Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що з матеріалів виконавчого провадження позивачу стало відомо, що відкрито виконавче провадження у зв»язку з пред»явленням до виконання виконавчого напису нотаріуса. 03.02.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір. На забезпечення вказаного кредитного договору між позивачем та відповідачем було підписано договір застави, за умовами якого [PERSON] передає в заставу автомобіль марки Volkswagen, номер кузова № [NUMBER], рік випуску - 2013, колір - коричневий, реєстраційний номер - [NUMBER]. В оскаржуваному виконавчому написі зазначено про звернення стягнення на належний позивачу автомобіль, та за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» по заборгованості станом на 04.08.2015 в розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 185 327 грн. 24 коп., штрафних санкцій за вимоги щодо сплати 24 816 грн. 53 коп., штрафу за порушення вимог щодо страхування майна - 105 182 грн. 40 коп., компенсації страхових платежів - 29 709 грн. 50 коп., штрафу за порушення термінів повернення кредиту - 55 680 грн., суму кредиту - 573 560 грн. 37 коп. Нотаріус не мав права вчиняти виконавчого напису, оскільки кредитний договір не був нотаріально посвідчений. Договір застави є похідним від кредитного договору і лише способом забезпечення виконання зобов»язань за основним договором. Сума заборгованості є спірною, оскільки позивач не погоджувався та не погоджується із сумою заборгованості в розмірі 974 276 грн. 04 коп., жодних вимог від відповідача про сплату відповідної суми не отримував, доказів безспірності відповідач нотаріусу не надав. Крім цього, законом вимагається реєстрація в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення ще до початку самої процедури звернення стягнення. Обтяжувач також зобов»язаний одночасно з реєстрацією звернення стягнення на предмет застави надіслати відповідне повідомлення боржнику та іншим заставодержателям. [PERSON] не отримувала повідомлення та будь-яких інших повідомлень та претензій. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрієм Миколайовичем, 24.11.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 1704 про звернення стягнення на транспортний засіб марки Volkswagen, номер кузова № [NUMBER], рік випуску - 2013, колір - коричневий, реєстраційний номер - [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Представник відповідача позов не визнав з підстав викладених в запереченнях (а.с.44-47). 3-я особа Приватний нотаріус КМНО Хижняк А.М. в судове засідання не з»вився, надіслав до суду письмові пояснення (а.с.55-57). 3-я особа ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»яввся, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 03.02.2014 року між ним та відповідачем - ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено Кредитний договір № 50011648, відповідно до якого відповідач надав йому кредитні кошти на придбання автомобіля марки Volkswagen, номер кузова № [NUMBER], рік випуску - 2013, колір - коричневий, в сумі 278400грн., що складало еквівалент 32 000 доларів США під 9,90% відсотків за користування кредитними коштами. 13.02.2014 року між сторонами було укладено Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тюріною В.Б. згідно якого Заставодавець (позивач) з метою забезпечення виконання зобов'язань заставив майно, а саме автомобіль марки Volkswagen, номер кузова № [NUMBER], рік випуску - 2013, колір - коричневий, державний номер [NUMBER], заставодавець - ТОВ «Порше Мобіліті». 11.05.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис №1704 від 24.11.2015 року про звернення стягнення на предмет застави, яким є автомобіль марки Volkswagen, номер кузова № [NUMBER], рік випуску - 2013, колір - коричневий, для задоволення вимог кредитора за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету застави. Сума до стягнення у зазначеному вище виконавчому написі обраховується з 16.05.2014 року по 04.08.2015 року та становить 974 276 грн. 04 коп. з яких: сума несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу)в розмірі 185 327 грн. 24 коп.; штрафні санкції за вимоги щодо сплати в розмірі 24 816 грн. 53 коп.; штрафу за порушення вимог щодо страхування - 105182 грн. 40 коп.; компенсації страхових платежів - 29 709 грн. 50 коп.; штрафу за порушення терміну повернення кредиту - 55 680 грн.; сума кредиту 573 560 грн. 37 коп. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату витрат за утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимога, якщо інше не встановлено договором. Сума заборгованості позивача [PERSON], зазначена у вимозі - складає 870 845 грн. 34 коп. (а.с.140). Сума заборгованості у виконавчому написі нотаруса, - 974 276 грн. 04 коп. При цьому, сума несплачених чергових платежів складає 185 327 грн. 24 коп. Вартість предмета застави - 95 813, 00 дол. США. Доказів надання заставодавцем нотаріусу будь-яких інших документів про ринкову вартість предмета застави матеріали справи не містять, що не дозволяє суду дійти до висновку про співмірність обраного заставодавцем способу захисту свого права на час звернення з заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса. Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку. Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Матеріали справи не містять докази отримання позивачем письмової вимоги, у справі наявна відповідь ТОВ «Експрес Мото Україна», в якій вказано, що 29.09.2015 року співробітником ТОВ «Експрес Мото Україна» була здійснена спроба доставки відправлення. Доставити відправлення не вдалося, так як за місцезнаходженням одержувача знаходиться будинок у нежитловому стані, осіб для вручення не знайдено, за вказаним телефоном ніхто не відповів. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції, яка була чинною на дату вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, - для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями нотаріусу подаються наступні документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Факт наявної у виконавчому напису суми боргу позивачем не визнається. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. належним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ. Відповідно до Закону України «Про державну статистику» та Положенням про Державний комітет статистики України затвердження типових форм первинної облікової документації, що є обов'язковими для всіх суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, належить до компетенції Держкомстату. Рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма рахунку (рахунку-фактури) не належить до типових форм, що затверджується Держкомстатом, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено. Отже, фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачають тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставляються (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги, а сам факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видаткової накладної постачальника або актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг), про що вже говорилося вище. За таких обставин, суд звертає увагу і на те, що сам по собі факт формулювання рахунок-фактур та надання їх нотаріусу, згідно до яких позивач мав сплачуватися чергові платежі за Кредитним договором, не є підтвердженням наявності безспірності суми заборгованості, вони не є належними доказами наявності заборгованості, а виписок по рахунках, оформлених у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» приватному нотаріусу надано не було. Зазначені вище обставини свідчать про відсутність безспірності вимог відповідача на час вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також слід зазначити, що оскільки зазначений у виконавчому написі розмір заборгованості перед кредитором більший ніж вказаний в вимозі, то даний факт також не свідчить на безспірність заборгованості [PERSON] Відповідно до ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Виникнення права на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у позасудовому порядку пов'язане не тільки з направленням вимоги про виконання забезпечувального зобов'язання, а і з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. В матеріалах справи відсутні докази реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що також свідить про недотримання вимог закону при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 11 ПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу не було встановлено і перевірено безспірність вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] за кредитним договором, чим порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про заставу», а також Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження належними і допустимими доказами і не спростовані відповідачем, позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved