Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 11977,04 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Заяви №б/н від 14.01.2011 року відповідач по справі отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала у звязку з чим станом на 18.10.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 11 977,04 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти позову, посилалася, що має скрутне матеріальне становище, має малолітню дитину, тому не може виконувати зобовязання за договором.. Вислухавши заперечення відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Заяви №б/н від 14.01.2011 року відповідач по справі отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак умови договору відповідач належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 18.10.2017 року має заборгованість перед банком, яка складається з: - тіло кредиту 1936,67 грн.; - нараховано відсотків за користування кредитом 2693,63 грн.; - нараховано пені 6300,21 грн. - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 546,53 грн.; За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. \~Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», розяснено, що істотними обставинами в розумінні частини третьої ст.\~ 551\~ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи суму основного боргу, як фактичний розмір збитків позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 2000,00 грн. в рахунок штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредитних коштів. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 6630,30 грн., а саме: заборгованість за кредитом 1936,67 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 2693,63 грн., пеня 2000,00 грн. В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 546,53 грн. - штраф (процентна складова), - відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Outcome: partial