Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11 листопада 1996 року він з відповідачами уклав договір позики на суму 12266 гривень, терміном до 11 квітня 1997 року. Для забезпечення повернення позики, в той самий день, був укладений договір застави майна, а саме квартири відповідачів, по [ADDRESS]. Оскільки відповідачі позику не повернули 20.05.1997 року державним нотаріусом був вчинений виконавчий напис. Взята позика все одно не поверталася і судовим виконавцем Калуського міського суду, були проведенні прилюдні торги, які не відбулися в зв'язку із відсутністю покупців, і квартира була передана позивачу, на яку 10.12.1998 року було оформлено право власності. 29.12.2006 року дане свідоцтво про право власності визнано недійсним. У міському відділі ДВС Калуського МРУЮ є виконавче провадження, про стягнення з відповідачів коштів в сумі 12513 гривень на його користь, по виконавчому напису нотаріуса від 20 травня 1997 року. Не зважаючи на те, що відповідачі мали повернути позику, ще 11 квітня 1997 року, гроші не були повернуті. Оскільки відповідачі по справі порушили грошове зобов'язання, то у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку інфляційні збитки в розмірі 100,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 281,54 грн. за період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів проценти від суми позики, сплата яких передбачена ст.1048 ЦК України, за період з 01.01.2004 року по 23.05.2013 року в розмірі 2051,75 грн., а також судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву, в якій зазначив що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить слухати в його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.11.1996 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, згідно умов якого вони позичили у [PERSON] 12266 грн. на строк до 07.03.1997 року (а.с.7). 07.11.1996 року між сторонами також був укладений договір застави, згідно якого заставодержатель надав заставодавцю кредит на суму 12266 грн. за договором позики, а заставодавець забезпечував кредит заставою належного йому на праві власності майна на суму 12266 грн., а саме чотирьохкімнатною квартирою [ADDRESS] (а.с.8). Оскільки у встановлений договором строк відповідачі борг не повернули, рішенням суду від 13 червня 2008 року, позов позивача про відшкодування шкоди був задоволений за період прострочки боржників від 11 квітня 1997 року до 01 квітня 2008 року (а.с.9-10). Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.10.2013 року позов [PERSON] про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання задоволено частково та стягнуто з відповідачів в солідарному порядку кошти за порушення грошового зобов'язання в сумі 356грн. 64коп. (а.с.13-15). З копії довідки №1093/07-46 від 22.08.2014 року вбачається, що у відділі ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції перебуває на виконанні виконавчий напис №2-915 від 20.05.1997 року, виданий державним нотаріусом Калуської державної нотаріальної контори про стягнення 12513,82 грн. солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] Залишок суми стягнення станом на 22.08.2014 року становить 12513,82 грн. (а.с.16). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Оскільки договором не встановлений розмір і порядок одержання процентів, то проценти за користування позикою слід нараховувати, виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України. З наведеного в позовній заяві позивачем розрахунку вбачається, що за період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року інфляційні збитки складають 100,00 гривень, три проценти річних від простроченої суми складають 281,54 гривень, проценти від суми позики за період з 01.01.2004 року по 23.05.2013 року становлять 2051,75 гривень. У відповідності до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема в разі неподільності предмета зобов'язання. Таким чином матеріальна шкода в цілому, завдана невиконанням грошового зобов'язання за час прострочення з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року та 3% річних від простроченої суми становить 381,54 гривень, а також 2051,75 гривень процентів від суми позики за період 01.01.2004 року по 23.05.2013 року, які слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved