Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 червня 2014 року вони з відповідачкою уклали шлюб. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: син - [PERSON], [INFO]. Після народження дитини відповідачка разом з дитиною виїхала за місцем своєї реєстрації. Остаточно шлюбні відносини між сторонами були припинені в серпні 2015 року. З цього часу вони мешкають окремо, подальше продовження спільного проживання та збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Тому просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилась, але від неї до суду надійшов письмовий відзив, згідно з яким відповідач просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 червня 2014 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 205, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.9/. Судом встановлено, що з серпня 2015 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідноч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Частиною 1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач визнав позов, що стало підставою для ухвалення рішення суду в підготовчому засіданні, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 352 гривні 40 копійок. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved