Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з центрального водопостачання та водовідведення, інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 4081,11 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського рахунку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим передом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста i негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Оскільки відповідач не сплачував за отримані послуги утворилась заборгованість: - за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.08.2011 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 2123 грн.; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 1115,86 грн.; - інфляційні витрати 763,47 грн.; - три відсотки річних від простроченої суми 78,78 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справа повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідачів, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог i докази подаються сторонами i іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» відповідач проживає за адресою: [INFO], i є споживачем КП «Харківводоканал» шляхом відкриття особового рахунку № 411912. Заборгованість відповідача, згідно розрахунків позивача складає: за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.08.2011 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 2123 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 1115,86 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим передом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У відповідності до ст. 68 ЖК України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі від своїх зобов'язань ухиляються, як вбачається зі зведеної картки абонента, вчасно не проводять оплату послуг, хоча користуються послугами організації. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 763,47 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми 78,78 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею i документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного. ст.ст. 610-612, 614, 1166 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68 ЖК України та

Outcome: approved