Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом. Позовні вимоги, які були уточнені позивачем, обґрунтовані тим, що 09 січня 2014 року о 15 год. 10 хв. позивач, працюючи на посаді юрисконсульта Відокремленого підрозділу «Шахта ім. Челюскінців» Державного підприємства «Державна вугільна енергетична компанія» (надалі - ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК»), при виконанні посадових обов'язків в робочий час за режимом роботи підприємства, виконувала доручення роботодавця, прямуючи до ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК», отримала травму, яку відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232 (надалі-Порядок), вважає пов'язаною з виробництвом. Утвореною ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» комісією проведено розслідування нещасного випадку, за результатами якого 14.01.2014 року складено акт за формою Н-5, зазначивши, що випадок не пов'язаний з виробництвом. За результатами розгляду скарги позивача посадовими особами Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області 04.02.2014 року видано директору ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» припис за формою Н-9 про проведення повторного розслідування нещасного випадку, за результатами якого 10.02.2014 року складено акт за формою Н-5, зазначивши, що випадок не пов'язаний з виробництвом, оскільки комісією було встановлено, що позивач травмована 09.01.2014 року не на підприємстві, не при виконанні посадових обов'язків, тому як при виконанні роботи не в інтересах підприємства залишила підприємство без дозволу першого керівника. Із висновками, викладеними в акті Н-5, не погоджується, оскільки 09.01.2014 року отримала травму, виконуючи посадові обов'язки в інтересах підприємства, в робочий час за режимом роботи підприємства, прямуючи до об'єкта за дорученням роботодавця. З наведених підстав позивач просить суд скасувати акт за формою Н-5 від 10 лютого 2014 року; встановити, що нещасний випадок, який стався з нею 09 січня 2014 року, пов'язаний з виробництвом; зобов'язати ДП «ДВЕК» ВП «Шахта ім. Челюскінців» утворити комісію та організувати проведення повторного розслідування нещасного випадку; скласти акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5, зазначивши у ньому, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом; взяти на облік нещасний випадок як такий, що пов'язаний з виробництвом; скласти та видати їй акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. В судовому засіданні позивач підтвердила позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягала на задоволенні позову. Суду пояснила, що 09 січня 2014 року вона, з метою виконання пов'язаних із її посадовими обов'язками доручень ДП «ДВЕК», на виконання доручення і з дозволу роботодавця - її безпосереднього керівника директора ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» [PERSON], не заїжджаючи на роботу, близько 07.30 год. спрямувала до відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку з метою проведення та підписання актів звірки по виконанню рішень по юридичним особам. У ВДВС вона перебувала приблизно з 11.00 год. до 13.00 год., отримавши підписані акти звірок. Близько 13.30 год. вона прибула до ДП «ДВЕК» з метою отримання довіреності на представництво в судах інтересів підприємства та здачі актів звірок. Після чого приблизно о 14.30 год. вона із ДП «ДВЕК» спрямувала до ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК». Прийшовши приблизно о 15.10 год. на автостанцію «Центр», вона піднялась на сходинки автобусу маршруту №129 та, побачивши, що вільні місця відсутні, почала спускатися, при цьому її нога зісковзнула і, потрапивши у заглиблення асфальту, підвернулася. Вона відчула біль та присіла на лавочці на зупинці. До неї підійшла раніше їй незнайома [PERSON]. Вона поїхала на наступному автобусі маршруту №129 і, оскільки відчувала сильний біль у нозі, близько 16.00 год. прибула до травмпункту ЦМЛ №14, де їй було поставлено діагноз «закритий перелом зовнішньої щиколотки правої гомілки без зміщення». Прибувши додому, вона зателефонувала заступникові директора ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» [PERSON] і повідомила про нещасний випадок та написала пояснення. 13.01.2014 року в обласній травматологічній лікарні їй було уточнено діагноз - «закритий перелом латеральної частини таранної кістки правої стопи без зміщення, закрите пошкодження зовнішньо-бокових зв'язок правого гомілковостопного суглобу». Наказом ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» утворено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався із нею, участь у якому приймав її представник - чоловік [PERSON]. 