Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 14.11.1987 р. шлюбу, від якого сторони мають повнолітнього сина [PERSON], 1987 р.н. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння між подружжям, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з лютого 2010 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона позов До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутност, вказаши, що спорів про місце проживання дитини та майно подружжя між ними немає, проти примирення категорично заперечує. Відповідачкою до початку судового засідання подана письмова заява, в якій вона просила вищевказану справу розглянути за її відсутності, з позовними вимогами позивача згодна у повному обсязі та просила позов задовольнити, вказаши, що спорів про місце проживання дитини та майно подружжя між ними немає, проти примирення категорично заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 1987 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених, актовий запис № 6131, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 14.11.1987 р. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2010 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спору про розподіл майна між сторонами та місце проживання дитини на момент розгляду справи не має, дитина повнолітня. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, проти примирення сторони категорично заперечують. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 14.11.1987 р. № 6131, складеному Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved