Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 13 грудня 2007 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 21600,00 грн., а відповідач [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17533,14 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 18 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до справи не подавалися. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Заяви та клопотання від сторін не надходили. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 грудня 2007 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 21600,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у встановленому договором розмірі з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобов`язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Станом на 18 березня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем по одержаному кредиту складає 8180,10 грн., прострочена заборгованість - 3455,31 грн. Вказана обставина підтверджується даними розрахунку заборгованості за договором №б/н від 13.12.2007, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 18-03-2019 (а.с.8-13). За нормою ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки відповідач має прострочену заборгованість за кредитом, на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України банк у відповідності до вимог закону вимагає повернення усієї суми кредиту достроково. Позивачем також нараховано відповідачу два види пені - пеня за прострочене зобов`язання у розмірі 4274,72 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 550,00 грн., а також штраф в розмірі 250 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 823,01 грн. (процентна складова). Відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які є невід`ємною частиною кредитного договору, за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобов`язань передбачено сплату штрафу, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно заяви [PERSON] про одержання банківських послуг від 13 грудня 2007 року штраф за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобов`язань передбачено у розмірі 250 грн. + 5% від ціни позову (а.с.14). Як передбачено пунктом 1.1.5.21. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку,у разі непогашення кредиту у терміни, встановлені графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до цього договору для відсотків, від дня виникнення заборгованості. Таким чином договором передбачено нарахування позичальнику пені одночасно з штрафами. Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Всилу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Але всупереч викладеному позивач нарахував відповідачу пеню (два її види), а також штрафи - фіксовану та процентну складову. Як вбачається з розрахунку заборгованості, сума пені позивачем обрахована з усієї заборгованості за кредитом: і поточної і простроченої, що суперечить вимогам пункту 1.1.5.21. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якого пеня нараховується тільки на прострочену заборгованість. Так, згідно розрахунку станом на 18 березня 2019 року заборгованість за тілом кредиту - 8180,10 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3455,31 грн., але пеня нарахована від усієї суми заборгованості: 30.11.2018 року в сумі 803,40 грн., що складає 7% від суми 11519,65 грн., 31.12.2018 року - в сумі 893,09 грн., що складає 7% від суми 12545,38 грн., 31.01.2019 року - в сумі 973,24 грн., що складає 7% від суми 13661,90 грн., 28.02.2019 року - в сумі 950,33 грн., що складає 6,4% від суми 14744,14 грн. При цьому, як вбачається з даних розрахунку, загальна сума заборгованості за тілом кредиту (поточна та прострочена) складає 11635,41 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що розрахунок пені, наданий позивачем, суперечить умовам кредитного договору від 13 грудня 2007 року б/н, а тому не бере його до уваги. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-1374 цс17 від 11 жовтня 2017 року щодо одночасного стягнення штрафів фіксованої частини і процентної складової, суд вищої інстанції дійшов висновку, що така заборгованість є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на вказане, з відповідача підлягає стягненню 250 грн. фіксованої частини штрафу, оскільки процентна складова штрафу позивачем безпідставно обрахована від заборгованості з врахуванням пені. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по одержаному кредиту 11635,41 грн., штраф у розмірі 250,00 грн., а всього - 11885,41 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено на 68%, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1306,28 грн.

Outcome: approved