Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 21.02.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-2/0065/13/14/20, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою 60% річних строком на 24 місяці з 21.02.2013 року по 21.02.2015 року. В порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконує, не забезпечує своєчасне погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 25.11.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 32 927,32 грн. 21.02.2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки СК-2/0065/13/14/20, згідно якого останні прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Враховуючи те, що відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань, позивач вважає такі дії такими, що порушують його права та підлягають судовому захисту. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись. Заперечень проти позову не надали, явку представника не забезпечили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.02.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-2/0065/13/14/20, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою 60% річних строком на 24 місяці з 21.02.2013 року по 21.02.2015 року (а.с.7). Відповідно до п.2.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному умовами цього договору. Згідно п.3.4 кредитного договору у випадку прострочення позичальником термінів платежів, кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті. У відповідності до п.6.1 кредитного договору за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору. Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач [PERSON] отримала розмір передбачених договором коштів, однак умови договору належним чином відповідач [PERSON] не виконує, про що повідомлявся шляхом направлення письмової вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за вих.№3034/14 від 17.09.2014 року (а.с.17). Однак дана вимога відповідачем [PERSON] виконана не була. Отже, суд приходить до висновку про те, що позивач виконав свою частину умов кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним вище кредитним договором станом на 25.11.2014 року становить 32 927,32 грн. та складається з: 5 404,68 грн. - сума нарахованих відсотків; 10 850,81 грн. - сума нарахованої пені; 15 671,83 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту. 21.02.2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки СК-2/0065/13/14/20, згідно якого останні прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором (а.с.8, 8-зворот). Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Згідно п.2.3 договору поруки у випадку прострочення позичальником своїх зобов'язань визначених кредитним договором, їх виконати зобов'язується поручитель.. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися про існуючу заборгованість за кредитом відповідача [PERSON] письмовими вимогами про дострокове виконання грошових зобов'язань (а.с.16, 16-зворот). Однак дані вимоги відповідачами [PERSON] та [PERSON] виконані не були. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.. На підставі викладеного,

Outcome: approved