23.01.2014 року нею було отримано акт за формою Н-5 від 14.01.2014 року, згідно якого нещасний випадок був визнаний таким, що не пов'язаний із виробництвом. Зазначений акт нею 29.01.2014 року було оскаржено до Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, яким 04.02.2014 року було видано припис за формою Н-9 про проведення повторного розслідування. Акт за формою Н-1 від 10.02.2014 року за результатами проведення повторного розслідування нею було отримано 19.02.2014 року. Із висновком, викладеним у зазначеному акті вона не згодна, оскільки 09.01.2014 року при відвідуванні ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку та ДП «ДВЕК» вона виконувала посадові обов'язки, а саме, доручення ДП «ДВЕК» щодо щомісячного проведення в строк до 05 числа звірок по виконанню рішень судів та щодо отримання в строк до 08.01.2014 року в ДП «ДВЕК» довіреності, що віднесено до її посадових обов'язків та доручено роботодавцем їй до виконання. Оскільки вона з 23.12.2013 року по 31.12.2013 року перебувала у відпустці, а з 01.01.2014 по 07.01.2014 року були неробочі дні, до роботи вона приступила 08.01.2014 року, виготовила та підписала акти звірок та з дозволу безпосереднього керівника [PERSON] і помічника генерального директора з правових питань ДП «ДВЕК» [PERSON] зазначені доручення виконувала 09.01.2014 року, оскільки прийомний день у ВДВС був саме 09.01.2014 року. Вважає нещасний випадок, що стався із нею, пов'язаним із виробництвом, оскільки він стався при виконанні трудових обов'язків в робочий час під час прямування до об'єкта за дорученням роботодавця. Про час переміщення з одного об'єкту до іншого нею зазначено приблизно, оскільки вона не звертала уваги на час по годиннику, про нещасний випадок, що стався із нею повідомила директора ВП [PERSON] і заступника директора ВП з охорони праці [PERSON] близько 18.00 год., оскільки до проведення у травмпункті ЦМЛ №14 обстеження та встановлення діагнозу не вважала, що травмувалася. Представники відповідача позов не визнали, надали суду письмові заперечення (т.1 а.с.42-43, 171-174) та в судовому засіданні пояснили, що при проведенні розслідування нещасного випадку, що стався із позивачем 09.01.2014 року комісією не було встановлено факту отримання позивачем травми на виробництві. Комісією було встановлено, що позивач 09.01.2014 року була травмована не на підприємстві, не при виконанні посадових обов'язків, так як під час виконання робіт не в інтересах підприємства залишила підприємство без дозволу першого керівника. Підставами для таких висновків є отримані під час проведення розслідування дані про те, що роботодавець - директор ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» [PERSON] не надавав на 09.01.2014 року доручень позивачу щодо проведення звірки із ВДВС; відсутні докази щодо перебування позивача 09.01.2014 року на території ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» протягом робочого дня; відсутні докази, що позивач отримала травму саме на автостанції «Центр» м. Донецька о 15.10 год. 09.01.2014 року; відсутні докази перебування позивача за межами території підприємства у робочий час по завданню роботодавця; відсутній небезпечний, шкідливий виробничий фактор. Крім того, позивачем не було надано комісії затвердженого маршруту на 09.01.2014 року щодо об'єктів спрямування; акту звірки з датою проведення звірки саме 09.01.2014 року; витяг із журналу або інший документ за отримання довіреності на її ім'я 09.01.2014 року; листи, розпорядження, інші документи роботодавця з його резолюцією щодо необхідності виконувати їй завдання роботодавця в інтересах виробництва за територією ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» 09.01.2014 року; підпорядкованості відповідно до регламенту роботи підрозділів ДП «ДВЕК», або інший документ, який визначає підпорядкованість працівників підрозділу керівництву ДП «ДВЕК». Також позивач порушила трудову дисципліну, залишивши територію підприємства без відома роботодавця, зазначений позивачем час спрямування до об'єктів не співпадає із проведеним під час розслідування хронометражем пересування. Представники третьої особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Петровському районі м. Донецька (надалі-Фонд), позов не визнали, надали письмові заперечення (т.1 а.с.60-62, 201-205) та в судовому засіданні пояснення, аналогічні поясненням представників відповідача. Крім того, вважали, що позивач під час отримання травми 09.01.2014 року діяла без дозволу та доручення роботодавця, немає жодного підтверджуючого документу, що свідчить про виконання посадових обов'язків саме 09.01.2014 року, повідомила про нещасний випадок не в робочий час, місце та час нещасного випадку визначити неможливо, використовувала робочий час в особистих цілях, прямувала додому, тому травму отримала не в робочий час, що відповідно до п. 5 Порядку, розслідується як нещасний випадок невиробничого характеру. Представник третьої особи - Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області позов не визнала, суду пояснила, що у зв'язку із оскарженням позивачем результатів проведеного комісією ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» згідно акту від 14.01.2014 року розслідування нещасного випадку, що стався із [PERSON] 09.01.2014 року, посадовими особами теруправління Держгірпромнагляду було видано директору ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» обов'язковий для виконання припис за формою Н-9 від 04.02.2014 року за №025П-5/33 щодо проведення повторного розслідування зазначеного нещасного випадку, запропонувавши комісії переглянути акт форми Н-5 від 04.01.2014 року, усунути порушення в оформлені актів, привести їх у відповідність до вимог встановленого Порядку, уточнити діагноз, отримати уточнені висновки чи свідчення щодо обставин нещасного випадку з метою виявлення додаткових обставин, які б надали можливість визнати зазначений нещасний випадок, пов'язаним із виробництвом. У нещасному випадку, що стався із позивачем, вбачають вину підприємства у тому, що юрисконсульт не має чіткого затвердженого маршруту та не забезпечений транспортом. Не вважає, що нещасний випадок, що стався із позивачем, підпадає під ознаки, передбачені п.5 Порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що з 08 лютого 2010 року позивач перебувала в трудових правовідносинах з Державним підприємством «Державна вугільна енергетична компанія», працюючи провідним юрисконсультом у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. Челюскінців» (т.1 а.с.54-55, 143). Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку від 14 січня 2014 року за формою Н-5 нещасний випадок, що стався із [PERSON] 09.01.2014 року о 15 год. 10 хв. на автостанції «Центр» визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом. Членом комісії - представником Фонду акт підписано із викладенням особистої думки (т.1 а.с.149-150). Не погодившись із висновком комісії з розслідування нещасного випадку, 29 січня 2014 року позивач звернулася до Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області із заявою про видачу припису за формою Н-9 про зобов'язання роботодавця провести повторне розслідування і визнання нещасного випадку, що стався із нею 09.01.2014 року, пов'язаним із виробництвом, та скласти акт за формою Н-1 (т.1 а.с.163-164). Відповідно до п. 34 Порядку Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області видано припис за формою Н-9 за №33 04.02.2014 року, в якому визнано нещасний випадок, що стався із [PERSON] 09.01.2014 року, таким, що не пов'язаний з виробництвом, директору ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» запропоновано переглянути акт форми Н-5 від 14.01.2014 року, усунути порушення в оформленні актів, привести їх у відповідність з вимогами порядку, уточнити діагноз, отримати уточнені висновки чи свідчення щодо обставин нещасного випадку (т.1 а.с.82). На виконання вищезазначеного припису комісією ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» було проведено розслідування нещасного випадку, за результатами якого складено акт проведення розслідування нещасного випадку від 10 лютого 2014 року за формою Н-5, згідно якого нещасний випадок, що стався із [PERSON] 09.01.2014 року о 15 год. 10 хв. на автостанції «Центр» визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом. Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 14.01.2014 року визнано недійсним і таким, що втратив силу. Згідно висновків, комісія, дослідивши матеріали розслідування, хронометраж пересування по маршруту [PERSON], не встановила факту отримання останньою травми на виробництві. Причини, час і місце отримання травми не визначені з причини розбіжностей встановлених діагнозів травми та недостовірностей у поясненнях потерпілої, свідка нещасного випадку і осіб, причетних до цього випадку (т.1 а.с.79, 80-81, 83-91, 175-200). Висновок комісії з розслідування нещасного випадку, викладений в акті за формою Н-5, про те, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, суд вважає незаконним з огляду на наступне. У відповідності зі ст. 153 КЗпП на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці; забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно п. 7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Відповідно до п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, зокрема, є виконання потерпілим трудових обов'язків за режимом роботи підприємства; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; прямування потерпілого до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом або до будь-якого об'єкта за дорученням роботодавця. Визнаючи нещасний випадок, що стався із позивачкою, таким, що не пов'язаний із виробництвом, комісія з розслідування даного нещасного випадку посилалася на встановлення комісією, що 09.01.2014 року позивач травмувалася не на підприємстві, не при виконанні посадових обов'язків, так як під час виконання робіт не в інтересах підприємства залишила підприємство без дозволу першого керівника, документ про термінове відвідування саме в цей день ДП «ДВЕК» та ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку відсутній, відсутня відмітка керівника ВП в маршрутному листі 09.01.2014 року про відбуття з підприємства, зробивши висновок, що причини, час і місце отримання травми не визначені з причини розбіжностей встановлених діагнозів травми та недостовірностей у поясненнях потерпілої, свідка нещасного випадку і осіб, причетних до цього випадку. Зазначені висновки спростовуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами. В судовому засіданні встановлено, що згідно посадової інструкції провідний юрисконсульт ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» призначається та звільняється директором шахти та безпосередньо йому підпорядковується (п.1.2., 1.3.), виконує інші завдання і обов'язки, не зазначені в інструкції, що виходять із характеру діяльності провідного юрисконсульта (п.2.13) (т.1 а.с.92-93). Положенням про Відокремлений підрозділ «Шахта імені Челюскінців» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» від 25.05.2007 року передбачено, що керівництво підрозділом здійснює його керівник, який наділений повноваженнями по наданню обов'язкових для усіх працівників підрозділу вказівок, призначенню та звільненню працівників підрозділу, укладенню трудових договорів, вжиття до них заходів стягнення і заохочення (Розділ 5, п.6.6, 8.1.). Підрозділ наділено відповідними повноваженнями у сфері охорони праці, у тому числі по проведенню розслідувань та веденню обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій (Розділ 6). Позивача призначено на посаду наказом директора ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» (т.1 а.с.64-72, 143-144). Зазначене свідчить про те, що безпосереднім керівником позивача, тобто роботодавцем, є директор ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК». Телеграмою від 27.12.2013 року ДП «ДВЕК» за підписом помічника директора ДП [PERSON] доручено директорам ВП ДП «ДВЕК» направити до юридичного відділу у строк 08 січня 2014 року працівників юридичних служб підрозділу для отримання довіреності для здійснення представницьких функцій, виконання якої відповідно до резолюції директора ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» [PERSON] від 28.12.2013 року доручено позивачеві [PERSON] (т.1 а.с.73). Листом ДП «ДВЕК» помічником директора ДП [PERSON] керівникам ВП ДП «ДВЕК» доручено щомісячно проводити звірку з ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку по виконанню рішень про стягнення з ДП «ДВЕК», при цьому відповідальність за проведення звірки по юридичним особам покладена на працівників юридичної служби відокремлених підрозділів. Виконання зазначеного доручення відповідно до резолюції директора ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» [PERSON] від 26.03.2012 року доручено позивачеві [PERSON] (т.1 а.с.105). Зазначені доручення надані в межах повноважень помічника директора ДП «ДВЕК», який уповноважений на здійснення контролю та проведення перевірок діяльності відокремлених підрозділів, надання відокремленим підрозділам обов'язкових для них вказівок і роз'яснень та отримання від них необхідної для роботи інформації (т.1 а.с.106-117). Позивач з 23.12.2013 року по 31.12.2013 року перебувала у щорічній відпустці відповідно до наказу №210к від 19.12.2013 року (т.1 а.с.122). Згідно наказу №248 від 03.12.2013 року ДП «ДВЕК» для працівників з 5-денним робочим тижнем з двома вихідними перенесено робочі дні з 02 січня, 03 січня, 06 січня 2014 року на 11 січня, 25 січня, 08 лютого 2014 року відповідно (т.1 а.с.141). Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників Шахти ім. Челюскінців від 26 березня 2010 року встановлено робочий час для апарату управління з 07.30 год. до 15.00 год., перерва з 11.30 до 12.00 год.. Порядок фіксування приходу і відбуття із підприємства для працівників апарату не встановлено (т.1 а.с.44-53). Згідно витягу з Книги відряджень з шахти ім. Челюскінців 09.01.2014 року [PERSON] відбула о 07.30 год. до ДП «ДВЕК», ВДВС Ворошиловського РУЮ. Запис здійснено зі слів [PERSON] 08.01.2014 року (т.1 а.с.59). Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює помічником генерального директора з правових питань ДП «ДВЕК», вона особисто та юридичний відділ ДП «ДВЕК» наділені повноваженнями надавати доручення юрисконсультам ВП через директора ВП. 27.12.2013 року нею надавалося доручення директорам ВП ДП «ДВЕК» щодо направлення в строк 08.01.2014 року до юридичного відділу ДП «ДВЕК» юрисконсультів для отримання доручень на представництво інтересів ДП «ДВЕК». Крім того, у 2012 році надавалося доручення директорам ВП ДП «ДВЕК» щодо щомісячного проведення звірок з ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку щодо виконання рішень судів, із покладенням відповідальності за їх проведення на працівника юридичної служби ВП та надання актів звірок щомісячно до 5 числа. Позивач за погодженням із нею виконувала зазначені доручення саме 09.01.2014 року, оскільки 08.01.2014 року позивач після відпустки приступила до роботи 08.01.2014 року. 09.01.2014 року вона зустріла позивача в приміщенні ДП «ДВЕК» близько 13.30 год., коли остання прийшла до ДП. В ДП «ДВЕК» не передбачено затвердження маршруту спрямування до об'єктів юрисконсультів і за характером роботи їх неможливо розробити. Крім того, службовим транспортом юрисконсульти ДП «ДВЕК» та його відокремлених підрозділів не забезпечені. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є директором ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК», наділений повноваженнями щодо прийому на роботу і звільнення юрисконсульта ВП. При проведенні розслідування нещасного випадку ним надавалися пояснення про те, що безпосередньо 09.01.2014 року ним не надавалося позивачу доручень, що нею виконувалися. Проте, 08.01.2014 року позивачем під час підписання у нього актів звірок із ВДВС погоджувалося із ним виконання останньою наступного дня доручень ДП «ДВЕК» щодо отримання довіреності в ДП «ДВЕК» і проведення звірки із ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку та надання акту до ДП «ДВЕК». Виконання зазначених доручень ДП «ДВЕК» ним було доручено позивачу, іншому працівнику він не міг доручити їх виконання. З урахуванням характеру роботи юрисконсульта, ним дозволено позивачу планувати використання робочого часу самостійно. Не вбачає порушень трудової дисципліни з боку позивача 09.01.2014 року, ним було дозволено відбути до об'єктів без заїзду на початку робочого дня до ВП. При цьому у наданій суду інформації зафіксовано спуск у шахту директора ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» [PERSON] 08.01.2014 року з 11.45 год. до 16.01 год.. (т.1 а.с.142). Зазначене свідчить про те, що позивач 09.01.2014 року виконувала доручення роботодавця, що входить до її посадових обов'язків, отримавши дозвіл на їх виконання саме 09.01.2014 року із вибуттям до об'єктів без заїзду на підприємство на початку робочого дня. Фактичне виконання позивачем 09.01.2014 року доручень роботодавця підтверджується наступним. Інформація про результати проведеної з Ворошиловським ВДВС звірки по юридичним особам по ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» станом на 01.01.2014 року містять підписи директора ВП [PERSON], головного бухгалтера [PERSON], провідного юрисконсульта [PERSON], заступника начальника ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку [PERSON] (т.1 а.с.96-101). Відділом державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку підтверджено звернення позивача для проведення зазначених звірок до відділу та перебування у ньому приблизно з 11.10 до 13.15 год., підписання актів заступником начальника відділу [PERSON] із проставленням штампу відділу та без проставлення дати (т.1 а.с.89, 233-239). В Журналі реєстрації довіреностей ДП «ДВЕК» під №159 міститься підпис [PERSON] про отримання 09.01.2014 року довіреності (т.1 а.с.102-103). Крім того, наданим представниками відповідача відеозаписом підтверджується відвідування ДП «ДВЕК» позивачем [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює начальником юридичного відділу ДП «ДВЕК», підтвердила, що 09.01.2014 року після перерви позивач отримувала у відділі довіреність на представництво інтересів ДП «ДВЕК», про що проставила підпис у журналі, та здала Інформацію щодо звіряння із ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку станом на 01.01.2014 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює заступником головного бухгалтера ДП ДВЕК» юрисконсульт ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» [PERSON] - позивач по справі, проводить звірки по ВП із ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку, за результатами яких до 10 числа щомісяця надає акти до юридичного відділу і бухгалтерії ДП «ДВЕК». На початку січня 2014 року до 10 числа, точної дати не пам'ятає, позивачем були надані в другій половині дня зазначені акти звірок станом на 01.01.2014 року. В маршрутному листі позивача здійснені відмітки 09.01.2014 року про прибуття та вибуття з відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку та Державного підприємства «Державна вугільна енергетична компанія» (т.1 а.с.89). Факт отримання позивачкою тілесних ушкоджень 09.01.2014 року о 15.10 год. на Автостанції «Центр» підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснивши, що 09.01.2014 року близько 15.00 год. вона знаходилася на Автостанції «Центр» на зупинці автобуса маршруту №129, бачила як позивач підійшла до автобусу маршруту №129, піднялася по сходинкам в автобус та одразу почала спускатися і однією ногою попала у заглиблення в асфальті біля каналізаційного люку, після чого скрикнула і присіла на лавці на зупинці. Після чого до позивача підійшла донька останньої та приблизно через 20 хвилин допомогла сісти у наступний автобус маршруту №129. Позивач із донькою вийшли на зупинці 14 лікарні. На прохання позивача вона надала останній свій номер телефону. 