Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що його тітка [PERSON], померла [INFO], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя своє належне майно [PERSON] заповіла [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася з моменту смерті тітки, у зв'язку із хворобою. Тому, просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначив що на протязі шести місяців мав час для прийняття спадщини однак не прийняв, а в період з 25.09.2014 року по 02.10.2014 року перебував на лікуванні в Житомирській обласній клічній лікарні ім.. О.Ф. Гербачевського пульмонологічного відділення та з 06.10.2014 року по 13.10.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Олевській ЦРЛ Житомирської області в зв'язку з чим просить суд поновити строк для прийняття спадщини. Представник відповідача Жубровицької сільської ради Олевського району Житомирської області також надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок із надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач є племінником і спадкоємцем за заповітом після смерті тітки [PERSON], однак пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. [PERSON] в період з 25.09.2014 року по 02.10.2014 року перебував на лікуванні в Житомирській обласній клічній лікарні ім.. О.Ф. Гербачевського пульмонологічного відділення (а.с.16) та з 06.10.2014 року по 13.10.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Олевській ЦРЛ Житомирської області (а.с.18). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В ч. 1 ст. 1269 ЦК України вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини повинні бути визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через свою юридичну необізнаність про встановлені строки прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Таким чином позивач не надав суду докази того, що він бажав прийняти спадщину, але у нього були перешкоди які тривали на протязі 6 місяців, що можуть бути визнані судом поважними. У п. 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, роз'яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, на момент відкриття спадщини позивач знав про відкриття спадщини і відповідно до цивільного законодавства України мав право звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Довідку (а.с.18) та виписку (а.с.16) згідно яких [PERSON] хворів на протязі з 25.09.2014 року по 02.10.2014 року та з 06.10.2014 року по 13.10.2014 рік суд не бере до уваги як доказ поважної причини пропуску 6 місячного строку на прийняття спадщини, оскільки у позивача виникло право на прийняття спадщини з [INFO] та тривало по 03.01.2015 року, вище зазначене свідчить про те, що після виски з лікарні (13.10.2014 року) у позивача ще був не пропущений строк ( до 03.01.2015 року) для прийняття спадщини, а отже мав право на звернення із заявою до нотаріуса, яким він не скористався, тому суд вважає про відсутність доказів у позивача які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини на протязі 6 місяців.

Outcome: dismissed