Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживача, розірвання договору № 123\\10 про продаж меблів, укладеного між сторонами та стягнення коштів в розмірі 48400 гривень, внесених на виконання договору, пені в розмірі 7300, 75 гривень та судових витрат у справі, включаючи витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.10.2015 р. між сторонами у справі було укладено Договір про продаж меблів № 123\\10, відповідно до умов якого відповідач зобов»язався виконати комплекс робіт з виготовлення за індивідуальним замовленням та передати у власність меблі, а позивач зобов»язався прийняти їх та оплатити роботи з виготовлення, постачання і монтажу. Згідно з п.6.1.1 Договору виконавець зобов»язався виготовити товар у строк до 27.11.2015 р., однак зазначені зобов»язання не виконав у визначені строки. Під час встановлення меблів були виявлені недоліки, в зв»язку з чим був підписаний рекламаційний акт № 16. Зазначені недоліки тривалий час не були усунуті Виконавцем робіт в зв»язку з чим 15.04.2016 р. позивач надіслав відповідачу претензію, відповідно до якої вимагав повернути сплачені кошти та сплатити неустойку в зв»язку з порушенням зобов»язань та розірванням договору. На момент звернення до суду зазначені кошти не були повернуті позивачу в зв»язку з чим він вимушений звернутись до суду. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовній вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на те, що відповідачем не були виконані зобов»язання за договором про продаж меблів, виготовлений товар був доставлений за адресою позивача не у визначені строки, роботи виконані неякісно і недоліки тривалий час не були усунуті, в зв»язку з чим порушені права позивача, як споживача послуг, і він в силу положень Закону України «Про захист прав споживачів» має право на розірвання договору та відшкодування йому завданих збитків, а також штрафних санкцій, передбачених договором. Відповідач в ході судового засідання не заперечувала, що роботи не були виконані у строки, визначені договором, однак зазначила, що перенесення строків встановлення меблів відбулось спочатку за проханням позивача, а в подальшому в зв»язку з хворобою її працівників, які здійснюють її монтаж. Також відповідач зазначила, що нею були усунуті недоліки, визначені в рекламаційному акті при прийнятті товару, однак позивач зазначав про все нові недоліки і дефекти матеріалів, які є допустимими відповідно до державних стандартів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2015 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір про продаж меблів № 123\\10, відповідно до умов якого відповідач зобов»язалась, як суб»єкт підприємницької діяльності, виконати комплекс робіт з виготовлення за індивідуальним замовленням та передати у власність меблі, а позивач зобов»язався прийняти їх та оплатити роботи з виготовлення, постачання і монтажу. Перелік, технічні характеристики та асортимент Товару визначений Специфікацією, що є Додатком до Договору. Згідно з п.6.1.1 Договору виконавець зобов»язався виготовити товар у строк до 27.11.2015 р., однак зазначені зобов»язання не виконав у визначені строки. Загальна вартість робіт за укладеним між сторонами Договором та додатком до Специфікації становила 48400 гривень, що були сплачені позивачем на рахунок відповідача і зазначені обставини не оспорювались сторонами, а тому в силу положень ст..61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно із ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Як вбачається з наданих суду письмових доказів і не оспорювалось сторонами роботи по доставці та монтажу меблів проводились працівниками відповідача 16.01.2016 р., тобто з порушенням строків, визначених в Договорі. Посилання відповідача, що перенесення строків доставки і монтажу робіт з вини позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не доведені жодними у справі доказами, і заперечуються позивачем. Додаткова угода щодо зміни строків виконання робіт між сторонами не укладалась. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 16.01.2016 р. між замовником робіт і виконавцем був підписаний рекламаційний акт про виявлені дефекти під час виконання робіт по монтажу меблів. Доказів на підтвердження того, що зазначені недоліки у роботі були усунуті відповідачем і сторони підписали відповідний акт про виконання робіт згідно з умовами Договору від 24.10.2015 р. суду не надано. Відповідно до ст.857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно стявляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду, або для звичайного використання роботи такого характеру. Якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов»язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам ст.857 ЦК України протягом усього гарантійного строку (ст.859 ЦК України). Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» . споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Зазначені права щодо відмови від договору та та відшкодування збитків гарантовані стороні договору підряду відповідно до положень ст.858 ЦК України. 15.04.2016 р. позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією про повернення сплачених коштів і сплату штрафних санкцій передбачених Договором. Відповідно до п.8.3 Договору за несвоєчасне постачання Товару Виконавцем, він зобов»язаний сплатити Замовнику пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на дату підписання Договору за кожен день прострочення від суми Договору. Наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій проведений у відповідності до умов Договору, з врахуванням строків та розмірів сплачених на виконання Договору коштів. На момент звернення позивача до суду кошти, сплачені позивачем за Договором від 24.10.2015 р. та штрафні санкції не були перераховані на його корить. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договору, стягнення сплачених за договором коштів та штрафних санкцій є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. На підставі положень ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки суду не надано доказів про обсяг послуг, наданих ФОП [PERSON] на виконання Договору № 130416 про надання юридичних послуг, кількість витраченого часу, а тому суд вважає, що зазначені вимоги є необґрунтованими і недоведеними.

Outcome: partial