Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з належного йому рухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 2013 року є власником автомобіля марки «NISSANPATHFIDER» 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. В подальшому з метою мити намір продати вказаний автомобіль, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з питань оформлення договору купівлі-продажу, проте нотаріус повідомила, що транспортний засіб є об'єктом обтяження на доказ чого надала витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 50187278 від 25.08.2016 року. Відповідно до даного витягу позивач дізнався, що в 2014 році державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі договору «Автопакет» укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON], зареєстровано обтяження. Позивач звертався з заявою до відповідача про зняття арешту, проте остання була залишена поза увагою, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на те, що позивач не має відношення до договірних правовідносин [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра», на час укладення договору купівлі - продажу автомобіля, останній не перебував під обтяженням, що було перевірено органами МРЕО під час його перереєстрації за позивачем. ПАТ «КБ «Надра» не оспорило та не оспорює право власності позивача на автомобіль, а за таких обставин звернення стягнення на останній як на предмет застави за договірними зобов'язаннями ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] є неможливим. В свою чергу за договором між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] передбачена відповідальність вразі вчинення дій щодо заставного майна, які порушують умови договору, зокрема щодо його відчуження, а отже ПАТ «КБ «Надра» може реалізувати свої права в іншій спосіб ніж порушення прав власності позивача, який в свою чергу є добросовісним набувачем. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» вимоги не визнав та пояснив, що [PERSON] не мала права на відчуження автомобіля, який перебував під заставою за договором «Автопакет» укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] і не зважаючи на те, що ПАТ «КБ «Надра» не продовжив обтяження згідно вказаного договору вчасно, внаслідок чого арешт автоматично було скасовано, предмет застави відчуженню не підлягав. Інші відповідачі до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили та не просили розглянути справу у їх відсутність, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів, проти чого не заперечувати учасники процесу. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.03.2009 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір «Автопакет», згідно якого передано у заставу банку транспортний засіб «NISSANPATHFIDER» 2007 року випуску чорного кольору /а.с. 79 - 84/. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20.04.2013 року транспортний засіб «NISSANPATHFIDER» 2007 року випуску чорного кольору належить позивачу на праві власності /а.с. 8/.Отже, на час реєстрації права власності на автомобіль за позивачем, останній під арештом не перебував. Як пояснив, представник ПАТ «КБ «Надра» останній своєчасно не вжив заходів щодо продовження обтяження на заставне майно за договором,у зв'язку з чим арешт автоматичнобуло скасовано.В подальшому арешт на автомобіль накладено 28.03.2014 року, вже на той час коли власність на автомобіль була зареєстрована за позивачем, оскільки зобов'язання за договором між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] не виконано у повному обсязі /а.с. 9-10/. Позивач звертався з заявою до ПАТ «КБ «Надра» про зняття арешту з рухомого майна, проте станом на час розгляду справи відповіді отримано не було /а.с 11-12/. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що при вирішенні питання про належність описаного та арештованого майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист. Відповідно до п. 4 даної Постанови, відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках-особу, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеженні у його здійсненні. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, позивач є власником транспортного засобу з 2013 року, на час набуття права власності на автомобіль, останній під будь якими обтяженнями не перебував, а отже позивач набув право власності на автомобіль правомірно. Крім того, право власності позивача на автомобіль ніким у встановленому законом порядку не оспорювалось та не оспорюється. В свою чергу, позивач не повинен нести відповідальність за договором укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON], зокрема ПАТ «КБ «Надра» відповідно до вказаного договору має право на захист свого порушеного права щодо розпорядження [PERSON] заставним майно всупереч умов договору, тоді як звернути стягнення на вказаний автомобіль на даний час є неможливим, оскільки автомобіль належить позивачу, який не є стороною договору та не несе відповідальності за борговими зобов'язаннями. Враховуючи те, що арешт майна позивача порушує право власності останнього він підлягає скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved