Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню та просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 30049 від 18.03.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про звернення стягнення на суму 638 874, 12 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 18.03.2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 30049. 28.04.2021 року приватним виконавцем Амельченком В.П. відкрито виконавче провадження 3 65286688. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а саме: вимоги про добровільну сплату заборгованості відповідач позивачу не заявляв; не виконав вимоги п. 5 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; сума зазначена у виконавчому написі є необґрунтованою. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Даною ухвалою постановлено витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса: 10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35, виконавчий напис та матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 18.03.2021 року за № 30049, про звернення стягнення на суму 638874,12 грн для долучення до матеріалів справи. 01.11.2021 року до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву представника відповідача - директора ТОВ «Росвен Інвест Україна» Кашпур М.Л., у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що 01 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту на заставу майна № 11156983000. За умовами договору банк надав позивальнику 26 823,00 дол США, а [PERSON] передав в заставу банку автомобіль Шкода Актавія. 19.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір відступлення прав вимоги №992/К. Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки такою підставою є виконання, проведене належним чином. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом надання стгяувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, однак факт подання таких документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідач надав приватному нотаріусу всі необхідні документи, передбачені відповідним переліком, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Про те, що сума заборгованості не є безспірною позивач повинен довести в судовому порядку. З виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості відбулося за період з 17.11.2018 року по 01.03.2021 року, тобто в межах, визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «Росвен Інвест Україна» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. Відповідач - приватний виконавець Амельченко В.П. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Сторони не заперечували, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 18.03.2021 року вчинено виконавчий напис № 30049 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке є правонаступником АТ «Дельта Банк», яке є правонаступником АКІБ «УКрСибБанк», заборгованості за кредитним договором № 11156983000 від 01.06.2007 року, суми заборгованості 637 874, 12 грн.. 28 квітня 2021 року приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. відкрив виконавче провадження № 65286688 на виконання вказаного вище виконавчого напису. Відповідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц (провадження № 84цс19). З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Росвен Інвест Україна» первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач є особою з інвалідністю, якому встановлена інвалідність І групи, то його звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір за подання позовної заяви до суду належить стягнути з відповідача на користь Держави в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved