Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить дозволити на тимчасові неодноразові поїздки за межі України малолітньої дитини [PERSON] без згоди батька [PERSON] до досягнення дитиною повноліття; дозволити на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації у м. Сочі у період з 20 травня по 01 листопада малолітньої дитини [PERSON] без згоди його батька [PERSON] у супроводі з матір'ю. [PERSON] та дозволити [PERSON] на виготовлення закордонного паспорту, отримання відповідних віз та дозволів в консульських та інших дипломатичних установах та перетину державного кордону України без згоди та супроводу батька [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.11.2010р. по 08.01.2014р., від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розлучення батько з дитиною не спілкується, участі у вихованні та утриманні не приймає. Звернувшись до відповідача з письмовою заявою про надання дозволу на виїзд сина разом з позивачем до РФ, для чого необхідно оформити нотаріальний дозвіл, відповідач відмовився. До нотаріуса не з'явився. Необхідність тимчасового виїзду за кордон необхідно для оздоровлення дитини. Діями та бездіяльністю відповідача порушуються права та інтереси дитини. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечуючи щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Представник ДМС у Харківської області в судове засідання не з'явився. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010р., який розірваний на підставі судового рішення від 08.01.2014р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Такі обставини підтверджено копією свідоцтва про народження, рішенням Московського районного суду м. Харкова (а.с. 5,6 ). Встановлено, що дитина має захворювання органів дихання і неї рекомендоване лікування на Чорноморському узбережжі Кавказу, м. Сочі РФ (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На а.с. 8,9 міститься письмова заява позивача на адресу відповідача про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Отже, судом встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], відповідач проживає окремо від позивача та дитини, безпідставно відмовляється від надання згоди на виїзд сина за межі України з метою оздоровлення. Відповідно до п. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну», ч.3 п. 22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженої Постановою КМУ від 27.01.19995р. за № 57 виїзд неповнолітнього громадянина може бути дозволений на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого батька. Разом з цим, суд відмовляє позивачу в задоволені вимог позову щодо перетинання дитиною в супроводі позивача межі України без згоди батька дитини до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченого згодою другого із батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Отже, законодавством України не передбачається перетинання дитиною кордону України без згоди обох батьків, без зазначення країни, до якої необхідно виїхати дитини та строк, на який вона виїздить. На підставі вищенаведеного, куруючись ст..ст.10, 11, 60, 88, 174 208, 213, 217 ЦПК України, ст.ст. 7, ст. 150 Сімейного Кодексу України, Правил перетинання державного кордону громадянами України, суд, -

Outcome: partial