Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами. Свої вимоги мотивує тим, що 04 липня 2017 року помер його брат [PERSON]. Брат заповіту не складав, а він прийняв спадщину за ним, оскільки протягом встановленого законом строку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про відмову від спадщини не заявляв. Більше спадщину за братом ніхто не прийняв, так як їх батьки померли задовго до брата, одружений [PERSON] не був, а відтак він являється єдиним спадкоємцем першої черги. Спадковим майном, що залишилося після смерті брата є будинок № 51 по вул. Українській в с. Дубриничі Перечинського району з належними до нього будовами та спорудами, який належав брату на праві власності та в якому він проживав до смерті. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок він звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у оформленні такої за відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому просить задовольнити позов. У підготовче судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче судове засідання також не зявилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради та не заперечила проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2017 року помер брат позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 231330, виданого виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 04 липня 2017 року (а. с. 10-14, 17). Також встановлено, що згідно довідок виконкому Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 211 від 26 лютого 2018 року, а також № 281, №282 та № 283 від 22 березня 2018 року за даними погосподарської книги № 1 на 2006-2010 роки (особовий рахунок 44) після смерті [PERSON], яка померла 18 березня 2009 року, головою домогосподарства за адресою: Перечинський район с. Дубриничі, вул. Українська, № 51 був [PERSON], [INFO], та який помер 04 липня 2017 року і до дня смерті проживав та був зареєстрований у вказаному будинку (а. с. 22-25). Крім цього, як вбачається з [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49205690 від 22 вересня 2017 року, приватним нотаріусом [PERSON] 22 вересня 2017 року за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 61271587) відносно спадкодавця [PERSON], який помер 04 липня 2017 року (а. с. 18-19).\~ Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної\~ особи, яка\~ померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу № 58/02-14 від 13 червня 2018 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №51 по вул. Українська в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, після смерті його брата [PERSON], який помер 04 липня 2017 року, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно та відсутні відомості про реєстрацію права власності на таке майно органами Бюро технічної інвентаризації та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 20, 21, 37). Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що оскільки [PERSON] будучи спадкоємцем за законом прийняв спадщину за [PERSON], оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за\~ життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом\~ усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved