Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 20.02.2012 року укладено кредитний договір №002-13506-200212 із лімітом на суму до 30000,00 гривень, строком до повного виконання умов договору. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2014 року становить: заборгованість по тілу кредиту в сумі 8619,84 гривень, заборгованість простроченого тіла кредиту в сумі 8619,84 гривень, заборгованість за комісіями в сумі 7280,58 гривень, а також 243,60 гривень судового збору, які просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак згідно позовних вимог просить слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 20.02.2012 року укладено кредитний договір №002-13506-200212 із лімітом на суму до 30000,00 гривень, строком до повного виконання умов договору. Згідно умов кредитного договору №002-13506-200212 від 20.02.2012 року, ПАТ «Дельта Банк» надав [PERSON] кредитну лінію із лімітом до 30000,00 гривень. Відповідно до п.2.1 договору моментом надання позивачем кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Із умов договору №002-13506-200212 від 20.02.2012 року вбачається, що відповідач зобов'язаний щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією згідно тарифного пакету. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідно до кредитного договору №002-13506-200212 від 20.02.2012 року, заборгованість станом на 09.04.2014 року становить: заборгованість по тілу кредиту в сумі 8619,84 гривень, заборгованість простроченого тіла кредиту в сумі 8619,84 гривень, заборгованість за комісіями в сумі 7280,58 гривень, а всього 21580,58 гривень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ч.2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом З вищенаведеного, суд вважає, що оскільки відповідач добровільно не виконує у строк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому заборгованість у сумі 21580,58 гривень слід стягнути з відповідача. З наведених міркувань та

Outcome: approved