Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Знам’янської районної державної адміністрації, Цибулівської сільської ради про визнання права власності земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 5,36 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області та на яку було одержано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0079256, виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення Знам’янської районної державної адміністрації №354-р від 16.08.1996 року, як члену КСП «Заповіт Леніна» на території Цибулівської сільської ради. Заповіту після своєї смерті [PERSON] не залишила. У встановлений законом шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась, оскільки на час смерті матері проживала разом з нею, та вважала, що прийняла спадщину фактичними діями. На даний час має намір розпорядитися своїм майном на власний розсуд, однак не має можливості, оскільки оригінал сертифікату втрачено, в зв'язку з чим неможливе отримання державного акту на зазначену земельну ділянку та здійснення його державної реєстрації в реєстрі «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просить визнати за нею право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0079256 після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] в порядку спадкування за законом. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Знам’янської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення, справу просив розгядать у його відсутності. Представник відповідача Цибулівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення, справу просив розгядать у його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з паспортом серії [NUMBER] виданим 16.03.2000 року Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області [PERSON], народилась [INFO]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.08.1954 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 18.08.1978 року після укладання шлюбу [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище «[PERSON]». Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2014 року [PERSON] померла [INFO]. З довідки Новософіївської сільської Ради Голопристанського району Херсонської області №2-13/437 від 09.04.2014 року, вбачається, що [PERSON] проживала із своєю матір'ю [PERSON] до дня смерті останньої, здійснила її поховання, розпорядилась майном, тобто прийняла спадщину фактичними діями. З відповідей Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області та Знам’янської міської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини ніхто не завертався. Спадкову справу не заведено. Згідно з відповіддю Управління Держземагентства у Знам’янському районі, по обліках інформація про отримання [PERSON] Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на території Цибулівської сільської ради відсутня. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0079256 виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення Знам’янської районної державної адміністрації №345-р від 16.08.1996 року як члена КСП «Заповіт Леніна» на території Цибулівської сільської ради розміром 5.36 в умовних кадастрових гектарах, вартість на момент видачі 17956 грн., станом на 2014 року з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки землі становить 57459 грн., зареєстрований 18.06.1997 року №727, але відмітка в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутня. Оригінал сертифікату на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті «Сільське життя» №15 від 12.04.2014 року. Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікат, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовуються відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.). Відповідно до ст.548 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач вчасно не звернулась до державної нотаріальної контори вважаючи що прийняла спадщину фактично, вступивши в управління, користування та володіння спадковим майном після смерті матері, і до неї правомірно перейшли права та обов'язки спадкодавця. В судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як в судовому порядку, і воно не суперечить ст.328 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає, віднести на рахунок позивача, за її власним клопотанням. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.126, п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України, ст.548, ст.549 ЦК Української РСР (1963 р.), ст.16 ЦК України,

Outcome: approved