Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми, мотивуючи свої вимоги тим, що на обліку в УПФУ у Деснянському районі м. Києва перебуває відповідач, яка отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.12.2010 року адміністративний позов [PERSON] до УПФУ у Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними було задоволено. Зобов»язано Управління здійснити з 01.06.2010 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] відповідно до ст.ст. 40,42 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показників середньої заробітної плати за 2009 календарний рік та виплатити недоплачені суми з урахуванням проведених виплат. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 року було скасовано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02.12.2010 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач вважає, що відповідач повинна була завчасно повідомити орган Пенсійного фонду про винесене рішення для вжиття відповідних заходів щодо внесення зміни до персональних даних. Оскільки відповідачем таких дій вчинено не було,то при опрацюванні Управлінням постанови Київського апеляційного адміністративного суду у відповідача виникла переплата пенсії зумовлена несвоєчасним повідомленням про винесене судом рішення. В зв»язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив суд про стягнення з відповідача надмірно виплаченої пенсії в розмірі 766 грн. 32 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі, підтримавши вимоги позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову та просила суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вони не обґрунтовані та не доведені позивачем. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що на обліку в УПФУ у Деснянському районі м. Києва перебуває відповідач, яка отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.12.2010 року адміністративний позов [PERSON] до УПФУ у Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними було задоволено. Зобов»язано Управління здійснити з 01.06.2010 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] відповідно до ст.ст. 40,42 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показників середньої заробітної плати за 2009 календарний рік та виплатити недоплачені суми з урахуванням проведених виплат. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 року було скасовано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02.12.2010 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач вважає, що відповідач повинна була завчасно повідомити орган Пенсійного фонду про винесене судом рішення для вжиття відповідних заходів, щодо внесення зміни до персональних даних, а оскільки відповідачем таких дій вчинено не було, то при опрацюванні Управлінням постанови Київського апеляційного адміністративного суду у відповідача виникла переплата пенсії зумовлена несвоєчасним повідомленням про винесене судом рішення в розмірі 766 грн. 32 коп. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Письмовими матеріалами справи підтверджено, що саме представником позивача було оскаржено постанову суду першої інстанції, а тому він міг знати і повинен був знати про результати розгляду його апеляційної скарги Київським апеляційним адміністративним судом, отже твердження представника позивача стосовно причин виникнення переплати, а саме те, що вона виникла а результаті неповідомлення відповідачем про винесення такого рішення не відповідає дійсності. Таким чином, переплата сталась не в результаті рахункової помилки та позивачем недоведена недобросовісність з боку відповідача, а тому позовна заява задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed