Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 23 серпня 2012 року у Червонополянській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області він зареєстрував шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 2. Від сумісного проживання дітей не мають. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому не підтримують сімейних відносин. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, строк для примирення просив не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Подала заяву, в якій позов визнає повністю, просить справу слухати за її відсутності. Строк на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті за відсутності сторін та винести очне рішення у справі . З долучених до позовної заяви письмових доказів встановлено, що 23 серпня 2012 року у Червонополянській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис №2, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23 серпня 2012 року, видане Червонополянською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 10 ). З посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] від 22.07.2015 встановлено, що [PERSON] являється учасником бойових дій. Від сумісного проживання подружжя неповнолітніх дітей не має . З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися у зв`язку із тим, що тривалий час між ними були непорозуміння, а тому не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. З поданих сторонами заяв вбачається, що останні не бажають примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами у справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 840 гривень 40 копійок на користь держави так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved