Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між КС «Львів» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2012-31 від 27 червня 2012р. згідно якого позивач надає відповідачу кредит в розмірі 6800,00 грн. терміном на 36 місяців. [PERSON] з 27 червня 2012р. до 26 листопада 2014р. оплатила вказаний кредитний договір в розмірі 3235,00 грн. 27 червня 2012р. був укладений договір поруки згідно якого поручителем є [PERSON]. Відтак, станом на 26 листопада 2014р. відповідачі заборгували позивачу за кредитним договором №2012-31 від 27 червня 2012р. борг в сумі 9313,12 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що несплата заборгованолсті полягає у скрутному матеріальному становищі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, проте до суду не прибула, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. З врахуванням вимог ст.ст.157, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 27 червня 2012р. між КС «Львів» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2012-31, згідно якого позивач надає відповідачу кредит в розмірі 6800,00 грн. терміном на 36 місяців, на засадах строковості на власні потреби, а відповідач зобов'язується сплачувати кожного наступного місяця плату по відсоткам за користування кредитом та частину основної суми кредиту згідно договору Планова дата закриття кредитного договору 27 червня 2015р.. Відповідачу [PERSON] були видані кредитні кошти в сумі 6800,00 грн. за кредитним договором №2012-31 від 27 червня 2012р., що підтверджується видатковим касовим ордером №284 від 27 червня 2012р. (а.с. 11). Згідно п.3.1 вищевказаного кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 36% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. [PERSON] з 27 червня 2012р. до 26 листопада 2014р. оплатила кредитний договір в розмірі 3235,00 грн. Для забезпечення виконання зобов'язання КС «Львів» 27 червня 2012р. уклав договір поруки, згідно якого поручителем є [PERSON]. Станом на 26 листопада 2014р. відповідачі заборгували позивачу за кредитним договором №2012-31 від 27 червня 2012р. борг в сумі 9313,12 грн., з яких: 6596,52 грн. - тіло кредиту, 2716,60 грн. - відсотки за користування кредитом. КС «Львів» неодноразово нагадував відповідачам про обов'язок сплати боргу, що підтверджується листами №04/03 від 19.04.2013р., №10/03 від 31.10.2014р., №10/04 від 31.10.2014р. Відповідачі на дані повідомлення жодним чином не реагували. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243, 60 грн., сплаченого позивачем при поданні позовної заяви. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за простроченим боргом за кредитним договором у сумі 16168,60 грн. З наведених міркувань та

Outcome: approved