Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наступними підставами. Відповідно до укладеного договору № б/н від 07.10.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 21.08.2018 року має заборгованість - 12056 гривень 84 копійок, яка складається з наступного: 7610,44 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 5409,41 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 550,33 грн. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.10.2011 року у розмірі 12056 гривень 84 копійок та судові витрати у розмірі 1762 гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 21.01.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно рекомендованим листом, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як зазначає позивач, відповідно до укладеного договору № б/н від 07 жовтня 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви Позичальника, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умов та правил надання банківських послуг(а.с. 9-10). З розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік (2,5% на місяць), з 01.09.2014 року - 34,80 % на рік (2,9% на місяць), з 01.04.2015 року - 43,20 % на рік (3,6% на місяць), з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 6-8), наданого позивачем, відповідач станом на 21.08.2018 року має заборгованість - 12056 гривень 84 копійок, яка складається з наступного: 7610,44 грн. - відсотки за користування кредитом, 5409,41 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 550,33 грн. - штраф (процентна складова). Проте, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості та зазначає наступне. Так, у даному випадку правовідносини, що склалися між сторонами, ґрунтуються на вимогах статей 526, 299, 625, 1049, 1054 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Так, у позові позивачем зазначено про отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача. Проте, з наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-8), кредитове сальдо по рахунку відповідача значно перевищує суму 300 гривень. Проте, жодних посилань на збільшення кредитного ліміту на рахунку відповідача, позивачем не зазначено ані в позові, ані в доданих до позову доказах. Крім того, як вбачається з наданої позивачем копії анкети-заявки позивальника (а.с. 9), яка є складовою кредитного договору б/н від 07.10.2011 року, на який, як на підставу позовних вимог посилається позивач, між сторонами розмір кредитного ліміту узгоджено не було, в анкеті-заявці він не зазначений. Також, у позові позивачем не вказано, яка мається заборгованість за тілом кредиту. Враховуючи наведене, у суду відсутні об`єктивні можливості для розрахунку заборгованості відповідача за зазначеним кредитним договором. Крім того, позивачем у позові вказано, що заборгованість, яка, на думку позивача, підлягає стягненню з відповідача, складає 12056, 84 гривень. Ця заборгованість, згідно до позовної заяви та розрахунку, наданого позивачем (а.с.7-9), складається з наступного: 7610,44 грн. - відсотки за користування кредитом, 5409,41 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 550,33 грн. - штраф (процентна складова). Проте, шляхом простого математичного складання: 7610,00+5409,41+500+550,33 дорівнює 14070,18 гривень. Крім того, також вбачається помилка у наданих позивачем розріхугках заборгованості, а саме: у розрахунку на а.с. 6 зазначено, що станом на 31.05.2015 року заборгованість відповідача складає 6212,39 гривень, з яких 4982,75 гривень - заборгованість за кредитом, 179,31 гривень - заборгованість за процентами (в т.ч. 175,16 гривень - проценти на поточну заборгованість, 4,15 гривень - проценти на прострочену заборгованість). Однак, шляхом простого математичного складання: 4982,75 гривень + 179,31 гривень дорівнює 5162,06 гривень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належного обґрунтування заявлених позовних вимог, у розрахунках заборгованості, заявленої позивачем до стягнення з відповідача, вбачаються прості арифметичні помилки, для виявлення яких не потрібні спеціальні знання та навички, а через невизначеність наданими позивачем матеріалами тіла кредиту у суду відсутня можливість зробити відповідні розрахунки та вірно встановити дійсний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором б/н від 07.10.2011 року. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та вважає за необхідне у позові відмовити. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача не підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки у задоволенні позовних вимог повністю відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed