Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25 березня 2016 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №607/16 про надання останній кредиту в сумі 19170 гривень 00 копійок строком на 18 місяців починаючи з 25 березня 2016 року по 24 вересня 2017 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідачка повинна була повернути 19 170 гривень 00 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 2,3 %. При цьому у разі несвоєчасного внесення платежів по поверненню кредиту, позикодавець нараховує проценти за користування кредитом згідно п.4.4. кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Строк дії кредитного договору закінчився 24 вересня 2017 року, але сума кредиту не повернута, у звязку з чим утворилася заборгованість в розмірі 41314 гривень 39 копійок, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 15\~598 гривень 75 копійок, по процентах за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 25715 гривень 64 копійки. Виконання зобовязань відповідача за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного 25 березня 2016 року за №607/16 договору поруки, солідарною порукою фізичних осіб відповідачів [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов якого поручителі відповідають по зобовязаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязалися перед позивачем відповідати солідарно з відповідачкою [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №607/16 від 25 березня 2016 року. Відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачам письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у звязку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом до відповідачів як солідарних боржників про примусове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором заборгованості та відсоткам. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.41), в судове засідання 24 січня 2018 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.47), за якою просив розглядати справу у відсутність їх представника, а позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.43-46), у судове засідання 24 січня 2018 року не зявилися, причини неявки суду не повідомили. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною, а також в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 25 березня 2016 року було укладено кредитний договір №607/16 (а.с.6-7) про надання останній кредиту в сумі 19170 гривень 00 копійок терміном на 18 місяців зі сплатою за користування кредитом процентів із розрахунку 21,76 %, що становить 4170 гривень, а також проценти, нараховані згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 24 вересня 2017 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 19170 гривень 00 копійок згідно видаткового касового ордеру №62 від 25 березня 2016 року (а.с.10), а відповідачка [PERSON] зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача починаючи з квітня 2016 року та погасити кредит не пізніше 24 вересня 2017 року, а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобовязань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Оскільки відповідачка [PERSON] порушила строки сплати кредиту та відсотків більш ніж на 30 календарних днів, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.5). Виконання умов кредитного договору забезпечувалось солідарною порукою фізичних осіб відповідачів [PERSON] та [PERSON] згідно договорів поруки №607/16 від 25 березня 2016 року (а.с.8,9), відповідно до умов якого поручителі відповідають по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобовязалися перед позивачем відповідати солідарно з відповідачкою кожен окремо у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №607/16 від 25 березня 2016 року. Відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 19170 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у звязку з чим позивачем їй та поручителям відповідачам [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 2016 року, 19 грудня 2016 року та 25 вересня 2017 року (а.с.11-18) направлялися претензії з вимогами про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам, але і після цього відповідачами не були виконані умови зобовязання, що свідчить про істотне порушення ними в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди та договорів поруки. Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом було встановлено, що згідно розрахунку заборгованості (а.с.5) відповідачкою [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання, у звязку з чим станом на 23 листопада 2017 року (звернення з позовом до суду) заборгованість за кредитним договором складає по кредиту 15 598 гривень 75 копійок та по нарахованих відсотках за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів 25715 гривень 64 копійки, а всього - в сумі 41 314 гривень 39 копійок, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.5). Суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника та поручителів підлягають частковому задоволенню, оскільки з поручителів стягненню підлягає заборгованість солідарно (з кожного окремо) з боржником, а не солідарно з боржником та поручителями, оскільки поручителі між собою не є солідарними боржниками та уклали окремі договори поруки (а.с.8,9). На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно борг по укладеному між сторонами 25 березня 2016 року кредитному договору, оскільки до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідачів в рівних частках з кожного підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: partial