Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, [PERSON] та Державної податкової інспекції в м. Кіровограді про звільнення майна з-під арешту зазначивши, що 11.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № KGMDAN08630100, згідно з яким позивач надав відповідачу-2 кредит в розмірі 15433,04 долари США. На виконання зобов'язань за Кредитним договором позивач та відповідач-2 уклали договір застави автотранспорту від 11.01.2008 року, відповідно до якого відповідач-2 передав в заставу позивачу автомобіль Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007,тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. З причини неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду та 27.09.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення про звернення стягнення на предмет застави, проте при підготовці документів до реалізації було встановлено, що на автомобіль постановами державної виконавчої служби накладено ряд арештів, у тому числі й на користь держави в особі ДПІ у м. Кіровограді. Вважаючи, що право застави у позивача виникло до накладення арештів на зазначений автомобіль, позивач звернувся до суду та просить звільнити автомобіль з під арештів. Представник позивача у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та посилаючись на викладені в заяві обставини просив позов задовольнити. Представником позивача заявлено клопотання щодо заміни відповідача - 3, а саме Державної податкової інспекції в м. Кіровограді належним відповідачем - Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів. Представник відповідача -1 надав письмові пояснення проти позову, проте в судовому засідання не заперечував проти позовних вимог. Відповідачі -2 та 3 у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день та час розгляду судової справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № KGMDAN08630100, згідно з яким позивач надав відповідачу-2 кредит в розмірі 15433,04 долари США. На виконання зобов'язань за Кредитним договором позивач та відповідач-2 уклали договір застави автотранспорту від 11.01.2008 року, відповідно до якого відповідач-2 передав в заставу позивачу автомобіль Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007,тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Разом з тим, відповідно до постанов відповідача-1, на зазначений автомобіль, на виконання рішення суду про стягнення з відповідача-2 на користь держави податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 38438,62 грн. та податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 249,00 грн. , а також, відповідно до постанов про стягнення штрафів на користь держави було накладено арешти, а саме: 21.03.2013 року, 30.05.2013 року, 24.07.2009 року. Відповідно до ухвали суду від 08.04.2014 року, судом залучено до участі в якості відповідача Кіровоградську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів. Згідно з Інструкцією «про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №39138493 від 05.12.2012 року, запис №1 право застави у позивача виникло 11.01.2008 року, натомість постанови про накладення арешту на зазначений автомобіль відповідача-2 державним виконавцем винесено лише у 2009 та 2013 роках відповідно. У відповідності до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. З урахуванням викладеного, вищий пріоритет на заставлене майно має позивач. У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Оскільки відповідач-2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2011 року звернено стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет застави - автомобіль відповідача-2 шляхом надання позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу автомобіля. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати по справі в сумі 229,40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved