Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить стягнути з неї на свою користь борг за договором позики в розмірі 3950 гривень. При цьому посилається на те, що 10.05.2016 року, між ним та відповідачкою був укладений договір позики, згідно якого він передав відповідачці грошові кошти в розмірі 3950 гривень, а відповідачка зобовязалася повернути вказану суму до 30.12.2016 року. На підтвердження факту передачі грошей відповідачкою була власноручно написана та передана позивачу відповідна розписка. У визначені строки та до теперішнього часу відповідачка кошти не повернула. В звязку з викладеним він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором позики від 10.05.2016 року відповідачка отримала в борг від позивача грошову суму в розмірі 3950 гривень, про що видала відповідну розписку, відповідно до якої зобовязувалася повернути всю суму боргу в строк до 30.12.2016 року. Проте на теперішній час відповідачка борг не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобовязальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, з відповідачки, яка прострочила свої зобовязання, слід стягнути на користь позивача суму боргу в розмірі 3950 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави також слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved