Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Іванівський лан» про визнання припиненим договору оренди землі № 59, укладеного 20.01.2008 року між ним та ТОВ «Агрофірма «Іванівський лан» та зареєстрованого у Чугуївському райвідділі ХТФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.05.2009 року, та зобов'язання відповідача повернути йому земельну ділянку площею 6,22 га в межах згідно з планом, розташовану на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області. В обгрунтуваня свого позову позивач зазначав, що є власником земельної ділянки площею 6,22 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий № [NUMBER], розташованої на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] 20.01.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі №59, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку на 10 років. Вищевказаний договір оренди землі №59 зареєстрований у Чугуївському районному відділі ДП ЦДЗК 08.05.2009 року. Одразу після підписання вищевказаного Договору до моменту його державної реєстрації позивач [PERSON] передав земельну ділянку відповідачу на підставі Акту Приймання-передачі земельної ділянки, який на даний час у позивача не зберігся. 17 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Агрофірма «Іванівський лан» із вимогою про повернення земельної ділянки у термін закінчення дії договору оренди, з 20.01.2018 р. по 22.01.2018 р. Однак, позивачу була надана відповідь, що відповідач поверне земельну ділянку лише після спливу терміну на який він укладений, рахуючи термін дії договору з моменту його реєстрації. Позивач вважає, що оскільки договір оренди було укладено 20.01.2008 року, то строк його дії припинився 20.01.2018 року. Проведення його державної реєстрації 08.05.2009 року, стало причиною незаконного користування земельною ділянкою понад строк дії договору. У зв'язку з зазначеним, позивач просить суд визнати припиненим з 20.01.2018 року договір оренди землі №59, укладений 20.01.2008 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівський лан», який зареєстрований у Чугуївському райвідділі ХТФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.05.2009 року, та зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку площею 6,22 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та стягнути на його користь судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.81). Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Іванівський лан» в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначав, що проти позову заперечує, та просить суд відмовити в його задоволенні (а.с.82). Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи [PERSON] згідно державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.2002 року на праві власності належить земельна ділянка площею 6,22 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий № [NUMBER], розташована на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). 20.01.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі №59, строком на п'ять років, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку на 10 років(а.с.9-10). Відповідно до ст. 13, 14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі»( у редакції на час укладення угоди) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 8 договору оренди земельної ділянки № 59 від 20.01.2008 року договір укладено на 10 років, а згідно п. 43 договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. У ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. Аналізуючи умови договору оренди та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладення договору. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі № 6-127цс13, від 19 лютого 2014 року у справі № 162цс14. На час подання позову строк дії договору оренди, укладеного 20.01.2008 року на 10 років, закінчився. Переважним правом на поновлення договору відповідач не скористався, новий договір чи додаткові угоди про продовження строку дії між сторонами не укладалися. Отже, підстав для володіння земельною ділянкою відповідно до ст. 398 ЦК України ТОВ «Агрофірма «Іванівський лан» не має. Сторони уклали договір 20.01.2008 року і факт його реєстрації у 2009 році не свідчить про те, що він є дійсним до 2019 року. У п.8 договору чітко зазначено, що договір укладено на десять років і будь-якого посилання, що ці 10 років рахуються з часу реєстрації договору - не має. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Оскільки ТОВ «Агрофірма «Іванівський лан» з 20.01.2018 року володіє земельною ділянкою позивача без належної правової підстави, то земельна ділянка підлягає поверненню її власнику. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved