Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання посилаючись на те, що він є сином [PERSON] , з якого на утримання [PERSON] стягувались аліменти з 02.11.2012 по 05.09.2021. На даний час позивач є повнолітнім, однак продовжує навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України. Він навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Проживає з мамою та перебуває на її утриманні, батько матеріальної допомоги не надає. Мама не в змозі самостійно утримувати його, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимогу щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 визнає. Також пояснив, що він добровільно сплачував аліменти, він є інвалідом ІІ групи, тому просив звільнити його від сплати судового збору. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до довідки, виданої агробіологічним факультетом Національного університету біоресурсів і природокористування України № 59 від 06.09.2021, [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання за державним замовленням за спеціальністю «Агрономія» агробіологічного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України, термін закінчення навчального закладу 30.06.2024 (а.с.5). Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів за урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки в матеріалах справи міститься довідка з місця навчання № 59 від 06.09.2021 відповідно до якої термін навчання визначений до 30.06.2024, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення та аліменти слід стягнути з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 05.10.2021 до досягнення дитиною двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». З наданого [PERSON] пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 13.11.2019 вбачається, що він є інвалідом ІІ групи, а тому відповідно до положень п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст.142 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судові витрати (судовий збір у розмірі 908,00 грн.) необхідно компенсувати за рахунок державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved