Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з [PERSON] на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4\~477,07 грн., інфляційних втрат в розмірі 215,41 грн. та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 52,91 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач проживає та зареєстрований в [INFO], послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води які надає позивач. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не проводить оплати за отримані послуги. За період з 01.07.2016р. по 31.10.2016р. (за спожиті послуги з централізованого опалення), а також за період з 01.06.2015р. по 31.10.2016р. (за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води) загальний розмір заборгованості відповідача за отримані послуги становить 4477,07 грн. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку, а також інфляційні втрати в розмірі 215,41 грн. та три відсотка річних за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 52,91 грн., а всього 4745,39 грн. Вказаний позов перебував в провадженні судді Личаківського районного суду м. Львова Лакомської Ж.І. Провадження у даній справі відкрито. Копія позовної заяви разом з додатками учасникам справи направлялась. Відповідно до розпорядження керівника апарату Личаківського районного суду м. Львова № 3, у вказаній справі проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого така передана в провадження судді Леньо С.І. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2018р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Відповідач скерував до суду відзив на позов, долучивши докази його направлення іншим учасникам справи. З позовними вимогами не погоджується, оскільки позивачем надавались послуги неналежної якості, у звязку з чим останній зобовязаний здійснити перерахунок плати за такі послуги. Факт надання послуг неналежної якості позивач визнав, про що направив відповідачу відповідний лист, однак перерахунку плати не здійснив. Тому, в задоволенні позову просить відмовити. Позивач направив суду відповідь на відзив, долучивши докази її направлення відповідачу. Вказує, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у м. Львові з 01.07.2014р., тоді як факт надання послуг неналежної якості до 01.07.2014р. не має відношення до даної справи. Крім того, за результатами звернення мешканців будинку, в якому проживає відповідач позивачем та працівниками ЛКП «500» складено акт обстеження системи ГВП від 14.03.2017р., за результатами чого встановлено, що температура гарячого водопостачання на верхніх поверхах нижча ніж на вводі в будинок у звязку неналежним станом внутрішньобудинкової системи будинку. Такі недоліки були усунуті, а мешканцям будинку проведено перерахунок плати за березень 2017р. В свою чергу, за попередні періоди згідно актів обстеження від 05.07.2016р., від 11.02.2016р. та 15.02.2016р. стан внутрішньобудинкової системи будинку був задовільний, а скарг від мешканців не надходило. Письмових заперечень на відповідь на відзив відповідач не надав. В процесі розгляду даної справи представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, проте до моменту вирішення питання про прийняття такої заяви відкликав її та в кінцевому, просить ухвалити рішення за наслідками розгляду первинних позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, скерував до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Вдруге поспіль подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що перебуває на лікуванні. З огляду на відсутність доказів про поважність причин неявки, суд визнає причину неявки останнього неповажною та вважає можливим закінчити розгляд справи на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі № 70 на вул. Родини Крушельницьких, 3 у м. Львові, що стверджується довідкою ЛКП «№ 500» від 16.05.2017р. з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.7). Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація) ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Виконавцем, згідно ст. 1 цього Закону є субєкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Постановою НКРЕКП від 31.03.2015р. № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню субєктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими субєктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, і зокрема, які надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обовязок споживача\~ (наймача, власника) закріплено в ст. 68 ЖК України, згідно з якою наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води мешканцям квартири № 70 на вул. Родини Крушельницьких у м. Львові (а.с.10-11), її загальний розмір за період з 01.07.2016р. по 31.10.2016р. (за спожиті послуги з централізованого опалення), а також за період з 01.06.2015р. по 31.10.2016р. (за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води) становить 4477,07 грн. Суд приймає такий розрахунок як належний та допустимий доказ позовної вимоги, оскільки доказів протилежного відповідач не представив, та відповідно, ухвалює рішення про стягнення такої суми в примусовому порядку. При цьому враховується позиція ВСУ, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013р., і згідно з якою, споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Крім того, як висловився ВСУ під час розгляду цивільної справи № 6-931цс15 в своїй постанові від 13.01.2016р., на вказані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно цієї норми, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічні висновки щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за відсутності між сторонами договірних відносин а також щодо стягнення з споживача трьох відсотків річних та інфляційних втрат також висловлені Верховним Судом у \~складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного\~\~суду під час розгляду цивільної справи № 639/10591/14-ц (постанова від 14.02.2018р.), які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд зобовязаний враховувати. Проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних (а.с.12, 13) перевірено та прийнято судом як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому, інфляційні втрати в розмірі 215,41 грн. та три відсотка річних за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 52,91 грн. також підлягають до примусового стягнення. Що ж стосується доводів відповідача про надання послуг неналежної якості, суд надає їм оцінку та звертає увагу на наступне. Порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг визначається Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630. Згідно п. п. 33, 37, 38, 39 цих Правил, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного звязку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обовязково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій. Виконавець зобовязаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Аналогічний механізм фіксації ненадання або надання не в повному обсязі житлово-комунальних послуг закріплено в ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При цьому, в п. п. 34, 35 Правил визначається механізм фіксації точного часу та дати ненадання або надання не в повному обсязі послуг з централізованого опалення. Необхідність складання акту-претензії нерозривно повязане з механізмом проведення перерахунку розміру плати, який визначається «Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», затвердженим Постановою КМУ від 17.02.2010р. № 151. Всупереч зазначеним нормам, відповідач не надав суду доказів складання у спірний період актів-претензій з приводу ненадання або надання послуг належної якості. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За відсутності таких актів-претензій суд позбавлений можливості встановити обсяг не наданих, або ж наданих неякісно послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, у звязку з чим відповідні твердження сторони відповідача вважає недоведеними. Що ж стосується листа ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 24.03.2017р. (а.с.58), такий не має правового значення для вирішення даної справи, оскільки як вбачається зі змісту цього листа, факт надання послуг неналежної якості зафіксовано у березні 2017р., і саме у цей період позивач зобовязався провести перерахунок, тоді як предметом позову є стягнення заборгованості за інший період, а саме з 01.07.2016р. по 31.10.2016р. (за спожиті послуги з централізованого опалення), а також за період з 01.06.2015р. по 31.10.2016р. (за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1489 грн., сплата якого підтверджується відповідними квитанціями (а.с.5, 6). На підставі наведеного та

Outcome: approved