Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим 18.02.2013 між ним та [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Станом на 31.10.2016 заборгованість відповідача становить 31867,78 грн., з яких: 2552,06 грн. - заборгованість за кредитом; 23972,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3350,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1493,70 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 31867,78 грн., а також судовий збір у сумі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі. Відповідач та його представник [PERSON] проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладення 18.02.2013 між сторонами кредитного договору, також не надано доказів щодо письмового узгодження сторонами всіх істотних умов договору. До того ж позивач не надав доказів на підтвердження обставин ознайомлення відповідача перед укладенням договору з умовами кредитування та сукупною вартістю кредиту. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.02.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 300,00 грн., який в подальшому було збільшено до 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. За приписами п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписанням даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником своїх обов'язків, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір дійсний протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично пролонговується на той же строк. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Під час розгляду справи відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, послався на те, що банком не надано суду доказів на підтвердження виникнення між сторонами договірних правовідносин, оскільки він не був ознайомлений з умовами кредитного договору, Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, відповідач не підписував. Проте суд з такими твердженнями відповідача не погоджується з огляду на наступне. У відповідності до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В анкеті-заяві від 18.02.2013 відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить укладений між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві (а.с. 6). Таким чином, підписавши договір, сторони підтвердили свої права та обов'язки за ним, погодились з усіма його умовами, у зв'язку з чим зобов'язані їх виконувати належним чином. Разом з тим відсутні підстави вважати, що укладений між сторонами договір є недійсним, оскільки в матеріалах справи не міститься доказів того, що відповідач його не підписував, і що він визнаний судом недійсним у встановленому законом порядку. Як убачається з матеріалів справи, відповідач протягом дії кредитної картки допустив порушення строків повернення кредитних коштів, останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснений відповідачем 30.12.2013. Станом на 31.10.2016 заборгованість відповідача становить 31867,78 грн., з яких: 2552,06 грн. - заборгованість за кредитом; 23972,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3350,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1493,70 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5). Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 31867,78 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1378,00 грн. судових витрат (а.с. 2). З викладеного,

Outcome: approved