Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області, Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи позовні вимоги тим, що 21.06.1995 року його було прийнято на роботу слюсарем до Держплемзаводу «Михайлівка» (нині - Товариство з додатковою відповідальністю «Племзавод «Михайлівка»), яке розташоване в с. Михайлівка Лебединського району Сумської області. В даному підприємстві позивач пропрацював до 18.11.1996 року та був звільнений у зв`язку з призовом на військову службу. Після закінчення військової служби 09.06.1998 року позивач знову працевлаштувався на теж саме підприємство, яке на той час називалося Відкрите акціонерне товариство «Племзавод «Михайлівка» та пропрацював там до 20.04.2000 року. 07.02.2001 року позивача знов було прийнято трактористом до Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка» в якому він пропрацював до 08.10.2001 року. У відповідності з положеннями Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. №720/95 було проведено паювання сільськогосподарських угідь, розміщених на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області та перебували у колективній власності Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка». Розпорядження голови Лебединської районної державної адміністрації «Про затвердження розмірів земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах та вартісному виразі ВАТ «Племзавод «Михайлівка» від 17.10.2000 року №332 було затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по ВАТ «Племзавод «Михайлівка», а саме визначено, що вартість земельної частки (паю) становить 15291 грн., а його розмір становить 4,22 умовних кадастрових гектарів. 05.01.2001 року ВАТ «Племзавод «Михайлівка» було видано державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] . Оскільки на момент проведення паювання сільськогосподарських угідь Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка», розміщених на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області та які перебували у колективній власності Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка», позивач був членом даного товариства, тому він вважає що має право на земельну частку (пай). В той же час під час проведення паювання вищевказаних сільськогосподарських угідь його не було включено до списку осіб, які мають право на отримання земельного паю. Рішенням 29 сесії 7 скликання Михайлівської сільської ради від 16.04.2016 року позивачу було відмовлено у виділенні земельної частки (паю) як пропущеному при паюванні у зв`язку з тим, що надання земельних ділянок державної власності за межами населених пунктів не належить до повноважень сільської ради. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 4,22 умовних кадастрових гектарів, які були на час розпаювання Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка» із земель резервного фонду та запасу сільськогосподарського призначення на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача в наданій заяві позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності та у відсутності [PERSON] Представники відповідачів надали суду відзив на позов у якому вказали, що не заперечують проти заявлених позовних вимог та просять суд справу розглянути без їхньої участі. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що спір між сторонами виник із цивільних та земельних правовідносин, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. З трудової книжки позивача (а.с. 7-9) вбачається, що 21.06.1995 року його було прийнято на роботу слюсарем до Держплемзаводу «Михайлівка». 15.08.1996 року позивача було переведено на посаду тракториста на цьому ж підприємстві де він пропрацював до 18.11.1996 року та був звільнений у зв`язку з призовом на військову службу. Після закінчення військової служби 09.06.1998 року позивач знову працевлаштувався на теж саме підприємство, яке на той час називалося Відкрите акціонерне товариство «Племзавод «Михайлівка» на посаду тракториста та пропрацював там до 20.04.2000 року. 07.02.2001 року позивача знов було прийнято трактористом до Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка» в якому він пропрацював до 08.10.2001 року. У відповідності з положеннями Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. №720/95 було проведено паювання сільськогосподарських угідь, розміщених на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області та перебували у колективній власності Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка». Загальними зборами акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка» 04.04.2000 року було затверджено список громадян для розподілу земельних паїв, однак позивача до вказаного списку не включено, що вбачається з витягу з протоколу та додатку до нього (а.с. 10-17). Розпорядження голови Лебединської районної державної адміністрації «Про затвердження розмірів земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах та вартісному виразі ВАТ «Племзавод «Михайлівка» від 17.10.2000 року №332 було затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по ВАТ «Племзавод «Михайлівка», а саме визначено, що вартість земельної частки (паю) становить 15291 грн., а його розмір становить 4,22 умовних кадастрових гектарів (а.с. 18). Відповідно до рішення 10 сесії 23 скликання Михайлівської сільської ради народних депутатів від 11.07.2000 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю від 05.01.2001 року серії [NUMBER] (а.с. 20-21), який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 26. Згідно вказаного державного акту Відкритому акціонерному товариству «Племзавод «Михайлівка» передавались у колективну власність 4490,2 гектарів землі в межах згідно з планом. Рішенням 29 сесії 7 скликання Михайлівської сільської ради від 16.04.2016 року позивачу було відмовлено у виділенні земельної частки (паю) як пропущеному при паюванні у зв`язку з тим, що надання земельних ділянок державної власності за межами населених пунктів не належить до повноважень сільської ради (а.с. 23). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 3 ст. 2 ЗК України об`єктами земельних відносин є землі в межах на території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені відповідачами і визнаються ними, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved