Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат на утримання, догляд та поховання, свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно мешкала за адресою [ADDRESS]. З 2000 року і до дня смерті [PERSON], вона мешкала разом з нею в даній квартирі однією сім?єю, доглядала за нею, ховала за власні кошти. Після смерті [PERSON] з?явився її родич , відповідач у справі [PERSON], котрий вступив у спадщину за законом продав квартиру, однак реалізувавши спадкове майно він не відшкодував їй витрати по догляду за померлою [PERSON] За 12 років спільного життя з [PERSON] нею було понесені наступні витрати комунальні послуги в сумі 39130 грн., та витрати на поховання в сумі 9435 грн, на загальну суму 48565 грн. Просить суд стягнути з відповідача понесені витрати в сумі 48565 грн. В судове засідання позивачка не з?явилась , надала заяву про розгляд справи за її відсутності , просила вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, з невідомих суду причин. Суд, дослідивши матеріали справи, набуває висновку, що заявлені позивачкою вимоги, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Статті10 та 60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В суді встановлено, що позивачка [PERSON] з 2000 року до дня смерті [PERSON] мешкала разом з померлою та вела з нею спільне господарство. У відповідності до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. З довідки виданої Стрижанівською селищною радою вбачається, що [PERSON] провела поховання [PERSON] З матеріалів справи, а саме з копії товарного чеку від 13 березня 2012 року вбачається, що [PERSON] сплатила за обід 4500 грн., з товарного чеку від 12 березня 2012 року вбачається, що [PERSON] сплатила 3010 грн. за ритуальні послуги. Згідно до вимог ст.. 1232 ЦК України - спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого передбачає комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до Закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Таким чином, виходячи з визначення поняття поховання, до витрат на поховання можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Тобто, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, які зобовязані відшкодувати спадкоємці померлого відповідно до ст. 1232 ЦК. Статтею 13 Закону «Про поховання та похоронну справу» передбачена допомога на поховання як компенсація державою витрат, понесених виконавцем волевиявлення померлого або особи, яка зобовязалася поховати померлого, на проведення комплексу заходів та обрядових дій, визначених ч.1 ст.2 цього Закону, та облаштування і утримання місця поховання. Отже, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення витрат на проведення поминального обіду в розмірі 4500 грн. 00 коп., так як проведення поминальних обідів не передбачено Законом України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року(з послідуючими змінами та доповненнями), та не включено до Мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженогонаказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року за №193, отже не є обов'язковим, тому проведення та оплата поминальних обідів, що не відноситься до обрядів, є власною ініціативою осіб, які їх організують, а відтак відшкодуванню не підлягають. Згідно ст.96 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» при призначенні та виплаті соціальних пенсій застосовуються відповідно статті 1, 80-91,102-104 цього Закону. Відповідно до ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у разі смерті пенсіонера його сім'ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії. Оскільки в судовому засіданні не надано даних про отримання [PERSON] даних грошових коштів, то вони підлягають стягненню з відповідача. Також з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial