Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства «Артемсіль» про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, в якому вказав, що 04 вересня 2014 року наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №139-п його було призначено на посаду генерального директора державного підприємства «Артемсіль» та укладено з ним контракт, строком на три роки з 04 вересня 2014 року по 03 вересня 2017 року. 29 грудня 2014 року наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №245-п, припинено дію контракту реєстраційний №4735 від 04 вересня 2014 року та звільнено його з посади генерального директора державного підприємства «Артемсіль» за прогул без поважних причин, згідно п. 4 статті 40 КЗпП України. Підставою для винесення вказаного наказу стала службова записка Управління державного майна та Департаменту продовольства від 29.12.2014 року №27-4-01/166, та акт працівників Державного підприємства «Артемсіль» від 26.12.2014 року. Вказане звільнення проведене із порушення норм чинного трудового законодавства України, що призвело до порушення конституційного права на працю. Позивач, знаходився на роботі з 19.12.2014 року до 12.01.2015 року, тобто до моменту отримання наказу про звільнення, та виконував покладені на нього статутом та контрактом функції, фактично здійснював всі свої посадові обов'язки. На протязі вказаного часу до нього не було направлено вимоги про надання письмових пояснень з приводу наявності в Міністерстві інформації про нібито допущені ним прогули. Ніхто ні письмових ні усних пояснень від нього не вимагав. Відповідно до табеля обліку робочого часу від 26.12.2014 року з 19 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року [PERSON] знаходився на роботі протягом 8 годин на день протягом кожного робочого дня. Проте 12.01.2015 року, після того як стало відомо про його звільнення та призначення виконуючого обов'язки генерального директора Фоменко Д.В., старший референт Качур Н. М. під впливом директора з кадрів [PERSON], начальника з економічної безпеки Кисильова А.П., комерційного директора Вронського А.С., підписала корегуючий табель обліку робочого часу, в якому вказала неправдиву інформацію про відсутність його на робочому місті. Отже, до Міністерства аграрної політики та продовольства було надано інформацію про те, що нібито має місце факт прогулу роботи в період з 19.12.14 по 06.01.15 року. Дана інформація є помилковою і нічим не підтверджена. Факти його роботи в цей період підтверджуються відповідними документами. Факт того, що він з 19.12.2014 по 31.12.2014 року на роботі підтверджується його підписами на вхідній кореспонденції - листі ТОВ «ТРАНС СИСТЕМ ЛОДЖИСТІКС» (вх.№1888 від 19 грудня 2014) , листі ТОВ «Сіль України» (вх.№1952 від 29 грудня 2014). Крім того 25.12.2014 року він діючи в якості керівника ДП «Артемсіль» звертався до ПАТ «Державний ощадний банк України» із кредитною заявкою. Що підтверджує факт виконання ним у вказаний день свої трудових обов'язків. На Державному підприємстві «Артемсіль» діють дві профспілкові організації:- Незалежна профспілка гірників України Державного підприємства «Артемсіль» (заступник голови Говорун В.І.) та Первина профспілкова організація Державного підприємства «Артемсіль» (голова Попов А.П.) . При винесені наказу №245-п, про припинення дії контракту та звільнення його з посади генерального директора державного підприємства «Артемсіль» за прогул без поважних причин Міністерство аграрної політики та продовольства України не зверталося до виборного органу первинної профспілкової організації, із обґрунтованим письмовим поданням про розірвання трудового договору з працівником. Крім того, після повідомлення на нараді 12.01.2015 року про винесення наказу про припинення дії контракту та звільнення [PERSON] Первина профспілкова організація державного підприємства «Артемсіль» направила на адресу Міністра аграрної політики та продовольства України лист, відповідно до якого зазначила, що акт працівників ДП «Артемсіль» на підставі якого було винесено наказ №245 від 29.12.2014 року ні в яких реєстраційних документах підприємства не значиться, так як вказаний акт було сфальсифіковано. Вказаний акт із профспілкою підприємства не погоджувався. Отже звільнення генерального директора, на думку первинної профспілкової організації, було здійснено з порушенням чинного законодавства, норм трудового права та без повідомлення і погодження профспілкової організації ДП «Артемсіль», членом якої він є. З урахуванням вищевикладеного просить суд винести рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 грудня 2014 року №245-п про припинення дії контракту реєстраційний №4735 від 04 вересня 2014 року та звільнення його з посади генерального директора Державного підприємства «Артемсіль» за прогул без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. Поновити його на посаді генерального директора державного підприємства «Артемсіль». Поновити дію контракту реєстраційний №4735 від 04 вересня 2014 року укладеного між Міністерством аграрної політики та продовольства України в особі міністра Швайка Ігоря Олександровича та ним. Стягнути з Державного підприємства «Артемсіль» на його користь середньоденну заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 8823, 80 грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі на посаді генерального директора державного підприємства «Артемсіль». Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача державного підприємства «Артемсіль» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснював, що відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав передбачених пунктами 2-5 ст. 40 може бути проведено лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації членом якої є працівник. Але [PERSON] не надано суду доказів, підтверджуючих його членство в первинних профспілкових організаціях діючих на підприємстві, а це «Незалежна профспілка гірників України Державного підприємства «Артемсіль» (заступник голови Говорун В.І.) та Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Артемсіль» (голова Попов А.П.). Більш того, позивачем не приділено уваги ст. 43-1 КЗпП України, яка є спеціальною нормою в виниклих правовідносинах та передбачає, що - «Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках:звільнення керівника підприємства, установи, організації... керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування...». Тобто, законодавство України не зобов'язує Міністерство аграрної політики та продовольства України погоджувати звільнення затверджених їм керівників державних підприємств з профспілковими комітетами. В позовній заяві зазначено, що в порушення ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, чого не було зроблено. Але підприємство не виключає ймовірності не отримання позивачем письмової вимоги щодо надання пояснень поштою в зв'язку з нестабільною роботою поштових відділень в умовах проведення АТО на території Донецької області. Позивач зазначає, що він з 19.12.2014р. по 31.12.2014р. знаходився на роботі і в підтвердження надає листи вхідної кореспонденції за своїм підписом. Але, по перше дата підпису на листах не зазначена, що ставить під сумнів використання дійсних листів як доказів, а по друге факти прогулу зафіксовані за зовсім інші дні, та за наступних обставин: - На виконання доручення керівника апарату Міністерства аграрної політики та продовольства України ДП «Артемсіль» видано наказ № 11 від 16.01.15р. та створено комісію, якою, за результатами здійсненої перевірки, складено акт від 16.01.2015р. в якому зафіксовано, що «на підприємстві не виявлена копія акту робітників ДП «Артемсіль» від 26.12.2014р., який направлений в Міністерство аграрної політики та продовольства України як одна з підстав винесення наказу № 245п від 29.12.2014р. про звільнення генерального директора [PERSON] 29.12.2014р. уповноваженими особами, а саме старшим референтом Качур Н.М., інженером з нормування праці Смельяновою Н.О., підписано та узгоджено з в.о. технічного директора Скляр М.М. табель обліку робочого часу за грудень 2014р. по управлінському персоналу. Генеральному директору [PERSON] було проставлено за період з 01.12.2014 по 31.12.2014р. відсутність на роботі з причин хвороби (за наданою їм усною інформацією). 05.01.2015р. [PERSON] було надано довідку про його відсутність на роботі у зв'язку з хворобою у період до 18.12.2014р. включно та надано вказівку старшому референту Качур Н.М. про необхідність складання нового табелю за грудень 2014р. з внесенням в нього виходів на роботу з 19.12.2014р.по 31.12.2014р., що і було зроблено. 12.01.2015р. підприємством були отримані накази Міністерства аграрної політики та продовольства України про звільнення [PERSON] з посади генерального директора ДП «Артемсіль» з причин прогулу та призначення в. о. генерального директора Фоменко Д.В. Згідно даного наказу були внесені відповідні зміни до табелю обліку робочого часу та складено коригуючий табель і знято з оплаченого часу 47 годин за 22,23,24,25,30,31.12.2014р. Факт відсутності на робочому місці у період 22,23,24,25.12.2014р. підтверджується також робітниками управління ДП «Артемсіль». На час відсутності генерального директора [PERSON] видано наказ про покладення обов'язків генерального директора на Скляра М.М. з 22.12.2014р., а з 24.12.2014р., після повернення з відрядження Фоменка Д.В., обов'язки генерального директора були покладені на нього.» Крім того, вважали за необхідне зазначити, що згідно п. 5 ст. 41 КЗпП України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів», в умовах нестабільної економічної ситуації в державі та з метою оперативного управління підпорядкованими підприємствами Міністерство аграрної політики та продовольства України взагалі має право розірвати контракт з керівником підприємства в будь який час без пояснення причин. Таким чином, вважали твердження позивача суб'єктивними, не підтвердженими належними наказами та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому в задоволенні позову [PERSON] просили відмовити у повному обсязі. Представник відповідача - Міністерство аграрної політики та продовольства України у судовому засіданні просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити по вищевикладеним підставам, вказаними ДП «Артемсіль». Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що відповідно до Наказу Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 04 вересня 2014 року за № 139-п було призначено [PERSON] на посаду генерального директора підприємства «Артемсіль» та укладено з ним контракт з 04 вересня 2014 року по 03 вересня 2017 року, поклавши на нього обов'язки генерального директора цього підприємства. 04 вересня 2014 року був укладений контракт Міністерства Аграрної політики та продовольства України з [PERSON] на термін з 04 вересня 2014 року по 03 вересня 2017 року. Згідно п.5.2 «г» контракту Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 04.09.2014року, внесення змін та доповнень до цього контракту здійснюється шляхом підписання додаткових угод. Цей контракт припиняється: з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом. Згідно табелю обліку використання робочого часу, [PERSON] з 19.12.2014року по 31.12.2014року перебував на роботі протягом 8 годин, про що у табелі стоять відповідні позначки. Згідно листа надісланого Міністерству аграрної політики та продовольства України, вбачається що на нараді ДП « Артемісіль»12.01.2015року була надана інформація про припинення дії контракту №4735 від 04.09.2014 року та про звільнення [PERSON] з займаної посади генерального директора за прогул на підставі акта невідомих працівників ДП « Артемсіль», який був направлений до Міністерства аграрної політики та продовольства України. Звільнення генерального директора було здійснено з порушенням чинного законодавства, норм трудового права та без погодження в повідомлення профспілкової організації ДП «Артемсіль», членом якої він є, а тому просять розібратись в цій ситуації та відмінити наказ №245 від 29.12.2014року про звільнення [PERSON] Згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.12.2014 року №245 «Про звільнення [PERSON]М.» припинено дію контракту, реєстраційний номер №4735 від 04.09.2014року та звільнено [PERSON] з посади генерального директора державного підприємства «Артемсіль» за прогул без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України, контракт, реєстраційний номер №4735 від 04.09.2014року втратив чинність. Підстава: службова записка Управління державного майна та Департаменту продовольства від 29.12.2014року №27-4-04/166, акт працівників Державного підприємства «Артемсіль» від 26.12.2014року. Згідно наказу Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 29 грудня 2014 року за № 245-п припинено дію контракту, реєстраційний № 4735 від 04 вересня 2014 року та звільнено [PERSON] з посади генерального директора державного підприємства «Артемсіль» за прогул без поважних причин, згідно п.4 статті 40 КЗпП України. Згідно наданого позивачем табелю обліку використання робочого часу від 26 грудня 2014 року з 19 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року [PERSON] знаходився на роботі вісім годин на день, протягом кожного робочого дня. Згідно наданого відповідачем корегуючого табелю обліку використання робочого часу від 26 грудня 2014 року з 19 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року [PERSON] не знаходився на роботі. Згідно акту від 22.12.2014 року [PERSON] був відсутній на роботі (як на своєму робочому місці, так і на підприємстві в цілому), протягом робочого дня 22.12.2014 року. Про наявність поважних причин,що пояснюють відсутність на роботі, жодними засобами зв'язку не повідомляв. Згідно акту від 23.12.2014 року [PERSON] був відсутній на роботі (як на своєму робочому місці, так і на підприємстві в цілому), протягом робочого дня 23.12.2014 року. Про наявність поважних причин,що пояснюють відсутність на роботі, жодними засобами зв'язку не повідомляв. Згідно акту від 24.12.2014 року [PERSON] був відсутній на роботі (як на своєму робочому місці, так і на підприємстві в цілому), 24.12.2014 року. Про наявність поважних причин,що пояснюють відсутність на роботі, жодними засобами зв'язку не повідомляв. Згідно акту від 25.12.2014 року [PERSON] був відсутній на роботі (як на своєму робочому місці, так і на підприємстві в цілому), ні напередодні, ні протягом