Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат, повязаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 26.09.2011 року та додатково договору від 01.02.2013 року [PERSON]В був зобовязаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Однак, відповідач умови договору не виконав, оскільки його було звільнено з ОВС за власним бажанням, наказом УМВС України в Чернівецькій області №361о/с від 04 грудня 2012 року за п.64 ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно до проведеного розрахунку сума фактичних витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з 08 серпня 2011 року по 21 червня 2014 року становить 31756,29 грн. Просить стягнути з відповідача на користь Одеського державного університету внутрішніх справ кошти в сумі 31756,29 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у 08.08.2011 році відповідач був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки, освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за спеціальністю «правоохоронна діяльність» до Одеського державного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. 21 червня 2014 року відповідач успішно закінчив Одеський державний університет внутрішніх справ, отримав диплом фахівця та був направлений до УМВС України в Чернівецькій області для подальшого проходження служби, у звязку з чим позивач повністю виконав свої зобовязання відповідно до договору. Відповідно до укладеного договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 26.09.2011 року та додаткового договору від 01.02.2013 року [PERSON] був зобовязаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років (а.с. 7-10). Однак, відповідно до витягу із наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області від 04 грудня 2012 року №361о/с [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням за п.64 ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 6). Таким чином відповідач не виконав умов договорів про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 26.09.2011 року та 01.02.2013 року, у звязку з чим виникли підстави для відшкодування вартості навчання. Згідно проведеного розрахунку сума фактичних витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з 08 серпня 2011 року по 21 червня 2014 року становить 31756,29 грн. (а.с.18). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ст. 310 ЦК України зазначає, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог умов, визначених змістом зобовязання (Неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 18 ЗУ «Про міліцію» особи начальницького складу ОВС, які звільняються зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утримання у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договорів про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 01.02.2013 року, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, повязані з утриманням відповідача у ВНЗ УМВС України в розмірі 31756,29 грн. та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved