Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,0305 га для ведення садівництва, розташовану в садовому товаристві «Автомобіліст» Волоської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1221481500010590316, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Право власності на зазначену земельну ділянку за померлим виникло на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] Однак, за час свого життя батько не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. Після смерті батька [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак отримав відмову у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на неї не здійснена. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просив задовольнити його позовні вимоги, визнавши за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 207, отримав у приватну власність земельну ділянку 0,0305 га для ведення садівництва, розташовану на території садового товариства «Автомобіліст» Волоської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1221481500010590316. За час свого життя [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 34), який помер [INFO] року (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла земельна ділянка площею 0,0305 га для ведення садівництва, розташовану на території садового товариства «Автомобіліст» Волоської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1221481500010590316. Судом також встановлено, що позивач у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку, однак постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] від 06 лютого 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на неї не здійснена (а.с. 11). У відповідності зі ст. 41 Конституції України право власності передбачає можливість власника на свій розсуд володіти, користатися і розпоряджатися належним майном, робити у відношенні свого майна будь-які дії, що не суперечать Закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі п. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з моменту її відкриття. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Вивчивши матеріали та обставини справи, враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] за життя набув права приватної власності на спірну земельну ділянку; позивач, який є спадкоємцем І черги після смерті батька [PERSON], вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі позивачу було відмовлено з незалежних від нього обставин, а також беручи до уваги, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, не встановлено, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved