Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що перебуває в шлюбі з [PERSON] з 08.09.2012, який зареєстровано у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №245. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинились у зв`язку з втратою взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні стосунки, вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо, просить розірвати шлюб. Спору про поділ спільного майна не має, спільне господарство не ведеться. 25.05.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04.06.2020 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13.09.2012 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 08.09.2012 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №245, прізвище чоловіка та дружини після укладення шлюбу - [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.05.2014, виданого повторно Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України при розгляді справи суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Оскільки шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, при таких обставинах шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved