overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 24.08.1985 року позивачу належить на праві приватної власності будинок розташований за адресою [ADDRESS] За вищезазначеною адресою зареєстровані позивач, його дружина [PERSON] та донька [PERSON]. 06.10.2011 року рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. З 2007 року [PERSON] не мешкає за вищевказаною адресою без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в звязку з чим позивач вимушений звернутися до та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком розташованим за адресою:[ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав свою згоду на рішення при заочному розгляді, та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих суду обставин, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позивача, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 24.08.1985 року будинок, розташований за адресою [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно домової книги [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS]. 06.10.2011 року рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки Краснолуцької міської ради квартального комітета № 33 від 25.03.2014 року [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] з 2007 року. На підставі ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Таким чином, відповідач не мешкає на вищевказаній житловій площі більше ніж шість місяців без поважних причин, тому згідно ст. 72 ЖК України він може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, суду пояснив, що в 2006 році в квартирі, що належить йому на праві власності, була зареєстрована його співмешканка [PERSON] До 2011 року вони проживали однією сім'єю, за час сумісного мешкання у них народилося двоє дітей - [PERSON] 2002 року народження і [PERSON] 2007 року народження. У 2011 році відповідач, забравши свої особисті речі, покинувши дітей виїхала з квартири. Не дивлячись на це вона залишилася зареєстрованою в спірній квартирі, що порушує його права як власника квартири. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку, суд ухвалив справу розглянути заочно у відсутність відповідача. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що дійсно відповідач проживала однією сім'єю з позивачем впродовж ряду років, в 2011 році забрала речі, покинула дітей і виїхала. В даний час позивачеві необхідно вирішити питання про утримання дітей, передачі йому їх на виховання в передбаченому законом порядку, позивач один виховує дітей, вони йому допомагають чим можуть. Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав : Суду представлено реєстраційне свідоцтво БТІ м. Маріуполя, з якого виходить, що за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , реєстровий номер №35652 від 09.11.2000 року. Згідно даним особового рахунку № 1055 вказаної квартири, квартира складається з однієї житлової кімнати, загальна полоща 21.9 кв.м., в квартирі з 31.01.2006 року зареєстрована [PERSON] як цивільна дружина власника. Суду представлений акт ЖКП « Жилкомплекс» від 05.02.2015 року про те, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2011 року. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене, зважаючи на пояснення свідків, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, про визнання батьківства в порядку ст. 129 СК України. В позові вказує, що з [PERSON] він перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року, а з 22 грудня 2015 року в зареєстрованому шлюбі. Від фактичних шлюбних відносин з [PERSON] [INFO] народилась у них донька [PERSON] , яка записана за прізвищем першого чоловіка [PERSON] , [PERSON] . 12 червня 2014 року Новоселицьким районним судом шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Він з дружиною звернулись спочатку до Новоселицького ВДРАЦС для реєстрації доньки на його ім`я, але їм пояснили, що в таких випадках необхідна ще заява відповідача. Після чого вони звертались до відповідача з пропозицією подати відповідну заяву про не визнання батьківства, на що відповідач погодився та пояснив, як тільки повернеться з закордону подасть таку заяву, однак по теперішній час цього не зробив та взагалі не цікавиться спільними дітьми з [PERSON] .. Позивач просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , виключивши з актового запису про її народження відомості про батька [PERSON] , записавши батьком [PERSON] . В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Третя особа в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства,та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з лютого 2011 року він та [PERSON] знаходяться у фактичних шлюбних відносинах. У них народилася дитина - син [PERSON] [INFO], дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи,в судове засідання не з'явилися, про день,час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 червня 2017 року виданого виконавчим комітетом Путрівської сільської ради Васильківського району Київської області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до висновку експертного висновку про біологічне батьківство №MGT 1817 від 14.02.2018 року біологічне батьківство ймовірного батька ([PERSON]) у відношенні дитини ([PERSON]) не може бути виключено, ймовірність батьківства - 99,9999%. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини , за рішенням суду. Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, суд вважає, що позивач дійсно є біологічним батьком [PERSON], а тому позов має бути задоволено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те що 5.10.2007р. було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №49 . 29 серпня 2015р. звернувся з запитом про надання інформації , відповіді не отримав, тому звернувся в суд з позовом .В судовому засіданні представник позивача [PERSON] не з»явився , просив розглядати справу в його відсутність. Представник відповідача проти позову заперечувала , вказувала на те що відповідь надана 30.09.2015р. та представник позивача не мав повноважень на отримання вказаної інформації. Представник №-3 особи покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 5.10.2007р.між сторонами було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №49 . 29 серпня 2015р. звернувся з запитом про надання інформації (а.с.12) Даний запит надійшов до відповідача 1.09.2015р. та 30.09.2015р. надана відповідь (а.с.45) Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ст..15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст..16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач звернувся до суду 1.09.2015р. до отримання відповіді на запит , позовні вимоги не уточнював в зв»язку з отриманням відповіді. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засідання, не встановлено порушень прав позивача , тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведені доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - будинком №146 по вул. Мар`їнській /вул.Кірова/ в м. Маріуполі. В позові вказав, що йому на підставі договору купівлі продажу від 06.06.2001 року належить вищевказаний будинок. В будинку з 2009 року зареєстрований відповідач, проте за вказаною адресою він ніколи не проживав та не проживає, реєстрація [PERSON] у належному йому будинку позбавляє його, як власника, можливості розпоряджатися ним в повній мірі, оскільки він в подальшому бажає продати будинок. Вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 146 по вул.Мар`їнській /вул.Кірова/ в м. Маріуполі. Просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаному будинку. Позивач у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суду представлені - договір купівлі продажу будинку від 06.06.2001 року, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яких позивач є власником будинку № 146 по вул.Мар`їнській / вул.Кірова/ в м. Маріуполі. З даних домової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку з 2009 року. Згідно акту від 02.04.2017 року КСН «Новоселівка» [PERSON] у будинку № 146 по вул.Мар`їнській /вул.Кірова/ в м. Маріуполі не мешкає з 2009 року. Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням викладеного до уваги акт про непроживання відповідача у вказаному будинку, суд вважає за необхідне [PERSON] визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 146 по вул.Мар`їнській /вул.Кірова/ в м. Маріуполі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - [ADDRESS]. В позовній заяві позивач посилався на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. На цій жилій площі зареєстрований відповідач з 2007 року. З 2010 той жодного разу не з»являвся в помешканні, де зареєстрований, а виїхав у с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області. Таким чином [PERSON] утратив право користування жилим приміщенням- [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4167367, виданого 16 липня 2004 року Кодимським районним бюро технічної інвентаризації власником домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно домової книги [PERSON] зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS] з 2007 року. Згідно акту обстеження домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON] за цією адресою не проживає більше шести місяців. Дослідивши заяви позивача, відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач в помешканні де зареєстрований не з»являється на протязі більше шести місяців, поважних причин відсутності у нього не було, фактично проживає в іншому місці, а тому суд констатує, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], що належить [PERSON]. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Цей будинок він придбав у 2003 році згідно договору купівлі-продажу. З 2008 року у цьому будинку зареєстрований його син - відповідач [PERSON]. Однак, з моментуь реєстрації у цьому помешканні і до цього часу, тобто до 2014 року, відповідач жодного разу в будинку не з»являвся. Фактично мешкає в Черкаській області. Таким чином [PERSON] утратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно договору купвілі-продажу житлового будинку від 06 травня 2003 року, [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Згідно записів у домовій книзі домогосподарства по [ADDRESS],, а також довідки Кодимського РС ГУДМС України в Одеській області [PERSON] зареєстрований у цьому помешканні з 2008 року. Згідно акту обстеження домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON] за цією адресою не проживає з 2008 року. Дослідивши заяву позивача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз»яснень, що містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Продеякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з»ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Основною вимогою для задоволення позову з цієї підстави є не проживання особи без поважної причини понад встановлені строки, тобто особа має можливість проживати у будинку, проте не робить цього без поважної причини. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач в помешканні де зареєстрований не з»являється на протязі більше шести місяців, поважних причин відсутності у нього не було, фактично проживає в іншому місці, а тому суд констатує, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], що належить [PERSON]. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] посилалася на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Зазначене житло їй подарував батько згідно договору дарування від 13 травня 2008 року. До смерті батька у спірному будинку був зареєстрований з 2008 року і відповідач - її брат. В теперішній час брат має інше житло. Жодного разу з часу реєстрації, не з»являвся в помешканні, де зареєстрований, хоча яких-небудь причин для цього не було. Таким чином [PERSON] утратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18815379, виданого 15 травня 2008 року Кодимським районним бюро технічної інвентаризації власником домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно інформації Кодимського районного сектору ГУМДС України в Одеській області №30/969 від 23 липня 2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження домоволодіння по [ADDRESS] від 15 липня 2014 року, [PERSON] за цією адресою не проживає. Згідно письмових пояснень [PERSON] і [PERSON], [PERSON] не проживає в [ADDRESS]. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач в помешканні де зареєстрований не з»являється на протязі більше шести місяців, поважних причин відсутності у нього не було, фактично проживає в іншому місці, а тому суд констатує, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], що належить [PERSON]. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: partial