Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.02.2014 року о 12 год. 15 хв. в м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Toyota» д/н [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2014 р. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що на праві приватної власності належить [PERSON] Розмір завданих збитків, згідно Звіту № 8820 від 28.05.2014 р., завданої власнику колісного транспортного засобу марки «Jaguar» д/н [NUMBER], внаслідок ДТП від 27.02.2014 р., становить 6 631,52 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3885021 (термін дії з 23.05.2013 р. по 22.05.2014 р.). Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ 11.06.2014 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6 631 грн. 52 коп. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 610,00 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 7 241,52 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 27 лютого 2018 у справі вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленою належним чином, відзив на позов не подала, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, 27.02.2014 року о 12 год. 15 хв. в м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Toyota» д/н [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2014 року. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що на праві приватної власності належить [PERSON] Як вбачається зі Звіту № 8820 від 28.05.2014 р., завданої власнику колісного транспортного засобу марки «Jaguar» д/н [NUMBER], внаслідок ДТП від 27.02.2014 р., становить 6 631,52 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Зазначені збитки винною особою потерпілому не були відшкодовані. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Договірних відносин між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Згідно із вимогами ст. 29 Закону витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. На виконання вимог вищезазначеного Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем 11.06.2014 року здійснено виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку потерпілій особі у розмірі 6 631,52 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1/23537 від 11.06.2014 року. Також, МТСБУ понесло додаткові витрати на встановлення розміру збитків транспортного засобу та збір документів у розмірі 610,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6606 від 01.07.2014 року. В статті 993 ЦК України зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача на його користь суми виплаченого страхового відшкодування та розміру додаткових витрат на аварійного комісара в розмірі 7 241 грн. 52 коп. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00, які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved