Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.12.2012 в загальній сумі 37417 грн. 57 коп. станом на 13.05.2021. Заборгованість складається з 29315,79 грн. - тіла кредиту та 8101,78 грн. - відсотки. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при укладенні договору з відповідачем сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо договору приєднання. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив, що проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши відповідну заяву відповідач отримав доступ до всіх без виключення послуг банку, а між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 22000 грн. Таким чином, позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення договірних зобов`язань зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 37 417 грн. 57 коп. станом на 13.05.2021. Ухвалою суду від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач надав суду клопотання про застосування строків позовної давності в якому просив застосувати наслідки спливу позовної давності щодо основної та додаткових вимог за кредитним договором від 27.12.2012. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належно повідомлених учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши веб-сайт за посиланням https://privatbank.ua/terms, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] 27.12.2012 року підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 13). З довідки позивача вбачається, що відповідачу видано п`ять кредитних карткок, одна я яких зазначена двічі. Отже, кредитні картки перевипускались (а.с.12). Позивачем також надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) з якої вбачаються операції старту карткового рахунку, зміни кредитного ліміту. Кредитний ліміт вперше встановлено у 300 грн., потім кредитний ліміт збільшувався та 20.10.2018 його розмір збільшено до 22 000 грн. Потім, кредитний ліміт з 21.01.2019 лише зменшувався і був зменшений до 18 130 грн., а 04.05.2020 кредитний ліміт анульовано (а.с. 11). Матеріали справи містять умови обслуговування кредитних карт Універсальна, Універсальна Gold, картка Platinum, карткаMC World Black Edition, картка Visa Signature, картка MC World Elite, картка Visa Infinite підписані відповідачем 09.06.20230 в яких зазначено, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 24.06.2020 (а.с.14-16). Матеріали справи містять також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем (а.с.17-43). Згідно з наданим банком розрахунком, складеним за період з 27.12.2012 по 31.05.2015, з 01.06.20215 по 30.06.2019 та за період з 01.072019 по 13.05.2021 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 37 417 грн. 57 коп., з яких: 29 315 грн. 79 коп. - тіло кредиту, 8 101 грн. 78 коп. - відсотки. Крім того, згідно розрахунку відповідачем погашено заборгованості по нарахованим відсоткам 4952,57 грн. (а.с. 5-10). Згідно виписки за договором [PERSON] № б/н, складеної станом на 17.05.2021 за рахунком відповідача здійснювався рух коштів за період з 27.12.2012 по 07.05.2021(а.с. 52-56). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Відповідач подав клопотання про застосування строків позовної давності в якому просив застосувати наслідки спливу позовної давності щодо основної та додаткових вимог за кредитним договором від 27.12.2012. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою, картка перевипускалась. З розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість у відповідача з тіла кредиту виникла 01.03.2020. До суду з позовом позивач звернувся 15.06.2021. Отже строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за договором від 27.12.2012 не сплинув, тому клопотання відповідача не підлягає задоволенню. Суд також зауважує, що за змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Суд вважає, що банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. В Анкеті-заяві від 27.12.2012, яка підписана відповідачем, розмір кредитного ліміту, базова процентна ставка за кредитом, неустойка її вид та розмір, комісійні не визначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, просив також стягнути складові її повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. З оглянутого в порядку ст. 85 ЦПК України за клопотанням представника позивача веб-сайту, вбачається, що за посиланням https://privatbank.ua/terms Архів договорів - більше - на сторінці 8 не розміщено файл з найменуванням «Повний договір (актуальний на 01.12.2012 р.)». Даний фал розміщено на сторінці 9 та розміщений між файлами «Повний договір (актуальний на 01.05.2012 р.) та «Повний договір (актуальний на 01.10.2012 р.). При огляді судом встановлено, що відомості про розміщення розділу 2.1 на зазначеному сайті на момент підписання заяви відповідачем 27.12.2012 відсутні. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій позивача, що, на думку суду, підтверджується і відсутністю хронології фалів з документами. Суд вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», розміщені на сайті, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем. Підписані відповідачем умови обслуговування кредитних карт Універсальна, Універсальна Gold діяли з 09.06.2020 та були актуальними до 24.06.2020, тобто лише 15 днів. Крім того, в цей період кредитний ліміт відповідача вже був анульований, відповідач будь-яких коштів в кредит не отримував, тому підстави вважати, що сторони погодили розмір та порядок сплати відсотків за договором у суду відсутні. Суд, відповідно до статей 633, 634 ЦК України приходить до висновку, що відповідач приєднався лише до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений під час підписання договору 27.12.2012. АТ КБ «ПриватБанк» при укладенні договору з відповідачем 27.12.2012 не було повідомлено відповідача, як споживача про умови кредитування, тому суд вважає, що банком не надано доказів узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку нарахування процентів, виду та розміру відповідальності за порушення умов договору, сплату комісійних. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження№ 14-131цс19). Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються іншого відповідача, проте за характером є тотожними. Суд вважає, що за вказаним правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, позивач відповідно до ст. 530 ЦК України має право вимагати повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, якщо фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків - 8 101 грн. 78 коп. задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості з тіла кредиту - фактично отриманої суми кредитних коштів, суд виходить з такого. Суд погоджується з доводами позовної заяви, що відповідач фактично використовував кредитні кошти банку, знімав готівку, здійснював розрахунки, тобто користувався карткою, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Разом з тим, виписка з рахунку відповідача не відображає реальної заборгованості відповідача за тілом кредиту, оскільки сформована з урахуванням автоматичного списання, нарахування банком відсотків, комісійних, що суперечить умовам договору. Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість відповідача станом на 13.05.2021 за тілом кредиту становить 29 315 грн. 79 коп. Розрахунок заборгованості відповідача містить графу із назвою «Відсотки погашені за рахунок кредита» з розрахунку за якою судом встановлено, що за період з 01.06.2015 по 13.05.2021 заборгованість відповідача збільшилась за рахунок кредитних коштів на загальну суму 23852 грн. 51 коп. Банком фактично віднесено відсотки у заборгованість з тіла кредиту у зв`язку з чим розмір заборгованості з тіла кредиту склав 29 315 грн. 75 коп. Судом також встановлено, що позивачем в порушення умов договору безпідставно було зараховано 4952 грн. 57 коп. в погашення заборгованості по простроченим відсоткам, що відображено у розрахунку заборгованості. Суд вважає, що сплачені відповідачем грошові кошти банк неправомірно відносив як на погашення кредиту, так і на погашення процентів, сплату комісій, неустойки, в той час як процента ставка, вид та розмір неустойки договором не передбачені. Доказів того, що сторони дійшли домовленості щодо розміру відсотків чи комісій матеріали справи не містять. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що заборгованість відповідача станом на 13.05.2021 за тілом кредиту становить 29 315 грн. 79 коп., вказана заборгованість підлягає зменшенню на суму погашених прострочених відсотків - 4952,57 грн, та відсотків віднесених до заборгованості з тіла кредиту - 23852,51 грн. Отже, стягненню з відповідача підлягає заборгованість у сумі 510 грн. 71 коп. (29315,79 грн. - 4952,57 грн. - 23852,51 грн. = 510,71 грн.) Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, однак з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у мінімально сплаченому позивачем розмірі 2270 грн.

Outcome: partial