Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що він 15.09.2013 року позичив відповідачу 3780 грн. з кінцевим терміном повернення 15.09.2014 року. Відповідач кошти не повернув, а тому позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми боргу за позикою, які станом на 31.08.2016 року складають 222,06 грн., борг з урахуванням індексу інфляції, який станом на 31.08.2016 року становить 6953,39 грн., проценти за користування грішми в розмірі 1812,89 грн. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22, 30). Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка повернулась до суду не врученою з відміткою за зазначеною адресою не проживає, хоча за даними Корюківської міської ради Чернігівської області відповідач зареєстрований у [INFO]. За таких обставин, виходячи з положень ч.5 ст.74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час розгляду справи належним чином (а.с.18, 31). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 15 вересня 2013 року [PERSON] отримав у борг від позивача грошові кошти у сумі 3780 грн. з терміном повернення 15.09.2014 року. Вказані обставини підтверджуються письмовою розпискою, яка була складена 15.09.2013 року відповідачем особисто. По закінченню обумовленого строку відповідач суми позики позивачу не повернув. Доказів повернення відповідачем позивачу позичених коштів суду не надано. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, позивач має право на повернення боржником суми позики, а також на одержання від позичальника процентів від вказаної суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України, в межах заявлених ним позовних вимог, а саме за період з 16.09.2014 року по 31.08.2016 року. При цьому, виходячи з положень ч.1 ст.1048 ЦК України, позичальник має право на одержання процентів саме від суми грошових коштів, одержаних в борг, а не від суми боргу з додаванням суми відсотків за попередній період. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 2 липня 2014 року по справі № 6-36цс14, які в силу положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України та згідно з якими у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, заборгованість за відсотками за період з 16.09.2014 року по 31.08.2016 року складає: з 16.09.2014 року по 12.11.2014 року: 3780 грн. х 12,5 х 27: 365 : 100 = 34,95 грн. з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року: 3780 грн. х 14 х 85 : 365 : 100 = 123,24 грн. з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року: 3780 грн. х 19,5 х 26 : 365 : 100 = 52,51 грн. з 04.03.2015 року по 27.08.2015 року: 3780 грн. х 30 х 177 : 365 : 100 = 549,91 грн. з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року: 3780 грн. х 27 х 28 : 365 : 100 = 78,29 грн. з 25.09.2015 року по 21.04.2016 року: 3780 грн. х 22 х 213 : 365 : 100 = 485,29 грн. з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року: 3780 грн. х 19 х 35 : 365 : 100 = 68,87 грн. з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року: 3780 грн. х 18 х 28 : 365 : 100 = 52,20 грн. з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року: 3780 грн. х 16,5 х 35 : 365 : 100 = 59,81 грн. з 29.07.2016 року по 31.08.2016 року: 3780 грн. х 15,5 х 34 : 365 : 100 = 54,58 грн. А всього заборгованість за відсотками за кредитним договором складає: 34,95 грн. + 123,24 грн. + 52,51 грн. + 549,91 грн. + 78,29 грн. + 485,29 грн. + 68,87 грн. + 52,20 грн. + 59,81 грн. + 54,58 грн. = 1559,65 грн. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, за положеннями ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до вказаних вище норм закону відновідач зобов'язаний сплатити позивачу суму грошових коштів, отриманих ним у борг, а саме 3780 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, в межах заявлених позивачем позовних вимог: за період з 16.09.2014 року по 31.08.2016 року. Сума заборгованості з урахуванням встановленого в Україні індексу інфляції за вказаний період становить: 3780 грн. х (102,9:100) х (100,8:100) х (100,4:100) х (101:100) х\~ (103,8:100) х (103,3:100) х (102,2:100) х (100,6:100) х (100,2:100) х (100,7:100) х (102:100) х (98,7:100) х (102,3:100) х (99,2:100) х (99:100) х (100,4:100) х (102,2:100) х (114:100) х (110,8:100) х (105,3:100) х (103,1:100) х (101,8:100) х (99,7:100) = 6388,01 грн. За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідач зобов'язаний сплатити за вимогою позивача також три проценти річних від простроченої суми, а саме 3780 грн., в межах заявлених позовних вимог: за період з 16.09.2014 року по 31.08.2016 року. Три проценти річних від простроченої суми за період з 16.09.2014 року по 31.08.2016 року складає: 3780 грн. х 3 х 715 : 365 : 100 = 222,14 грн. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і укладеному договорі та підлягають задоволенню частково з підстав, наведених вище, оскільки між сторонами було укладено договір позики, що підтверджується відповідною розпискою [PERSON], відповідач зобовязувався повернути позику в обумовлений строк, проте взятих не себе зобовязань не виконав. Інші наведені позивачем доводи вказаних висновків суду не спростовують. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України 551,20 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial