Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи «Інститут медицини праці Національної Академії медичних наук України» про визнання недійсним рішення та повідомлення за формою П-3, видане Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» про встановлення зв`язку професійного захворювання (отруєння) з умовами праці у [PERSON] реєстраційний № 35/1178 від 09.11.2010 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримав повідомлення про професійне захворювання форми П-3 за номером 3442/4 від 12.11.2010 р., згідно з яким [PERSON] 09.11.2010 р. Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» було встановлено зв`язок захворювання з умовами праці на підприємстві. Позивач посилається на те, що діагноз [PERSON] було встановлено на підставі виписок, в які внесені неправдиві дані, які були опротестовані прокуратурою, від повторного обстеження [PERSON] відмовився, а діагноз встановлений поверхнево, без врахування об`єктивних даних. В зв`язку з викладеним, а також порушенням Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві при прийнятті оскаржуваного рішення, позивач просить його скасувати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Публічного акціонерного товариства «Нововолинський ливарний завод». Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про наявність підстав для закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки [PERSON] помер. Представник Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області подав клопотання про постановлення окремої ухвали за результатами розгляду даної справи за фактом порушень службовими особами Державної установи «Інститут медицини праці Національної Академії медичних наук України» статей 366, 367 КК України. Представник третьої особи Нововолинський відділ Володимиро-Волинської місцевої прокуратури, в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.11.2010 р. Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» було складено повідомлення за формою П-3 про професійне захворювання (отруєння), відповідно до якого [PERSON] встановлено діагноз: хронічний бронхіт ІІ ст. в стадії затухаючого загострення, дифузний пневмосклероз ЛН І-ІІ ст., хронічна двобічна сенсо-невральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (І ст.) - за класифікацією [PERSON] та [PERSON] - захворювання професійні встановлені вперше. Відповідне повідомлення про професійне захворювання (Форма П-3) була надіслана на адресу роботодавця - ВАТ «Нововолинський ливарний завод». Даний діагноз був встановлений на підставі результатів обстеження хворого в умовах стаціонару клініки та його медичної документації, а саме: амбулаторних карт № 1217 та № 812, а також з врахуванням інформація щодо умов його праці. Оскільки питання щодо етіології наявних у [PERSON] захворювань було розглянуто без присутності представника позивача, ДП «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» Клініка професійних захворювань своїм листом № 2/1128 від 25.11.2010 р. повідомила ПАТ «Нововолинський ливарний завод» про згоду повторно розглянути документацію хворого спільно з представниками підприємства для встановлення зв`язку захворювання [PERSON] з умовами праці. Згідно листа Нововолинського міського відділу УМВС України у Волинській області ПАТ «Нововолинський ливарний завод» повідомлено про результати проведеної перевірки, в ході якої встановлено факт внесення недостовірних даних в медичну карту [PERSON] щодо проходження ним лікування у Нововолинській ЦМЛ. Прокуратурою м.Нововолинська Волинської області внесено протест головному лікарю Нововолинської ЦМЛ щодо незаконних дій завідувача відділенням первинної медико-санітарної медицини [PERSON] щодо надання [PERSON] виписки № 1217 та на дії лікаря загальної практики сімейної медицини [PERSON] щодо надання [PERSON] виписки № 812. 25.11.2013 р. ДП «Інститут медицини праці Національної Академії медичних наук України» листом № 2/138Р повідомив ПАТ «Нововолинський ливарний завод» про те, що Центральною лікарською експертною комісією 01.03.2011 р. повторно, в присутності представника підприємства, розглянула медичну документацію [PERSON] та підтвердила професійну етіологію встановлених йому раніше 09.11.2010 р. захворювань. Даним висновком було підтверджено професійну етиологію захворювань у [PERSON] , про що надіслано лист Обласному профпатологу Обласної клінічної лікарні м.Луцьк. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Нововолинського міського суд в січні 2011 р. з позовом до ПАТ «Нововолинський ливарний завод» про зобов`язання скласти акт розслідування професійного захворювання за формою П-4. Відповідно до рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 28.04.2011 р. зазначений позов був задоволений, однак, в подальшому дане рішення було скасовано на підставі рішення Апеляційного суду Волинської області від 05.01.2012 р. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 05.02.2013 р. був задоволений позов [PERSON] ,визнано акт розслідування хронічного професійного захворювання, складений 24.12.2010 р. ПАТ «Нововолинський ливарний завод» незаконним, скасовано. А також зобов`язано скласти акт за формою П-4 розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON] у відповідності до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвередженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1112. Підставою для ухвалення такого рішення стало наявність рішення Центральної лікарсько-експертної комісії профзахворювань ДП «Інститут медицини праці Академії наук України» від 09.11.2010 р., яким встановлено професійне захворювання [PERSON] , і дане рішення не було оскаржене у визначеному законом порядку. В ході розгляду справи судом була призначена та проведена судово-медична експертиза, відповідно до висновку № 163-КЕ/2015/пп якої експерти зазначили, що для встановлення діагнозу «гострий бронхіт», обов`язковим являється опит хворого з аналізом його скарг, збір анамнезу, клінічне обстеження хворого, також бажано провести додаткову лабораторну діагностику хворого. У виписках з будь-якої медичної документації в тому числі первинної, повинні відображатися результати рентгенологічного, бронхоскопічного, спірометричного та клініко-лабораторних досліджень, якщо вони проводились. Крім того, експерти зазначили, що підтвердити або встановити у особи . діагноз «хронічний бронхіт» при відсутності результатів рентгенологічних, спірометричних та клінічних лабораторних досліджень неможливо. Також в ході розгляду справи судом була призначена комплексна судово-медична та судово-технічна експертиза документів. Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № 3867 від 28.04.2017 р. було встановлено видалення аркушів паперу з медичної карти Нововолинської центральної міської лікарні за формою № 025/у, порушення хронології дат, якими датовані рукописні записи. Зміни у рентгенологічних знімках від 26.01.2010 р. та від 24.09.2010 р. не було встановлено. В ході проведення судової медичної експертизи експерти прийшли до висновку, що діагнози «хронічний обструктивний бронхіт, пневмосклероз, фаза ремісії» та «гострий бронхіт, затяжний перебіг» було діагностовано у [PERSON] в 2007 та 2008 рр. з порушенням вимог відповідного наказу МОЗ від 16.07.2014 р. № 499. Встановлення затяжного перебігу бронхіту та його хронічної форми вимагає проведення рентгенологічного дослідження органів грудної клітини, функції зовнішнього дихання, клінічного аналізу крові та харкотиння, проведення огляду пуль монологом, що згідно медичної документації проведено не було. Також експертами встановлено, що згідно наданої медичної документації, до моменту переводу [PERSON] в умови праці без впливу виробничих чинників - шуму, вібрацій, ще з 2010 р. у нього існувала хронічна сенсо-невральна приглухуватість ІІ ст., що доведено даними аудіометрії. При роботі в умовах можливої дії виробничого шуму стан слухового аналізатора [PERSON] знаходився в межах фізіологічної норми. Встановити доказовий прямий причинно-наслідковий зв`язок наявності у [PERSON] приглухуватості з умовами праці не виявилось можливим. Натомість, за даними виписок із амбулаторних карт [PERSON] № 1217 та № 813 на підставі яких було прийнято повідомлення та встановлений відповідачем останньому діагноз «двобічне порушення функцій звукосприймаючого апарату, хронічна двобічна сенсо-невралогічна приглухуватість з легким зниженням слуху ІІ ст., відсутня інформація про початок та динаміку розвитку захворювання. За результатами медичних оглядів працівник скарг не мав. За результатами аудіометрії, проведеної 28.07.2010 р. [PERSON] о у Волинській обласній лікарні (відділення профпатології) лікар встановив діагноз про фізіологічну норму слуху на обидва вуха. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] на запит відповідача відмовився від проходження повторного обстеження, а також не з`явився за викликом судового експерта для проходження дослідження. Відповідно до ст.14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинило втрату працездатності» до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Віднесення захворювання до професійного проводиться відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 13 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1112, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, а саме встановлення діагнозу [PERSON] і його зв`язок з умовами праці. Відповідно до п.68 Порядку усі виявлені випадки хронічних професійних захворювань і отруєнь підлягають розслідуванню. Професійний характер захворювання визначається експертною комісією у складі спеціалістів спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу згідно з переліком, що затверджується МОЗ. Зв`язок професійного захворювання з умовами праці працівника визначається на підставі клінічних даних і санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, що складається установою державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство, де працює хворий, за участю спеціалістів (представників) підприємства, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. Санітарно-гігієнічна характеристика видається на запит керівника лікувально-профілактичного закладу, що обслуговує підприємство, або спеціаліста з професійної патології міста (області, Автономної Республіки Крим), завідуючого відділенням професійної патології міської (обласної, Автономної Республіки Крим) лікарні. Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці затверджується МОЗ. Відповідно до п.71 Порядку у разі підозри на професійне захворювання лікувально-профілактичний заклад направляє працівника з відповідними документами, перелік яких визначено процедурою встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 13, на консультацію до головного спеціаліста з професійної патології міста, області, Автономної Республіки Крим. Для встановлення діагнозу і зв`язку захворювання з впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу головний спеціаліст з професійної патології міста, області, Автономної Республіки Крим (штатний або позаштатний) направляє хворого до спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу (п.72 Порядку). Спеціалізовані лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та стаціонарне обстеження працівників за відповідним направленням. Відповідальність за встановлення діагнозу щодо хронічних професійних захворювань, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України, покладається на керівників цих закладів. Згідно з п.74. у спірних випадках для остаточного вирішення питання про наявність професійного захворювання особа направляється до Інституту медицини праці Академії медичних наук (м. Київ). У разі незгоди хворого або роботодавця з рішенням Інституту щодо встановлення діагнозу і зв`язку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу воно може бути оскаржено в судовому порядку. Згідно з процедурою встановлення зв`язку захворювання з умовами праці рішення про зв`язок захворювання з умовами праці рішення приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у таких документах: - копія трудової книжки - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; - виписка з амбулаторної картки (форма 025/у) або з історії хвороби, у якій відображено початок та динаміку розвитку захворювання; - медичний висновок головного спеціаліста з професійної патології Автономної Республіки Крим, області, м. Києва і Севастополя; - санітарно-гігієнічна характеристика умов праці, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство; - висновки фтизіатра, нарколога та інші документи - у разі потреби; - акт форми Н-5, акт форми Н-1 - у разі гострого професійного захворювання (отруєння). Враховуючи, що діагноз [PERSON] та його зв`язок з умовами праці був встановлений відповідачем на підставі виписок, в які внесено неправдиві відомості щодо проходження ним лікування, а також враховані дані амбулаторної картки (форма 025/у), з якої були видалені аркуші, порушена хронологія записів, без наявності інформації про початок та динаміку розвитку захворювання, яка була відсутня в медичній документації, а встановлені протягом життя діагнози були прийняті з порушенням передбаченого порядку та у відсутність відповідних досліджень, що підтверджено висновками судових експертиз, суд приходить до висновку про порушення ДУ «Інститут медицини праці НАМН України» порядку встановлення діагнозу і зв`язку захворювання з впливом шкідливих виробничих факторів, з огляду на що прийняте рішення та повідомлення за формою П-3, видане Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» про встановлення зв`язку професійного захворювання (отруєння) з умовами праці у [PERSON] реєстраційний № 35/1178 від 09.11.2010 р. підлягає скасуванню. Зважаючи на викладене, позов Публічного акціонерного товариства «Нововолинський ливарний завод» підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку із задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем, а саме сплачений судовий збір та витрати на проведення судових експертиз, підлягають відшкодуванню відповідачем у справі.

Outcome: approved