Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ін-Тайм»в якому просить стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 119 454,75 грн., яка складається з шкоди завданої втратою відправлення за Договором про надання послуг з організації перевезення відправлення від 21.02.2020 року в розмірі 108 000 грн., з ціни послуг за Договором про надання послуг з організації перевезення відправлення від 21.02.2020 року в розмірі 575,00 грн., пені за невиконання надання послуг за Договором про надання послуг з організації перевезення відправлення від 21.02.2020 року в розмірі 879,75 грн. Також просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Свої вимоги мотивув тим, що 21.02.2020 року між [PERSON] та ТзОВ «ІН-ТАЙМ» було укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлення. Договір від 21.02.2020 року є публічним і укладено шляхом оформлення Декларації № 3007504262 від 21.02.2020 року. Зазначені обставини підтверджується копією Декларації № 3007504 262 від 21.02.2020 року. Умови Договору від 21.02.2020 року як публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлення розміщено на офіційному веб-сайті Експедитора-Перевізника https://intime.ua, https://intime.ua/upload/images/document/dogovor/publichniy_dogovir.pdf. Предметом Договору від 21.02.2020 року є організації та забезпечення Експедитором-Перевізником транспортування та видачі наступного відправлення. Предметом Договору від 21.02.2020 року є організація та забезпечення Експедитором-Перевізником транспортування та видачі наступного відправлення. Оголошена вартість 108 000, грн.. Відповідно до Декларації № 3007504262 від 21.02.2020 року ціна послуг Експедитора -Перевізника за Договором від 21.02.2020 року складає 575,00 грн. Відповідно до п.3.3. Публічного договору у декларації наводяться « відомості про строк доставки». У декларації № 3007504262 від 21.02.2020 року зазначено «Орієнтована дата прибуття: 26.02.2020». Однак Експедитор-Перевізник своїх зобов?язань за Договором від 21.02.2020 року не виконав, не організував та не забезпечив транспортування Відправлення та видачу Відправлення Одержувачу. У відповідь на усні звернення до представників Експедитора-Перевізника Замовник одержав відповідь про те, що Відправлення втрачено. При цьому документувати цю обставину представники Експедитора-Перевізника відмовилися. Таким чином, втратою відправлення Замовникові завдано майнову шкоду у розмірі 108 000 грн. Представник позивача, адвокат Чабаненко А.Л. у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила задовольнити в повному обсязі. В судові засідання, призначені на 18.06.2020 року, 17.09.2020 р., відповідач по справі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позову та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», на конверті містяться відмітки листоноші про залишення відповідачу повідомлення про необхідність з`явитись до поштового повідомлення для отримання кореспонденції, але з невідомих причин відповідач не отримав судову повістку. В зв`язку з чим суд, урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами по справі укладений Публічний договір про надання послуг перевезення вантажу, що підтверджується: - декларацією №3007504262 від 21.01.2019 року, відповідно до якої відправник: Дніпро, Дніпропетровська область, Дніпропетровське міське підп..; відділення №6, вулиця Вокзальна,1; [PERSON] . Одержувач: [ADDRESS] , [PERSON] . Опис: цінні папери: оголошена вартість 108 000,00 грн. Ціна послуг складає 575,00 грн. Відповідно до п.3.3. Публічного договору у декларації наводяться «відомості про строк доставки». У Декларації № 3007504262 від 21.02.2020 року зазначено: «Орієнтована дата прибуття: 26.02.2020». Договірні відносини між сторонами по справі щодо перевезення вищезазначеного вантажу регулюються Деклараціями про прийняття вантажу та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажу. Відповідно до ч. 1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Відповідно до умов Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлення (далі - Публічний договір), який розміщений на офіційному сайті TOB «ІН- ТАЙМ» та доступний за посиланням: https://intime.ua у розділі «Документи» (копія електронного доказу додається), - такий договір із ТОВ «ІН-ТАЙМ» як Експедитором- Перевізником вважається укладеним після підписання Декларації, або з моменту передачі Замовником відправлення Експедитору-Перевізнику для надання послуг, передбачених умовами даного Договору та діє до передачі відправлення Одержувачу. В частині розрахунків між Сторонами договір діє до повного виконання зобов`язань. Так, відповідно до предмету договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем (визначений у п.3.1 Публічного договору), Замовник надає для перевезення відправлення, а Експедитор-Перевізник організовує та забезпечує їх транспортування та видачу Одержувачу на умовах, передбачених цим договором, Регламентом та Правилами перевезень вантажу автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Мінтрансу №363 від 14.10.1997 року. Під «Експедиторами-Перевізниками» при згадуванні їх у Публічному договорі слід розуміти та/або його партнерів (агентів, представників, франчайзі тощо), які мають право використовувати знак для товарів і послуг на відповідній правовій підставі, та які здійснюють організацію відправлення (п.1.5 Публічного договору). Публічний договір є обов`язковим для виконання Експедитором-Перевізником з моменту його оприлюднення на офіційному сайті та прийняття від Замовника відправлення до перевезення (п.2.2 Публічного договору). Відповідно до п.п.4.1.3 та 4.1.4 Публічного договору до обов`язків Експедитора- Перевізника входить: -забезпечення своєчасного доставлення відправлення до пункту призначення; -забезпечення збереження відправлення з моменту його прийняття до перевезення і до моменту видачі Одержувачу. У визначений в деклараціях термін прибуття вищезазначеного вантажу, відповідачем не був доставлений одержувачу цей вантаж. Дані обставини підтверджуються копією претензії позивача від 11.03.2020 р., адресованих відповідачу, в якій просить відшкодувати ТзОВ «ІН-ТАЙМ» вартість вантажу у розмірі 108 000,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що до цього часу відповідач умови договору не виконав. Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення і до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата сталася внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди. Відповідно до ст.920 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено ЦК України, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами). Згідно з п.6.1.5 даного Публічного договору за невиконання зазначених вище обов`язків, тобто за незбереження відправлення від повної або часткової втрати, ушкодження чи псування відправлення, Експедитор-Перевізник несе матеріальну відповідальність у розмірі фактичної шкоди, яка встановлюється виходячи із оголошеної Відправником цінності відправлення. Згідно з п.6.2.1. даного Публічного договору у випадку несвоєчасної сплати вартості послуг Замовник несе відповідальність у вигляді сплати Експедитору Перевізник у пені в розмірі 0,5 % від вартості несплачених послуг за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Таким чином з відповідача підлягає стягненню пеня за невиконання надання послуг в розмірі 879,75 грн. (розрахунок пені: пеня=3% вартість послуги * кількість днів прострочення-3% *575,00 грн. * 51 день (з 27.02.2020 року по теперішній час 17.04.2020 р.)= 879,75 грн.) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач істотно порушив умови договору, ним належним чином не було виконано взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого, позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, що і є підставою для задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 109 454, 75 грн. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що позивачу безсумнівно зазнав моральних страждань від неправомірних дій відповідача, однак враховуючи характер, тривалість та обсяг фізичних страждань, суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є явно завищеним, а на підтвердження душевних страждань позивачем не надано достатніх доказів, тому суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України звідповідача ТзОВ «Ін-Тайм» на користь держави підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 1 094,54 грн.

Outcome: partial