Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості зі спадкоємця. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного додаткового договору №1 до договору №29756 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 06.06.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20630 грн. [INFO] [PERSON] помер. Зазначив, що спадкоємцем померлого, згідно листа Одинадцятої Харківської ДНК, є [PERSON] . Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 20721,93 грн. Банк на виконання ч. 2 ст. 1281 ЦК України направив до Одинадцятої Харківської ДНК заяву. 11.05.2018 року від Одинадцятої Харківської ДНК була отримана відповідь, в якій зазначалося, що у спадковій справі після смерті [PERSON] №269/2016 наявна заява [PERSON] від 18.03.2016 р. про прийняття спадщини за законом. Свідоцтво про право на спадщину після померлого не видавалось. Позивач просить стягнути з відповідача, як спадкоємця боржника, заборгованість за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України). Так, до укладеного додаткового договору №1 до договору №29756 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 06.06.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20630 грн. У порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на дату смерті [PERSON] , заборгованість становить 20721,93 грн. Позивач направив до Одинадцятої Харківської ДНК заяву у відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України. 11.05.2018 року від Одинадцятої Харківської ДНК була отримана відповідь, в якій зазначалося, що у спадковій справі після смерті [PERSON] №269/2016 наявна заява [PERSON] від 18.03.2016 р. про прийняття спадщини за законом. Свідоцтво про право на спадщину після померлого не видавалось. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Отже, якщо є спадкоємці, які вступили в спадщину, вони можуть виконати зобов`язання перед банком. Після вступу у спадщину відбувається заміна боржника у кредитному зобов`язанні і таким чином воно не припиняється. Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України Здійснення права на спадкування) та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України Оформлення права на спадщину). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Норма ч. 1 ст. 1282 ЦК України вказує на те, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів прийняття спадщини та одержання [PERSON] у спадщину майна достатньою вартістю для задоволення вимог банку і ці обставини виключають можливість задоволення позову позивача до спадкоємця боржника в порядку статті 1282 ЦК України. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06.06.2018 року по справі №533/370/16-ц. У зв`язку з наведеним вище, суд, оцінивши належним чином зібрані у справі докази та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з підстав, передбачених статтею 12 ЦПК України. Згідно ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed