Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати відмову банку у видачі вкладу неправомірною; стягнути з останнього на свою користь 10104,51 доларів США, у тому числі, 10000 доларів США суми вкладу та 100,51 доларів СШСА нарахованих відсотків. Обґрунтовуючи доводи позивач зазначає, що 19.09.2014р. уклала з відповідачем депозитний договір № 016-20530-190914 банківського вкладу в доларах США, на умовах якого передала банку суму в розмірі 10000 доларів США на строк з 19.09.2014р. по 19.12.2014р. з виплатою відсотків 9,5 % річних за кінцевим терміном. 05.12.2014р. звернулася до відповідача з заявою про повернення депозиту у зв'язку з закінченням строку договору, що відповідачем проігноровано, грошів і відповіді не отримала. В усній бесіді з працівниками банку дізналася, що відсутні валютні кошти. По закінченню строку договору внесок позивачу не повернутий, а гроші перераховані на поточний рахунок в порушення умов договору. Позивач в судовому засіданні підтримала зміст позову і його вимоги, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечував щодо вимог позову, просить відмовити в його задоволенні. Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, встановлено, що 19.09.2014р. позивач уклала з відповідачем договір № 016-20530-190914 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, згідно умов якого позивач передала банку, а банк прийняв грошові кошти в сумі 10000 доларів США на строк з 19.09.2014р. по 19.012.2014р. з нарахуванням відсотків на суму вкладу у відповідності до умов договору за ставкою 9,5% річних. Такі обставини підтверджено копією договору банківського вкладу від 19.09.2014р. (а.с.3,4). Відповідно до положень ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до умов договору банківського вкладу до виплати позивачу підлягають грошові кошти, що складаються з суми вкладу в розмірі 10000 доларів США та нараховані за час дії договору відсотки в сумі 104,51 доларів США. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Встановлено, що строк вкладу сплинув 19.12.2014р. Відповідно до ч.1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. 05.12.2014р. позивач звернулась до банку із заявою, якою просила по закінченню строку депозиту 19.12.2014р. видати належну неї суму вкладу в розмірі 10000 доларів США з нарахованими відсотками за договором банківського вкладу (а.с.6). Із п. 1.14 договору банківського вкладу від 19.09.2014р. вбачається, що у разі, якщо вкладник в останній день дії 2(другого) періоду продовження строку дії цього договору з моменту внесення вкладу на рахунок за цим договором не витребує суму вкладу, то така сума вкладу наприкінці дня закінчення цього строку перераховується на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів № [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі банку, про що вкладник доручає банку здійснити таке договірне списання. Встановлено і не заперечується сторонами, що по закінченню строку дії договору гроші перераховані на поточний рахунок Отже, позивачу, який своєчасно звернувся із заявою до банку про повернення вкладу, грошові кошти за вкладом та нараховані проценти за умовами договору не повернуто. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це засоби у готівкової і безготівкової формі, у валюті України або іноземної валюті, що розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірній основі на визначений строк зберігання або без визначення такого строку, підлягають виплаті вкладнику у відповідності до законодавства України та умовах договору. Суд не приймає до уваги позицію відповідача щодо виконання умов договору банківського вкладу, оскільки з боку відповідача не надано доказів того, що позивач отримав суму вкладу з нарахованими відсотками. Не містять таких фактів і матеріали справи, тому доводи відповідача щодо безпідставності вимог позову у цієї частині є непереконливі. Відповідно до положень ст.. 1074 обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таким чином, суд вважає за обґрунтоване вимоги позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів згідно договору банківського вкладу. Між тим, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо визнання відмови банку у видачі вкладу, неправомірною, т.я. в матеріалах справи відсутні відповідні і належні докази, що підтверджують доводи позивача в цієї частині позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial