Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів. Посилається на те, що 27.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. було укладено договір №11122865000 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 90000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 27.02.2028 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти. Зазначає, що ПАТ «УкрСиббанк» повністю виконав свої зобов'язання перед [PERSON]. за договором №11122865000 про надання споживчого кредиту від 27.02.2007 року. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання. Поручителем за вказаним кредитним договором є [PERSON] відповідно до договору поруки №99011 від 27.02.2007 року укладеного з ПАТ «УкрСиббанк». Станом на 09.03.2017 року загальна заборгованість відповідачів, як солідарних боржників за договором №11122865000 про надання споживчого кредиту від 27.02.2007 року становить: за кредитом та процентами в розмірі 60408,19 доларів США та пеня у розмірі 51211,93 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Представник відповідача [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з виступом з докладом у Вільнюському технічному університеті імені Гедімінаса, на що слід зазначити наступне. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого виступом з докладом у Вільнюському технічному університеті імені Гедімінаса представника відповідача [PERSON]. Суд вважає дане клопотання необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню. Крім того, справа перебуває в провадженні суду тривалий час, а саме з 24.03.2017 року та неодноразово призначалась до розгляду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. було укладено договір №11122865000 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 90000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 27.02.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплачувати проценти у розмірі та у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку. Згідно п. 7.1 кредитного договору, у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань (термінів повернення кредиту та/або процентів) [PERSON]. сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором, було укладено між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] договір поруки №99011 від 27.02.2007 року. Згідно п.п. 1.1-1.5 договору поруки, поручитель зобов'язалась відповідати за виконання позичальником усіх своїх зобов'язань перед кредитором у повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов'язання перед [PERSON]. за договором №11122865000 про надання споживчого кредиту від 27.02.2007 року. Однак, взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки в односторонньому порядку [PERSON]. виконувати відмовляється. Позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги про необхідність усунення порушень договору. Зазначені вимоги були залишені відповідачами без уваги. Таким чином, станом на 09.03.2017 року загальна заборгованість [PERSON]. за договором про надання споживчого кредиту №11122865000 від 27.02.2011 року відповідно до розрахунку його заборгованості по кредиту та процентам становить 60408,19 доларів США та пеня у розмірі 51211,93 грн., з яких: 52143,16 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4999,96 доларів США за період з 25.02.2016 року по 09.03.2017 року; 8265,03 доларів США - заборгованість по процентам, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 7734,91 доларів США за період з 01.01.2016 року по 28.02.2017 року; 20348,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 09.03.2016 року по 09.03.2017 року; 30863,18 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 09.03.2016 року по 09.03.2017 року. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON]. всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідач [PERSON]. не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з положень статті 99 Конституції України, ст.ст. 192, 553 ЦК України, ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідачів, як солідарних боржників, на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту та процентам у розмірі 60408,19 доларів США та пеня у розмірі 51211,93 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення в рівних частинах з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми сплаченого судового збору 25196,77 грн., а саме по 12598,38 грн. з кожного.

Outcome: approved