Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши в ньому, що 02.12.2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 121. Шлюб для обох сторін другий. Суперечки, що виникали між сторонами, як на побутовому підґрунті, так і з інших питань, набули систематичного характеру. Це пов'язано в тим, що у сторін принципово різне відношення до вирішення спірних питань, кожен з сторін вважає свою точку зору єдиною вірною. Це призвело до втрати почуттів, в тому числі і почуття поваги один до одного. Подружні стосунки між сторонами припинені, неодноразові спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, в звязку з чим позивач прийшов до висновку, що фактично їх шлюб припинив існування і не може бути поновлений. Спір про поділ майна - відсутній. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 02.12.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 121. Сторони в судове засідання сторони не зявились, однак до початку розгляду справи надали заяви, відповідно до яких позивач вимоги позову підтримав та просив суд його задовольнити, а відповідач позов визнала повністю та не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 02.12.2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 121, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-МИ № 039180. (а.с. 5) Судом також встановлено, що одруження сторін виявилося невдалим, сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя є неможливим. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Спільним життям сторони не проживають з грудня 2017 року. Спільного господарства сторони не ведуть, спільний бюджет у них відсутній. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї неможливе. Спір про поділ майна - відсутній. Як визначено в ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги вище викладене, враховуючи те, що позивач твердо вирішив розірвати шлюб з відповідачем, а також те що відповідач позов визнала та просила розірвати шлюб з позивачем, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного відповідно до вимог ст.ст. 105, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved