Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності за набувальною давністю на житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] , який мотивує тим, що з 2009 року він вселився у цей будинок, який належав померлому у 2008 році [PERSON] , але в якому на той час ніхто не проживав. Будинок стояв без нагляду, обійстя заросле бур`яном, спадкоємців після смерті господаря будинку, зі слів односельців, немає. Він повідомив сільську раду, що поселиться в цьому будинку. Він зробив косметичний ремонт у кімнатах будинку, переробив пічне опалення на водяне, підвів водопостачання, перекрив дах будинку, замінив старий дерев`яний паркан на новий металевий. Коли будинок став придатний для проживання, то разом з ним почала проживати його наречена [PERSON] , з якою він одружився у 2011 році, і у них народилися двоє дітей. Таким чином, з 2009 року він постійно проживає у вказаному будинку, яким заволодів відкрито та добросовісно, і продовжує ним володіти відкрито та безперервно протягом більше 11 років підряд. Також він користується присадибною земельною ділянкою. Проживаючи у вказаному будинку з сім`єю, він підтримує житловий будинок та господарські споруди в належному стані. За цей час ніхто не пред`являв жодних претензій з приводу володіння цим нерухомим майном. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, але представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак відповідач надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, з позовними вимогами сільська рада згодна. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Перевіривши та дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України, а також частини четвертої статті 344 цього кодексу, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту прав та інтересів у суді є, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно погосподарської книги Уланівської сільської ради № 2 за 2006-2011 р.р., особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок, рік побудови 1985, місцезнаходження: [ADDRESS] , знаходиться у приватній власності [PERSON] (а.с. 10, 13). Згідно актового запису про смерть № 21 від 15.08.2008 р., [PERSON] помер [INFO] у с. Уланове Глухівського району Сумської області у віці 55 років (а.с. 64). За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіт відсутній (а.с. 18, 67). З довідок Уланівської сільської ради слідує, що [PERSON] з сім`єю проживає з 2009 року за адресою: [ADDRESS] , користується земельною ділянкою, електричною енергією та централізованим водопостачанням. Земельний податок та комунальні послуги сплачуються за місцем проживання (а.с. 11-12). З копій квитанцій про сплату комунальних послуг, слідує, що [PERSON] сплачує комунальні послуги за воду, електричну енергію, що надавались у цей будинок (а.с. 19-25). Отже, враховуючи досліджені у судовому засіданні докази та відсутність заперечень з боку відповідача, суд доходить до висновку, що позивач є добросовісним набувачем чужого майна, оскільки відкрито, безперервно з 2009 року володіє спірним нерухомим майном, на яке ніхто не претендує окрім нього, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 15, 16, 316, 344 ЦК України,

Outcome: approved