09.01.2014 року позивач о 16.00 год. звернулася до травматологічного пункту Центральної міської лікарні №14 м. Донецька з приводу отримання виробничої травми, де їй встановлено діагноз «закритий перелом зовнішньої щиколотки правої гомілки без зміщення» (т.1 а.с.21, т.2 а.с.2-3). При наступних обстеженнях в Донецькій обласній травматологічній лікарні 13.01.2014 року було уточнено та встановлено діагноз «закритий перелом латерального частини таранної кістки правої стопи без зміщення, закрите пошкодження зовнішньо-бокових зв'язок правого гомілковостопного суглобу» (т.1 а.с.22-23, 91, 121, 139-140). Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює заступником директора з охорони праці і техніки безпеки ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК». 09.01.2014 року близько 18.00 год. йому зателефонувала позивач і повідомила, що зламала ногу. Він провів експрес-опитування позивача, згідно якого отримав інформацію про те, що нещасний випадок стався із нею о 15.10 год. на Автостанції «Центр». Оскільки про нещасний випадок не було повідомлено негайно, він не мав можливості здійснити необхідні заходи відповідно до Порядку щодо обстеження місця події та доставки позивача до лікувального закладу. 10.01.2014 року наказом ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» було утворено комісію з розслідування зазначеного нещасного випадку, головою якої було призначено його. За результатами розслідування комісією було прийнято рішення про те, що нещасний випадок, що стався 09.01.2014 року із позивачем, не пов'язаний із виробництвом, та було складено акт за формою Н-5, який 14.01.2014 року було затверджено директором ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК». Після отримання припису за формою Н-9 від 04.02.2014 року Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області комісією було проведено повторне розслідування згідно вказівок, що містилися у припису, за результатами якого було прийнято рішення комісією про те, що нещасний випадок, що стався 09.01.2014 року із позивачем, не пов'язаний із виробництвом, та було складено акт за формою Н-5, який 10.02.2014 року було затверджено директором ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК». Зазначених висновків комісія дійшла на підставі того, що у комісії є сумніви щодо того, що нещасний випадок стався саме у зазначені позивачем час і місці, що позивач прямувала після виконання завдань до ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК», а не додому. Комісією не було достовірно встановлено місце і час нещасного випадку, різнилися діагнози первісний і остаточний, нещасний випадок стався не на підприємстві, не під час виконання доручення роботодавця, між поясненнями позивача і свідка [PERSON] малися розбіжності, хронометраж використання робочого часу під час виконання посадових обов'язків [PERSON] 09.01.2014 року, складений ним, не відповідає поясненням позивача. Отже, судом встановлено, що позивач 09.01.2014 року виконувала доручення роботодавця щодо підписання актів звірок у ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку та отримання в ДП «ДВЕК» довіреності та здачі вищезазначених актів звірок, що віднесено до її посадових обов'язків, в робочий час отримала травму при прямуванні до об'єкта - ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» . Прийняти до уваги заперечення представників відповідача та третьої особи - Фонду про те, що позивач не виконувала 09.01.2014 року посадових обов'язків та доручень роботодавця, використовувала робочий час в особистих інтересах, нещасний випадок стався із позивачем під час прямування додому, а не до ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК», суд не може, оскільки вони є припущеннями і не доведені належними доказами та спростовуються вищезазначеними дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.11, ч.2 ст.59, ч.1, ч.4 ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що позивач 09.01.2014 року отримала ушкодження у робочий час в процесі виконання трудових (посадових) обов'язків під час прямування до об'єкта за дорученням роботодавця, що є підставою для визнання нещасного випадку, що стався із [PERSON], пов'язаним з виробництвом. Встановлення цього факту викликає необхідність скасування акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 10 лютого 2014 року, яким нещасний випадок з [PERSON] визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом. Також суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача - Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» утворити комісію та організувати проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 09 січня 2014 року; скласти акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5, зазначивши у ньому, що цей нещасний випадок пов'язаний з виробництвом; взяти на облік вказаний нещасний випадок як такий, що пов'язаний з виробництвом; скласти та видати [PERSON] акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved