Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) про знаття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 січня 2020 року затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, [PERSON] виділено у власність та визнано за нею право власності на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] . Маючи намір здійснити реєстраційні дії щодо вказаного автомобіля позивач звернулася до Територіального сервісного центру №7442 регіонального сервісного центру в Чернігівській області (м.Прилуки). Проте, в територіальному сервісному центрі її повідомили, що на вказаний автомобіль накладено арешт державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби, а саме 06 листопада 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, серія та номер:57563470, згідно якої заборонено відчужувати все рухоме майно, яке зареєстроване на ім`я [PERSON] . Оскільки, згідно рішення суду, яке набрало законної сили, даний транспортний засіб виділено у власність саме [PERSON] , і таке накладення арешту на автомобіль, який належить позивачу на законних підставах, позбавляє її як власника реалізувати право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому позивачем і подано позов про зняття арешту з автомобіля. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно письмової заяви її представника адвоката Жайворонка І.В. просили розгляд справи провести без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно письмового клопотання просив розгляд справи проводити без його участі, щодо заявлених позовних вимог поклався на розсуд суду. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав: Згідно ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 січня 2020 року у цивільному провадженні №2/742/310/20 (єдиний унікальний №742/4318/19), затверджено мирову угоду укладену 23 січня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] , за якою [PERSON] виділено у власність та визнано за нею право власності на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, загальний легковий, седан В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску. Ухвала набрала законної сили 10 лютого 2020 року (а.с.4-5). У відповідності до відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19 грудня 2019 року, зареєстроване публічне обтяження - арешт рухомого майна на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 57563470, виданий: 06 листопада 2018 року, видавник: Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Пилипенко О.М., невизначене майно, все рухоме майно, заборонено відчужувати. Боржник [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право. У відповідності до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що [PERSON] згідно ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 січня 2020 року виділено у власність та визнано за нею право власності на TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] , і відповідне рішення суду набрало законної сиди, а публічне обтяження на рухоме майно [PERSON] , в тому числі і на даний автомобіль, який належить позивачу на законних підставах, позбавляє її як власника реалізувати право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому позов про знаття арешту з майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved