Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті його дружини залишилося спадкове майно у вигляді вказаної двокімнатної квартири. Інших спадкоємців крім позивача немає. У встановлений законом шестимісячний термін він звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки державна реєстрація права власності вказаної квартири не була проведена. У зв'язку з цим, з метою захисту спадкових прав, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на об'єкт нерухомості в порядку спадкування за законом. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача просила розглянути справу за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа надала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 12 лютого 1974 року, актовий запис №515. Згідно з ордером №873 серія КО від 12 травня 1980 року виданим Відділом по обліку і розподілу житлової площі, [PERSON], сім'я якої складається з двох осіб, надано право на зайняття квартири [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту, загальна площа вищевказаної квартири становить 45,6кв.м., житлова площа - 27,7кв.м. Згідно довідки ЖК «Тополь» від 18.07.2016 року, пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], виплачений у повному обсязі [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис №1179 від 27 травня 2016 року, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області. Згідно листа Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 22.12.2016 року, право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно технічної інвентаризації проведеної 22.12.2016 року, двокімнатна квартира №23 має житлову площу 27,7кв.м. та загальну площу 45,6кв.м. Із матеріалів спадкової справи №410/2016 щодо майна померлої вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем є [PERSON], який зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. Постановою державного нотаріуса від 12 грудня 2016 року №2624/02-31 йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки державна реєстрація права власності вказаної квартири не була проведена. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.355, ст.356, ст.357, ст.392 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачкою доведено, що [PERSON] на праві власності належала спірна квартира. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що державна реєстрація права власності щодо вказаної квартири не була проведена, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним в судовому порядку право власності на вказану квартиру. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved