Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №HAEWGA0000000001 від 18 липня 2008 року в сумі 12204,03 доларів США, що за курсом 26,07 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 06 квітня 2016 року складає 318158,99 грн. та судових витрат в сумі 4772,38 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на публікацію виклику до суду в газеті «Урядовий кур'єр» в сумі 420 грн. Сторони в судове засідання не з'явились, представник позивача попередньо надала заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі; відповідач надала письмове заперечення проти позову та просила також розглядати справу без її участі. Згідно з позовом, 18 липня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір №HAEWGA0000000001, згідно з яким, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 18991,44 доларів США на термін до 18 липня 2028 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості з кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договору відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у відповідному Розрахунку заборгованості. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позивач вважає, що відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. В зв'язку з цим, станом на 06 квітня 2016 року відповідач має заборгованість в сумі 12204,03 доларів США, яка складається за наступного: 9892,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 1503,44 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 203,21 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 14,39 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи - 9,59 доларів США - штраф (фіксована частина) та 580,69 доларів США - штраф (процента складова). У своєму запереченні відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача суперечать нормам чинного законодавства України, є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Це зумовлюється, зокрема: включенням позивачем до розрахунку заборгованості одночасно пені та штрафів, що суперечить статті 61 Конституції України та практиці Верховного Суду України; відсутністю доказів сплати та несплати відповідачем заборгованості, відсутністю доказів надання кредиту відповідачеві; включення позивачем до розрахунку заборгованості комісій без зазначення, які саме послуги надавалися позивачеві за рахунок зазначених комісій, без посилання на відповідні пункти кредитного договору, яким такі комісії можуть бути передбачені; недотриманням Позивачем правил обчислення позовної давності щодо сплати кожного з чергових платежів; нарахуванням пені не за кожен день прострочення виконання, як того вимагає частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України, а за вільно обраними періодами; ненаданням доказів існування курсу долара США до гривні у кожен з днів нарахування пені, а також у кожен з днів сплати платежів, відповідно до якого ним було переведено розмір пені у гривневу валюту. У судовому засіданні досліджені: розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 06 квітня 2016 року (а.с.4-8); довідка про курс валют, встановлених Національним Банком України станом на 06 квітня 2016 року (а.с.9); копія кредитного договору №HAEWGA0000000001 від 18 липня 2008 року з додатками (а.с.10-15); копія паспорта відповідача (а.с. 16); копія довідки з ЄДРПОУ про реєстрацію ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.17) тощо. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.526, 530, 610, 625 ЦК України, відповідно до яких, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та у встановлений строк, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а саме умовами кредитного договору, укладеного між сторонами. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки, відповідно до ч.1 ст.550 Кодексу, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отримавши кредитні кошти, відповідач неналежним чином виконувала обов`язки по поверненню кредиту і сплати процентів за його користування, внаслідок чого станом на 06 квітня 2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 12204,03 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 9892,71 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1503,44 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 203,21 доларів США, пеня - 14,39 доларів США, а також штрафи: 9,59 доларів США (фіксована частина) та 580,69 доларів США (процента складова). При цьому суд, погоджуючись із позицією відповідача, та зважаючи на те, що позивачем застосовано неустойку у вигляді пені, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні штрафів - 9,59 доларів США (фіксована частина) та 580,69 доларів США (процента складова), оскільки, договором фактично передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Так, за прострочення виконання зобов'язання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і два штрафи, що є порушенням ст.61 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж порушення. Таким чином, у відповідності з умовами договору та наданим позивачем розрахунку, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11613,75 доларів США, з яких: 9892,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 1503,44 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 203,21 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 14,39 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що, за курсом 26 грн. за 1 долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 11 липня 2017 року становить 301957,50 грн. Заперечуючи позов, відповідач зазначені в розрахунку суми не спростовує, доказів на заперечення цих сум або на підтвердження фактично сплачених нею коштів не надає, в зв'язку з чим, суд, розглядаючи доводи відповідача на заперечення позову, вважає їх необґрунтованими та не доведеними. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 12 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягає присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Задоволені позовні вимоги на суму 11613,75 доларів США *100% : 12204,03 доларів США, що їх просив стягнути позивач = 95,16%, тобто 95,16 % від ціни позову. Таким чином, 4772,38 грн. (судовий збір сплачений позивачем) + 420 грн. (витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача) * 95,16% (відсоток задоволення позовних вимог) = 4941,06 грн.

Outcome: partial