Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Черкаського академічного обласного Українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка про визнання нечинним наказу, стягнення відшкодування по заробітній платі та стягнення моральної шкоди, вказуючи, що з 21.11.2000 року він працює на посаді начальника освітлювального цеху Черкаського академічного обласного Українського музично-драматичного театру імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради. Наказом від 28.01.2009 року № 14-к йому встановлено надбавку у розмірі 50 % посадового окладу за складність і напруженість у роботі. Протягом всього періоду, починаючи з 28.01.2009 р. його трудові функції та їх характер не змінювався, також не було порушень з його боку у сфері трудової дисципліни. 28.11.2013 р. був виданий наказ №95-к, яким скасовано надбавку за складність та напруженість в праці встановлену в розмірі 50% від посадового окладу. Вважає, що наказ видано безпідставно, оскільки жодних порушень з його боку трудової дисципліни, несвоєчасного виконання доведених адміністрацією завдань, погіршення якості роботи та інших фактів, які б слугували підгрунтям для позбавлення його надбавки не було. Крім того, в самому наказі відсутня мотивувальна частина позбавлення його надбавки. В зв»язку з порушенням колективного договору та позбавлення позивача надбавки утворилась заборгованість в розмірі 26714,00 грн. Незаконні дії роботодавця створили негативні наслідки, а саме він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, як наслідок це призвело до порушення нормальних професійних, життєвих та ділових зв»язків. Тривалі моральні переживання негативно позначились на стані здоров»я, що проявляється у головному болі та безсонні. Просить визнати нечинним наказ №95-к від 28.11.2013 р. про скасування надбавки за складність та напруженість в праці та відновити діючі умови оплати праці. Стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 26714,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач зазначив, що з грудня 2013 року йому стало відомо, що призначена йому надбавка до посадового окладу за виконання особливо важливої роботи безпідставно скасована. Вказує, що про суттєву зміну умов праці він не був належним чином повідомлений, однак він продовжував виконувати свої обов'язки у повному обсязі, які на нього покладені посадовою інструкцією. Представник відповідача Біловчук Д.І. позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити зазначивши, що наказ про скасування надбавки за складність та напруженість в праці оскаржується протягом трьох місяців, тобто позивачем пропущено строк для звернення до суду, а тому дані вимоги необхідно залишити без розгляду. Що стосується стягнення заборгованість по заробітній платі, то з даними вимогами позивач звертався до суду і рішенням від 15.07.2014 р. йому було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.09.2014 р. рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.07.2014 р. залишено без змін. Тому дані вимоги позивача підлягають закриттю. В моральній шкоді просив відмовити, в зв»язку з відсутністю підтверджуючих доказів вини відповідача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо. Судом встановлено, що згідно наказу №50 від 21.11.2000 року позивач [PERSON] працює на посаді начальника освітлювального цеху Черкаського академічного обласного Українського музично-драматичного театру імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради. Наказом від 28.01.2009 року № 14-к позивачу встановлено надбавку у розмірі 50 % посадового окладу за складність і напруженість у роботі. 28.11.2013 р. наказом № 95-к було скасовано позивачу надбавку за складність та напруженість в праці встановлену в розмірі 50% від посадового окладу починаючи з 01.12.2013 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.07.2014 року у справі за позовом [PERSON] до Черкаського академічного обласного Українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської області про стягнення недоплаченої грошової надбавки до посадового окладу, позивачу в позові відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.09.2014 р. рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.07.2014 р. залишено без змін. Відмовляючи в позові суд виходив з того, що заробітна плата працівникам Черкаського обласного академічного Українського музично-драматичного театру ім.. Т. Шевченка нараховується і виплачується відповідно до норм Закону України «Про оплату праці», постанови КМ України від 30.08.2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», наказу Міністерства культури України від 18.10.2005 року № 745, якими передбачено, що заробітна плата є винагородою за виконану працівником роботу. Даною постановою передбачено виплата надбавки у розмірі 50% посадового окладу за високі досягнення у праці, з виконання особливо важливої роботи ( на строк її виконання), за складність, напруженість в роботі. Дана надбавка не є постійною складовою заробітної плати, а виплачується тільки за наявності підстав, а саме : наявності певних показників роботи, що є високими досягненнями у праці, виконання працівником особливо важливої роботи на строк її виконання. Виконання позивачем особливо важливої роботи стало підставою для видання такого наказу про встановлення йому надбавки до посадового окладу у розмірі 50%. При цьому право працівника на додаткову заробітну плату-надбавку за виконання особливо важливої роботи може бути реалізовано тільки за умови виконання ним такої роботи. Судом було встановлено, що додаткова робота позивачу не доручалась і відповідно ним не виконувалась. Судом також було встановлено, що посилання позивача на ст. 32 КЗпП України про зміну істотних умов праці працівник може бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці, не знайшло свого підтвердження, так як суттєвих змін умов праці не відбулося. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача стосовно визнання нечинним наказу та стягнення заробітної плати не підлягають до задоволення, так як судовими рішеннями встановлено правомірність відповідача в скасуванні наказу про призначення позивачу надбавки. Крім того відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався, або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Статтею 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених ст. 233 КЗпП України, суд може поновити ці строки. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду про скасування наказу 15.07.2015 року. Заяву про поновлення строку звернення до суду та причин пропуску поважності суду не надав. В судовому засіданні представником позивача в усній формі було заявлено клопотання про поновлення строку зазначивши, що строк звернення до суду пропущено позивачем зв»язку з юридичною необізнаністю. Суд критично відноситься до даних пояснень оскільки позивач 30.05.2014 року звертався до суду з вимогами про визнання неправомірними дії директора Черкаського академічного обласного Українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської області про скасування надбавки до посадового окладу та стягнення на його користь недоплачену надбавку в розмірі 8436,00 грн. Судом була досліджена цивільна справа №712/8211/14-ц, з матеріалів якої вбачається, що у [PERSON] був представник [PERSON], якого він уповноважив вести справи від його імені. Таким чином, враховуючи, що позивач не надав доказів поважності пропущення строку, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст. 237-1 КЗпП України, зміст якої передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не доведено в чому саме полягає моральна шкода, до матеріалів справи не надано жодного доказу, які б підтверджували моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків і які б вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того позивачем не доведено факту завдання моральних збитків саме діями відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Представником відповідача було надано квитанцію №63/08 від 11.08.2015 р. про сплату Черкаським академічним обласним Українським музично-драматичним театром ім. Т.Г. Шевченка за надання правової допомоги за угодою 43/15 від 06.08.2015 р. Біловчук Д.І. в розмірі 1000 грн. Таким чином, суд вважає, що витрати за надання юридичної допомоги підлягають до стягнення з [PERSON] на користь відповідача в розмірі 1000 грн. Судовий збір в сумі 243,60 грн. суд вважає віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved