Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Світточ» в особі директора Петляка Володимира Станіславовича про дострокове розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по оплаті за оренду земельної ділянки, в якому зазначив, що згідно із Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 262959, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010926000012, він є власником земельної ділянки загальною площею 6,2498 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 2322187200:01:001:0005 яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - земельна ділянка). Вказана земельна ділянка була передана позивачем в оренду відповідачу, згідно із договором оренди землі від 20.08.2009 року, зареєстрованим відділом Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області 26.04.2012 року. Договір укладений на 10 років. Пунктом 9 (орендна плата), встановлюється річна орендна плата 2280,00 грн.. При цьому Орендар проводить розрахунок з Орендодавцем у грошовому вигляді або у натуральній формі. Згідно з положеннями договору орендна плата має сплачуватись орендарем орендодавцю у грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця (тобто до 20 січня). Позивач вказує, що, в порушення вимог договору, за 2012, 2013 роки орендна плата йому не виплачувалась. На всі звернення до відповідача з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати залишились безрезультатними через незгоду відповідача вести конструктивний діалог та залишені останнім без будь якої відповіді та реагування. На сьогодні зв'язатися з працівниками ПП «Світточ» не представляється можливим, оскільки за юридичною адресою вони не знаходяться, на телефонні дзвінки не відповідають. Позивачка зазначає, що на сьогоднішній день договірні відносини з відповідачем фактично припинено. Позивач має намір самостійно обробляти свою земельну ділянку, оскільки, всупереч нормам законодавства та умовам договору, відповідач не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням. Після збору врожаю 2013 року земельна ділянка не приведена в належний стан. На сьогодні ділянка знаходиться в занедбаному стані, вкрита карантинним бур'яном. Недбале відношення відповідача до об'єкта оренди призвели до того, що погіршився стан земельної ділянки. В добровільному порядку відповідач не бажає своєчасно виконувати обов'язки за договором оренди, тому позивач вважає за доцільне припинити договірні відносини шляхом розірвання договору оренди землі. З урахуванням положень цивільного законодавства України та умов договору оренди позивач [PERSON] просить розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з ПП «Світточ» на грошові кошти у розмірі 4560 грн.. в якості орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі та судові витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 243, 60 грн. та витрати на правову допомогу 360 грн. В судове засідання позивач і його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, пояснень суду не надав, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно, однак, судові повістки за місцем реєстрації не отримав, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на ці обставини, суд вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів, які знаходяться у справі. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачу на праві приватної власності відповідно державного акта на право приватної власності на землю IV-ЗП №020299 від « 04» липня 2005 року належить земельна ділянка, площею 5,09 га, кадастровий №2322187200:02:001:0024, розташована на території Миколй-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. « 27» березня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, в момент укладення договору земельна ділянка була передана орендареві, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від « 24» березня 2008 року, підписаним сторонами. Відповідно до п.п. 1, 2 договору позивач (орендодавець) надав, а відповідач (орендар) прийняв у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,09 га, яка знаходиться на території Миколай-Пільської сільської ради, ділянка №261, Запорізького району. Згідно з п.п. 11, 12 договору, орендна плата вноситься у такі строки: у випадку внесення плати в грошовій формі - один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; у випадку внесення плати в натуральній формі - до 20 числа останнього у звітному році місяця; передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Земельний податок сплачується орендарем. З 2012 року до моменту звернення до суду з позовом відповідач не виконував передбаченого договором зобов'язання щодо виплати орендної плати. За п.2 акту приймання-передачі, на момент передачі земельної ділянки відповідачеві, ділянка знаходилася в належному стані та була придатна для виконання сільськогосподарських робіт. Однак, відповідач не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, вона є захаращеною бур'яном, що виснажує землю та робить її непридатною для подальшого використання за цільовим призначенням. Для підтвердження цього факту Миколай-Пільською сільською радою Запорізького району Запорізької області було надано акт від 03.06.2014 року, в якому вказано, що після збору врожаю 2013 року земельна ділянка не приведена в належний стан (не зорана); ознак, що земельну ділянку залишено під пар, не вбачається. Земельна ділянка вкрита карантинним бур'яном, не використовується за цільовим призначенням, що призвело до погіршення її стану. Про підстави невикористання ПП «Світточ» земельної ділянки сільська рада не повідомлялась. За вимогами п.28 договору, оренди орендодавець має право вимагати від орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з цим договором, а також своєчасного внесення орендної плати. У відповідності з п.9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 2 280 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят гривень) або у натуральному вигляді: зерно очищене 2000 кг., насіння соняшника 100 кг., солома (2ПТС-4) - безкоштовно, тракторні послуги для обробки присадибної ділянки до 0,5 га - безкоштовно, допомога на ритуальні послуги 300 грн., при цьому річна орендна плата не є меншою ніж 3 відсотка від нормативної оцінки земельної ділянки. Як зазначається в п.5 договору, нормативна грошова оцінка загальної вартості ділянки станом на дату його укладання становила 75 997,26 грн. (сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто сім гривень 20 коп.). Грошова оцінка посвідчується Витягом №976 з технічної документації про визначення грошової оцінки, виданого в 2009 році Відділом Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області. Крім того, відповідно до ч. 170.1.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Однак, відповідач протягом 2012-2013 рр. не сплачував до бюджету податок з фізичних осіб - власників земельних паїв, переданих йому в оренду. Позивач звертався до відповідача в письмовому вигляді з проханням достроково розірвати договір оренди, однак жодної відповіді на цю пропозицію не отримав. Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. В п.38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, про що сторона має повідомити іншу сторону письмово за шість місяців, або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. У відповідності з ч.1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Як передбачено ст.21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень п.п.1, 3 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. У відповідності з ч.1 ст.624 ЦК, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності з п.24 договору, орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобов'язань, передбачених цим договором. При цьому збитками вважаються фактичні витрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен був здійснити для відновлення свого порушеного права; та доходи, які орендар міг би реально отримати в разі неналежного виконання орендодавцем умов договору. Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не сплачував орендну плату належним чином, використовує орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, що зменшує родючість землі та порушує права позивача як власника земельної ділянки, тому договір оренди земельної ділянки має бути розірваним, а з відповідача на користь позивача має бути стягнена заборгованість за договором оренди та судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved