Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги, що вона на підставі договору позики від 17 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 446, позичила відповідачеві грошові кошти в сумі 250 000 грн. з обов'язком їх повернення не пізніше 22.06.2016 року. 17 червня 2016 року на забезпечення виконання вищезазначеного договору між сторонами був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим [NUMBER].за яким його предметом є належне відповідачеві - іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно - трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Посилаючись, що станом на час звернення до суду відповідач не повернула позивачеві отриманої позики, остання просила суд, в рахунок погашення боргу, звернути стягнення на предмет іпотеки. Сторони в судове засідання не з'явилися, від них до суду надійшли письмові заяви про слухання справи в їх відсутності, при цьому, позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, а відповідач їх визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з положень ст.ст. 526 і 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування шкоди. Згідно до вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки Як вбачається з положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Як вбачається з положень ст.ст. 589 і 590 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ч.6 ст.3 і ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (на далі «Закон»), при невиконанні або неналежному виконанні боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Положення ст.39 Закону передбачають перелік зазначень у рішенні суду у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається з положень п. 6 Договору позики від 17.06.2016 року, при своєчасному неповерненні суми позики, тобто до 22.06.2016 року, позикодавець вправі пред'явити позов про стягнення в поряду і строки, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення йому позики, що залишилась несплаченою з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати 3% річних від простроченої суми. Відповідно до положень и. 3.1.4. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання за Договором позики або за цим Договором, реалізувати його відповідно до п. 5.5. цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити у повному обсязі свою вимогу, то визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, пеню, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також інших витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Згідно з положеннями п. 5.1. Договору іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем умов Договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направила відповідачу претензію, яку остання отримала 23.06.2016 року, проте взяті на себе зобов'язання не виконала. Відповідно до положень п.5.2. Договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у наступних випадках, зокрема, який у момент наслання строку виконання зобов'язання за Договором позики вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у строк, встановлений Договором позики, грошових коштів. Приймаючи до уваги, що позичальник належним чином не виконує свої обов'язки перед позикодавцем, чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, а також враховуючи, що умовами кредитного договору було передбачено, що вразі порушення умов Іпотечного договору заявник може звернути стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved