Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Селидіввугілля», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працював на підприємстві ВП «Шахта Котляревського» ДП «Селидіввугілля». Протягом 27 років працював у вугільній промисловості у шкідливих і небезпечних умовах праці. В результаті праці в цих умовах на ВП «Шахта Котляревського» ДП «Селидіввугілля» він захворів на хронічний бронхіт ІІ стадії, фаза затихаючого загострення. Дифузний пневмофіброз ЛН-І-І І ст. Хронічна L5, S1 правостороння радікулопатія у стадії загострення з значними статико-дінамічними порушеннями та больовим синдромом. Ці хвороби згодом були визнані професійними, що підтверджується випискою МСЕК від 11 грудня 2017 р. та актом за формою П-4. Висновком МСЕК йому встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 60%. Внаслідок професійного захворювання, він знаходився як на стаціонарному, так і на амбулаторному лікуванні, в результаті чого отримав, матеріальну та моральну шкоду. Просить суд стягнути з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди на його користь 100000 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського\~міського суду\~Донецької області\~від 28\~березня 2019\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі. Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача\~ДП «Селидіввугілля»\~Гребенюк О.М.\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~16\~квітня2019 року надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано докази щодо предмету спору. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представник третьої\~особи -\~Управління виконавчої\~дирекції Фонду\~соціального страхування\~України в\~Донецькій області\~Кудров А.С.\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~08\~квітня2019 року надав суду пояснення на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано докази щодо предмету спору, довідка МСЕК підтверджує тільки виникнення хронічного захворювання, а не моральні страждання позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство України, яким врегульовані спірні правовідносини, суд встановив наступне. Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] належної [PERSON] , встановлено, що останній з 09 вересня 2013 року працював у відповідача в підземних умовах праці на посаді прохідника 5 розряду та 05 листопада 2017 року [PERSON] звільнено за станом здоров`я п. 2\~ст. 40 КЗпП України. (а.с.17-24). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 листопада 2017 року, затвердженого Начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області, складеного 06 листопада 2017 на ВП «Шахта «Котляревського» ДП «Селидіввугілля», професійне захворювання у [PERSON] виникло за обставин тривалої роботи в умовах важкої фізичної праці та запиленості повітря робочої зони прохідника, які перевищували гранично - допустимі нормативи. Причини виникнення професійного захворювання: важка фізична праця підйом та перенесення ваги складала від 20 кг до 40 кг на відстань 30 м протягом 30% робочої зміни; недосконалість технологічних процесів, перевищення концентрації пилу на робочих місцях прохідника дільниці ПР-3 ВП «Шахта «Котляревська», запиленість гірничих виробок згідно методичних рекомендацій складала до 220,6 мг/м3, при ГДК-2 мг/м3; невиконання у повному обсязі заходів по боротьбі з пилом на дільниці ПР-3 ВП «Шахта «Котляревська». Встановлено діагноз: Хронічний бронхіт ІІ стадія, фаза затихаючого загострення. Дифузний Пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст. (одна-два) (J42). Хронічна L5. S1 праворуч радикулопатія в стадії загострення зі значними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом (М54.1), - захворювання професійні, встановлено вперше. Відповідно довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 11 грудня 2017 року серія АБ № 0869319, виданої Обласною профпатологічною МСЕК, [PERSON] встановлено вперше 11 грудня 2017 року безстроково, ступінь втрати професійної працездатності первинно за сукупністю 60 % з 13 листопада 2017 року. При вирішенні питання про право позивача на відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Рішенням Конституційного Суду України № 20-пр/2008 від 08 жовтня 2008 року обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди громадянам, які постраждали на підприємствах внаслідок виробничої травми чи професійного захворювання, покладено на підприємства, з чиєї вини відбулися відповідні події. Таким чином, саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати працівнику моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому шкоди. Відповідно до\~ст. 153 КЗпП України\~на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно - побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Виходячи з положення ст. 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання. Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров,я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд знаходить неспроможними доводи представника відповідача та третьої особи про те, що позивачем не доведено наявність у нього моральних страждань, оскільки висновок МСЕК та акт розслідування професійного захворювання підтверджують, що саме втратою професійної працездатності, позивачу заподіяно \~моральні страждання. При встановлених судом обставинах, оцінюючи надані в силу ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов \~висновку, що професійне захворювання, встановлене у позивача, \~заподіює йому моральні страждання, тому що через \~нього він змушений докладати додаткових зусиль для утримання себе, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Втрата працездатності привела до порушення звичайного ритму життя, через \~відсутність можливості реалізації своїх потреб і здібностей у повному обсязі. Внаслідок професійного захворювання, позивач зіткнувся з труднощами побутового плану. Він продовжує хворіти, потребує лікування. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що \~моральна шкода позивачу дійсно заподіяна. \~ \~ З урахуванням конституційної значимості здоров`я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від народження й охороняється державою, суд вважає що заявлена позивачем вимога обґрунтована і підлягає частковому задоволенню. \~ Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем. \~ Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань внаслідок отримання професійних захворювань, ступень вини відповідача, стан здоров`я позивача, важкість змушених змін у його життєвих і виробничих зв`язках, неможливість їх поновлення, те, що позивач \~постійно відчуває хворобливі відчуття, має потребу в медикаментозному, санаторно-курортному \~лікуванні. Таким чином, суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 89820 гривень, який повинен бути стягнуто з відповідача ДП «Селидіввугілля» на користь [PERSON] є достатнім для відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди, спричиненої йому стійкою втратою працездатності у розмірі 60 відсотків внаслідок професійних захворювань. У задоволенні решти позовних вимог позивача необхідно відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Виходячи з вимог ч 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial