Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ про \~визнання [PERSON], такою, що втратила право користування домоволодінням, за адресою: вул. Каланча, 6, с. Орестопіль Покровський район Дніпропетровська область. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував\~тим,\~ що являється власником домоволодіння, що розташований за адресою: вул. Каланча (колишня Жовтнева), 6, с. Орестопіль Покровський район Дніпропетровська область. За даною адресою, крім позивача, зареєстрована відповідачка. Відповідачка у вище вказаному домоволодінні не проживає з 17.08.2015 року. Позивач за браком коштів не в змозі сплачувати передбачені обовязкові платежі за комунальні та інші послуги за відповідачки, яка вже тривалий час не має потреби в користуванні вищевказаним домоволодінням, що також є однією з причин його зверненням з позовом до суду. Відповідачка виїхала із будинку та перевезла свої речі. З того часу відповідачка фактично проживає окремо, але вона зареєстрована за адресою позивача. Комунальні послуги позивач сплачує самостійно. Відповідачка ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується. Майнових претензій не заявляла, проте не знімається з реєстраційного обліку в добровільному порядку. У звязку з чим, позивач просить визнати [PERSON], іпн. [NUMBER], такою, що втратила право користування домоволодінням, за адресою: вул. Каланча,6, с. Орестопіль Покровський район Дніпропетровська область. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, та представника третьої особи, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи рішення просить винести на розсуд суду. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідачки, яка не зявилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії паспорта серії АН 933332 виданого Покровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 04 березня 2011 року, [PERSON] видно, що його місце проживання зареєстровано за адресою: с. Орестопіль вул. Каланча, 06 Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.01.2014 року, власником житлового будинку, за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орестопіль, вулиця Жовтнева, будинок 6, є [PERSON] (а.с. 6). З копії акту обстеження на предмет підтвердження факту проживання [PERSON] від 16.11.2018 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично з 17.08.2015 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 7). За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1\~ ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved