Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 вересня 2015 року він уклала шлюб з відповідачкою, про що відділом РАЦС Солонянського районного управління юстиції був зроблений відповідний актовий запис за № 128. Вони з відповідачкою мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що приблизно в березні 2016 року він пішов із сімї і мешкає окремо, оскільки подальше спільне життя суперечить їх з відповідачкою інтересам і було прийнято рішення розлучитись. Син проживає з відповідачкою, питання утримання дитини вони вирішать в добровільному порядку. Позивач в судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі (а.с. 30). Відповідачка в судове засідання не зявилась, згідно поданої заяви просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с. 33). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 вересня 2015 року, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 128 (а.с. 4), Сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, а причиною позову стало те, що відповідач залишив сімю. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з березня 2016 року. Спір про поділ майна та утримання дитини на день розгляду справи судом відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з березня 2016 року та до цього часу не поновили їх, при цьому судом надавався строк для примирення сторін (а.с. 25). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112\~СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved