватість особи може бути встановлена лише обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності , суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства, оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення боргу за договором позики . Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення з відповідача на користь позивача за період 2015 року інфляційних втрат в розмірі 38970 гривень, а також трьох процентів річних від простроченої суми, що становить 2700 гривень. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК Укр аїни якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог . Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в сумі 551 гривню 20 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст.526,530,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України ,

Outcome: approved