Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної працівником в розмірі 95 489,00 грн, а також суму сплаченого судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач була прийнята на посаду касира пункту надання фінансових послуг 26.09.2017 року та з нею було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідач здійснював касові операції, зокрема видачу грошових переказів клієнтам. 01.10.2020 року позивач отримав претензію [PERSON] , який повідомив про неможливість отримання ним 4 грошових переказів на суму 8 700,00 грн, 02.10.2020 року позивач отримав претензії [PERSON] , який повідомив про неможливість отримання ним грошового переказу на суму 5 065, 00 грн, [PERSON] , який повідомив про неможливість отримання ним 41 грошового переказу на суму 17 865,00 грн, [PERSON] , який повідомив про неможливість отримання ним 38 грошових переказів на суму 63 859.00грн у зв`язку з їх фактичною видачею. Службовою перевіркою відділу безпеки позивача було встановлено, що відповідач проводив видачу грошових коштів без присутності клієнтів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та без належного оформлення касових документів. Після розгляду позивачем претензій вказаних осіб їх грошові вимоги були задоволені шляхом виплати їм грошових коштів на загальну суму 95 489,00 грн. Представник позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просиврозглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на посаду касира пункту надання фінансових послуг філії №6 ТОВ «Пост Фінанс» з 26 вересня 2017 року, що підтверджується копією наказу № 2793-к від 25 вересня 2017 року. З відповідачем під час прийняття посаду 26 вересня 2017 року був укладений Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.Також, 22.09.2017 року відповідач був ознайомлений з Посадовою інструкцією касира пункту надання фінансових послуг Філії №6 ТОВ «Пост Фінанс». 01.10.2020 року позивач отримав претензію [PERSON] , який повідомив про неможливість отримання ним 4 грошових переказів на суму 8 700,00 грн, 02.10.2020 року позивач отримав претензії [PERSON] , який повідомив про неможливість отримання ним грошового переказу на суму 5 065, 00 грн, [PERSON] , який повідомив про неможливість отримання ним 41 грошового переказу на суму 17 865,00 грн, [PERSON] , який повідомив про неможливість отримання ним 38 грошових переказів на суму 63 859.00 грн у зв`язку з їх фактичною видачею, що підтверджується копіями відповідних претензій. Згідно копії реєстру операцій грошових переказів ПНФП 08020 вказані грошові перекази були видані касиром [PERSON] , проте службовою перевіркою позивача було встановлено, що фактично вказані грошові перекази клієнти не отримували. Після розгляду позивачем претензій [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] їх грошові вимоги були задоволені шляхом виплати їм грошових коштів на загальну суму 95 489,00 грн, що підтверджується копіями видаткових ордерів від 19.10.2020 року. 21.01.2021 року ТОВ «Пост Фінанс» змінило свою власну назву на ТОВ « НоваПей», що підтверджується копією виписки з ЄДР. Згідно з ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Згідно з ст. 135-1 КЗпП письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Між сторонами у справі було укладено письмовий договір про повну індивідуальну відповідальність 26.09.2017 року. Згідно Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРГІС від 28.12.77 №447/24 виконувана робота відповідача з грошовими коштами включена до даного Переліку. Відповідно до п. п. а) та б) ст. 1 Договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного між сторонами, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввіренних йому матеріальних цінностей; зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих йому на збереження матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів для попередженнязбитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей. Відповідно до ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, та з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви.

Outcome: approved