робочого дня 25.12.2014 року. Про наявність поважних причин,що пояснюють відсутність на роботі, жодними засобами зв'язку не повідомляв. Згідно листа Первинної профспілки організації державного підприємства «Артемсіль» до Міністерства аграрної політики та продовольства України звільнення генерального директора [PERSON] було здійснено з порушенням чинного законодавства, норм трудового права та без погодження і повідомлення профспілкової організації ДП «Артемсіль, членом якої він є. Згідно довідки №4 про заробітну плату [PERSON] з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року отримав 158057,21 гривень. Згідно акту від 12.01.2015 року [PERSON] відмовився ставити підпис про ознайомлення з наказом № 245-п від 29.12.2014 року. Згідно наказу №11 від 16.01.2015 року на виконання вимоги Міністерства аграрної політики та продовольства України № 37-27-3-13/331 від 15.01.2015 року з метою перевірення доводів викладених у листі Первинної профспілкової організації державного підприємства «Артемсіль» № 4 від 12.01.2015 року було створено комісію для проведення перевірки викладених доводів у листі ППО ДП »Артемсіль» №4 від 12.01.2015 року. Згідно акту засідання комісії на вимогу викладену у листі Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.01.2015 року на виконання наказу №11 від 16.01.2015 року в.о. Генерального директора ДП «Артемсіль» створено комісію для проведення перевірки викладених доводів у листі ППО ДП «Артемсіль» №4 від 12.01.2015 року. Згідно листа від 20.03.2015 року Міністерства аграрної політики та продовольства України на виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду від 10.02.2015 року до Мінагрополітики України не надходив лист Первинної профспілкової організації державного підприємства «Артемсіль» від 12.01.2014 року; протягом 2014-2015 років стягнення та заохочення до [PERSON] не застосовувались. Згідно акту №1 про надання послуг харчування їдальні №1,2 було надано харчування, відповідно накладних 1006,1007 від 26.12.2014 року, на загальну суму 4192.45 грн. - виконавець Генеральний директор ДП «Артемсіль» [PERSON] Згідно кредитних заявок Державного підприємства «Артемсіль» від 26.12.2014 року - виконавець Генеральний директор ДП «Артемсіль» [PERSON] Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що позивач, уклав контракт від 04 вересня 2014 року з Міністерством Аграрної політики та продовольства України на термін з 04 вересня 2014 року по 03 вересня 2017 року. Згідно Наказу Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 04 вересня 2014 року за № 139-п було призначено [PERSON] на посаду генерального директора підприємства «Артемсіль». Згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.12.2014 року №245 припинено дію контракту та звільнено [PERSON] з посади генерального директора державного підприємства «Артемсіль» за прогул без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Згідно ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен заждати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинні врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту про відмову від підпису від 12.01.2015 року, 12.01.2015 року начальник відділу кадрів Скляр Л.Ю. ознайомив генерального директора [PERSON] з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №245п від 29.12.2014 року про звільнення [PERSON] Наказ було зачитано вголос Скляр Л.Ю. [PERSON] відмовився ставити підпис про ознайомлення з наказом №245п від 29.12.2014 року. Вказаний акт підписано директором з кадрових питань та правового забезпечення [PERSON], начальником відділу кадрів Л.Ю. Скляр, начальником ВЕБ А.П. Киселевим. Згідно Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з послідуючими змінами та доповненнями, а саме п.18 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю. Підставою звільнення позивача, вказано в наказі п.4 ст. 40 КЗпП України - за прогул без поважних причин. При цьому суд звертає увагу, що в наказі про звільнення не вказано частину статті 40 КЗпП України, за якою звільнено позивача. Згідно ст.40ч. 1 п.4 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Аналізуючи документи на підставі яких було винесено наказ про звільнення [PERSON] - службову записку Управління державного майна та Департаменту продовольства від 29.12.2014року №27-4-04/166 та акт працівників Державного підприємства «Артемсіль» від 26.12.2014року, суд приходить до наступного. Згідно акту від 2.12.2014 року, складеного про те, що зафіксовано факт присутності генерального директора [PERSON] на робочому місці протягом робочого дня (26.12.2014 року) після відсутності з 22.11.2014 року. На питання про причини своєї відпусті на робочому місці з 22.11.2014 року по 25.12.2014 року [PERSON] відповідати категорично відмовився. Також відмовився й надати документи, що можуть підтвердити поважні причини своєї відсутності з 22.11.2014 року по 25.12.2014 року - листок непрацездатності або інше. Даний акт складено директором з кадрових питань та правового забезпечення [PERSON] та підписано останнім і директором виконавчим Д.В.Фоменко, директором комерційним А.С. Вронським та Начальником служби безпеки А.П.Киселевим. Згідно службової записки на ім»я міністра аграрної політики та продовольства України Павленка О.М. від 29.12.2014 року № 27-4-01/166 від директора Депертаменту продовольства Куця О.І. та начальника відділу приватизації, оренди та реформування державної власності Управління державного майна Боярко Н.А. стосовно керівника державного підприємства «Артемсіль». По суті питання: згідно з листом ДП «Артемсіль» від 26.12.2014 року стало відомо, що [PERSON], за його усною інформацією, з 22.11.2014 року знаходиться на лікарняному. Будь яких підтверджуючих документів щодо свого перебування на лікарняному [PERSON] не надав. При цьому відповідно до наказу ДП «Артемсіль» від 23.10.2014 року на час своєї хвороби, [PERSON] поклав виконання обов»язків генерального директора на виконавчого директора цього ж підприємства Фоменка Д.В. Інформація про відкриття лікарняного [PERSON] за місцем його проживання у відповідному закладі охорони здоров»я на підприємстві відсутня. Разом з тим, за інформацією підприємства, [PERSON] періодично з»являється на підприємстві та підписує фінансові та інші розпорядчі документи підприємства. Про присутність на роботі 19.12.2014 року та 26.12.2014 року [PERSON] під час його хвороби складено акти за підписом відповідних служб підприємства. Таким чином, відсутність лікарняного або інших підтверджувальних документів хвороби [PERSON] свідчать про відсутність останнього на робочому місці без поважних причин (прогул). Висновки: з метою стабілізації роботи ДП «Артемсіль» просимо доручити Департаменту роботи з персоналом здійснити заходи по розірванню контракту з генеральним директором «Артемсіль» [PERSON] в межах норм Кодексу законів про працю та призначити виконуючим обов»язки генерального директора ДП «Артемсіль» Фоменка Д.В. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що пояснення від [PERSON] не відбиралися. Даний факт в судовому засіданні представники відповідача не заперечували. Посилання представників відповідача в судовому засіданні на те, що пропозиції надіслати пояснення направлені поштою на адресу позивача не дійшли до останнього, оскільки в регіоні відбувається АТО, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не були представлені докази (копії журналів реєстрації вихідної кореспонденції, копії повідомлень про поштові відправлення, квитанції про оплату поштових повідомлень чи інше). Згідно Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992року «Про практику розгляду судами трудових спорів,із змінами і доповненнями», а саме п.15, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник. Згода профспілкового органу на звільнення не може бути визнана такою, що має юридичне значення, якщо не додержані вимоги про участь у засіданні цього органу більше половини його членів, або згода давалась на прохання службової особи, що не наділена правом прийняття і звільнення і не мала відповідного доручення правомочної особи, чи з ініціативи самого профспілкового органу або з інших підстав, ніж зазначалось у поданні власника чи уповноваженого ним органу, а потім і в наказі про звільнення. Оскільки у зазначених вище нормах за їх змістом йдеться про профспілковий орган підприємства, установи, організації, профспілкові органи структурних підрозділів (цехів, управлінь, відділів тощо) можуть вирішувати питання про дачу згоди на звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, якщо їм таке право делеговане профспілковим органом підприємства, установи, організації. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі. Як було встановлено в судовому засіданні згідно листа без номера та дати первинної профспілкової організації державного підприємства «Артемсіль» на ім.»я міністра аграрної політики та продовольства України Павленка О.М., вказано, що звільнення генерального директора [PERSON] було здійснено з порушенням чинного законодавства, норм трудового права та без погодження в повідомлення профспілкової організації ДП «Артемсіль», членом якої він є, а тому просять розібратись в цій ситуації та відмінити наказ №245 від 29.12.2014року про звільнення [PERSON] Даний документ скріплено печаткою первинної профспілкової організації ДП «Артемсіль» та підписано головою ППО ДП «Артемсіль» А.П.Поповим, заступником голови НПГУ України ДП «Артемсіль» В.І.Говорун та головою профспілки рудника 1,3 Ю.М.Колосовським. При цьому з акту засідання комісії на вимогу викладену у листі Міністрества аграрної політики та продовольства України від 16.01.2015 року вказано, що на виконання наказу №11 від 16.01.2015 року в.о.генерального директора ДП «Артемсіль» створено комісію для проведення перевірки викладених доводів у листі ППО ДП «Артемсіль» №4 від 12.01.2015 року. Проведеною перевіркою встановлено, що на 16.01.2015 року на підприємстві не виявлена копія акту робітників ДП «Артемсіль», який направлений в Міністерство аграрної політики та продовольства України від 26.12.2014 року, який зазначено однією з підстав наказу про звільнення генерального директора [PERSON] У вихідних документах підприємства такий документ не зареєстрований, з профспілковою організацією не узгоджений. 12.01.2015 року підприємством були отримані накази Міністерства аграрної політики та продовольства України про звільнення [PERSON] з посади генерального директора ДП «Артемсіль» з причини прогулу та призначення в.о. генерального директора ДП «Артемсіль» Фоменко Д.В. Згідно даного наказу були внесені відповідні зміни до табелю обліку робочого часу та складено корегуючий табель і знято з оплаченого часу 47 годин за 22,23,24,25,30,31.12.2014 року. Факт відсутності на робочому місці у період 22,23,24,25 12.2014 року підтверджується також поясненнями робітників управління. Колектив і профспілкова організація вважають, що спроба рейдерського нападу на підприємство не пов»язано з нині діючим керівництвом ДП «Артемсіль». Вказаний акт підписано головою комісії А.П.Поповим, 14 особами без вказівки посад та скріплено печаткою ДП «Артемісіль». Таким чином оцінюючи вказані документи , суд приходить до висновку, що [PERSON] є членом профспілки ДП «Артемсіль», згоди на його звільнення вказаний орган не давав, є висновок профспілкової організації, що звільнення генерального директора [PERSON] було здійснено з порушенням чинного законодавства, норм трудового права та профспілкова організація ДП «Артемсіль» просить відмінити наказ №245 від 29.12.2014року про звільнення [PERSON] Посилання представників відповідача на ст.ст.41 п.5, 43 та ст.43-1 КЗпП України, тобто розірвання контракту з керівником підприємства в будь який час без пояснення причин та без згоди профспілкової організації не може бути прийнято до уваги судом, оскільки позивача звільнено на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, як вбачається з наказу про звільнення позивача, ані часу ані дати, в дні яких він нібито був відсутній без поважних причин, не вказано. При цьому згідно актів про відсутність на робочому місці [PERSON] ( а.с. 97-100), вказано, що останній був відсутній на роботі 22,23,24 та 25 грудня 2014 року. Вказані акти, спростовуються доказами, наданими стороною позивача, а саме актом про надання послуг харчування їдальні №1,2 від 26.12.2014 року (а.с. 146), кредитними заявками Державного підприємства «Артемсіль» від 25.12.2014 та 26.12.2014 року (а.с.124-130), копіями карток обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 23.12.2014 року( а.с.117-121). Всі вказані документи підписані генеральним директором [PERSON] Даний факт в судовому засіданні сторона відповідачів не заперечувала. Також суд враховує листа від 20.03.2015 року Міністерства аграрної політики та продовольства України, про те, що на їх адресу не надходив лист Первинної профспілкової організації державного підприємства «Артемсіль від 12.01.2014 року; протягом 2014-2015 років стягнення та заохочення до [PERSON] не застосовувались.(а.с.138-139). У відповідності до ч.ч.1,2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законних підстав або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Згідно статті 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільнені або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Постановою КМУ від 8.02.1995 року №100, середньоденна (година) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадку, передбачених законодавством на число календарних днів за цей період. Із довідки про доходи від 14.01.2015 року №4 виданої ДП «Артемсіль» вбачається, що середній заробіток [PERSON] до звільнення за останні два місяці листопад грудень 2014 року, складав 37968,10 грн.(14228,64 + 23739,46 грн) . Середньоденний заробіток складає 949,20 грн. ( із розрахунку 37968,10грн :40 дней). Так як позивач не працював з 29 грудня 2014 року, то стягненню підлягає середній заробіток за період з 29.12.2014 року по 30.04.2015 року, тобто за 85 робочих днів в сумі 80682,00 грн. ( із розрахунку 949,20 грн. х 85 днів ). Таким чином, в цій частини позов необхідно задовольнити частково, оскільки позивач просив стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з розрахунку середньоденного заробітку в розмірі - 8829,80 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦКП України, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial