Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 грн. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що він проходив військову службу в Міністерстві оборони України, був звільнений в запас ЗСУ в 2010 році за станом здоров'я. Зазначає, що згідно довідки Запорізької обласної медико-соціальної експертної комісії від 15.04.2010 року серії АД № 142025 йому була встановлена ІІІ група інвалідності, внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням військової служби. Позивач вказує, що внаслідок травми, отриманої під час проходження військової служби, у нього розвинулись хвороби та погіршився стан здоров'я, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт. Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач посилається на ст.17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою передбачено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної шкоди провадиться у встановленому законом порядку. Додатково, до зазначених обґрунтувань Позивач також посилається на положення цивільного законодавства, зокрема на ст. ст. 23,1167 ЦК України. У судове засідання позивач не з'явився, про місце, час та дату розгляду повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду повідомлений належним чином, подав заперечення, в якій просив відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з відсутністю доказів вчинення МОУ винних дій у відношенні позивача, під час проходження останнім військової служби. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач був звільнений в запас ЗСУ в 2010 році за станом здоров'я, що підтверджується витягом з наказу (по особовому складу) начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 367 від 18.05.2010 року. Згідно довідки серія АБ № 001370 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого становить 40%. Акт огляду № 25 від 15.04.2010 року до матеріалів справи не додано. Довідки Запорізької обласної медико-соціальної експертної комісії від 15.04.2010 року серії АД № 142025, на яку позивач посилається як на обставину, що підтверджує його вимогу, до матеріалів справи не додано. У відповідності до ст.17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку. Загальне цивільне законодавство визначає підстави для відшкодування моральної шкоди її заподіювачем. Так, у відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, предметом доказування для Позивача, окрім наслідків у вигляді захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, є протиправність дій Відповідача та причинно-наслідковий зв'язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань. В обґрунтуванні свого позову позивач не наводить будь-яких фактів протиправності дій (бездіяльності) Міністерство оборони України, що є доказами такої діяльності. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Належних доказів дійсного завдання моральної шкоди, протиправних дій Відповідача та причинно-наслідкового зв'язку між ними Позивач в суді не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача.

Outcome: dismissed