Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання припиненими зобов»язання за Кредитним договором № 01012308218 від 25.06.2008 р., визнання припиненим право застави ТОВ «Кредитні ініціативи» на рухоме майно - автотранспортний засіб «HYUNDAI Tucson», 2008 р. випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], д.н. [NUMBER], серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], визнання припиненим приватного обтяження застави рухомого майна та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про об»єкт обтяження - автомобіль «HYUNDAI Tucson», 2008 р. випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], д.н. [NUMBER]; вид обтяження:приватне обтяження; тип обтяження: застава рухомого майна: обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»; боржник: [PERSON]; реєстраційний номер запису: 7700383 від 07.08.2008 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2008 р. між позивачем та ТОВ «ПростоФінанс» був укладений кредитний договір № 01012308218, відповідно до умов якого йому надано кредит в сумі 121040 гривень з цільовим призначенням для оплати вартості автотранспортного засобу «HYUNDAI Tucson», 2008 р. випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], д.н. [NUMBER]. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором був укладений Договір застави транспортного засобу № 01012308218, однією з умов якого передбачалось реєстрація обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна предмета застави. 18.05.2012 р. між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов»язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а останнє зобов»язалось відступити свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами згідно визначеного переліку. Позивач посилається на те, що в повному обсязі виконав свої зобов»язання в термін до 10.07.2014 р., шляхом оплати визначеної договором суми на рахунок ТОВ «ПростоФінанс», що встановлено рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 18.03.2015 р., в зв»язку з чим зобов»язання за Кредитним договором є припиненими в зв»язку з їх виконанням. Оскільки зобов»язання за Кредитним договором виконані в повному обсязі, позивач, посилаючись на положення п.6.1 Договору застави зазначає про припинення зобов»язань за договором забезпечення, що тягне припинення обтяження, внесеного до Державного реєстру обтяжень. Однак, на його звернення 18.11.2016 р. до ТОВ «Кредитні ініціативи» з вимогою здійснити державну реєстрацію відомостей про припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він отримав відповідь про відмову у задоволенні пред»ялених вимог, в зв»язку з чим він вимушений звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на те, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов»язання за Кредитним договором ще до передачі прав вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», що встановлено судовим рішенням і не підлягає доказуванню, однак, відповідач відмовляється звернутись до державного реєстратора з заявою про припинення обтяження посилаючись на наявність у позивача заборгованості, що не відповідає дійсності. Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився, надіславши клопотання про відкладення судового розгляду, однак, суд вважає за можливе розглянути справи у відсутність представника відповідача, який належним чином був повідомлений про місце і час судового розгляду. На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2008 р. між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 01012308218, відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» надало позивачу кредит в сумі 121040 гривень на придбання транспортного засобу «HYUNDAI Tucson», 2008 р. випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], д.н. [NUMBER], а останній, в свою чергу, зобов»язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та додатком № 1 до нього - Графіком платежів.. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором був укладений Договір застави транспортного засобу № 01012308218. 07.08.2008 р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження рухомого майна,а саме: транспортного засобу «HYUNDAI Tucson», 2008 р. випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], д.н. [NUMBER] на підставі Договору застави від 25.06.2008 р., обтяжувачем за яким є ТОВ «ПростоФінанс». Відповідно до п.6.1 Договору застави він діє з моменту підписання та до повного виконання зобов»язань Заставодавцем за Кредитним договором (з урахуванням усіх змін та доповнень до нього) або до припинення права застави у випадках, що прямо передбачені чинним законодавством. Судом встановлено, що 18.05.2012 р. між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов»язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а останнє зобов»язалось відступити свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами згідно визначеного переліку. 04.07.2012 р. в Державному реєстрі обтяження рухомого майна було змінено обтяжувача за Договором застави транспортного засобу № 01012308218 з ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи». Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] належним чином виконав зобов»язання за Кредитним договором № 01012308218 перед ТОВ «ПростоФінанс» в повному обсязі, що встановлено судовим рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 18.03.2015 р. у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В силу положень ст.61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України). Згідно з ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Зазначені положення містяться також в Законі України «Про заставу». Позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою щодо звернення до державного реєстратора з заявою про реєстрацію припинення обтяження на підставі Договору застави від 25.06.2008 р. в зв»язку з виконанням основного зобов»язання. Листом від 09.12.2016 р. ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовило позивачу у задоволенні його вимог. Зазначена відмова, на думку суду, не узгоджується з положеннями ст.28 Закону України «Про заставу» та ст.593 ЦК України, оскільки позивач в повному обсязі виконав основне зобов»язання, внаслідок чого воно припинилось. В силу ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України гарантовано право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у тому числі шляхом пред»явлення вимоги про припинення правовідношення. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у справі.

Outcome: approved