Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитом спадкодавця. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 24 квітня 2014 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 15000 грн., а [PERSON] взяв зобовязання щодо повернення кредиту. 19 вересня 2016 року [PERSON] помер. На час його смерті розмір заборгованості за вказаним договором склав 14860,00 грн. Відповідач є спадкоємцем [PERSON] Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом спадкодавця в сумі 14860,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 27 березня 2018 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не зявився, при цьому позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника (а.с.63). Відповідач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила. Згідно повідомлення Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 22 березня 2018 року №16-19/5277 за наявними обліками Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради відомості щодо реєстрації місця проживання [PERSON], [INFO], відсутні (а.с.68). Оскільки за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання м.Полтава, пров.Хорольский, 12, кв.18 відповідач судові повістки не отримувала, вони поверталися до суду за закінченням встановленого терміну зберігання, про час та місце розгляду справи суд повідомляв відповідача за правилами, встановленими ч.11 ст.128 ЦПК України. Проте, відповідач в судове засідання не зявилася, відзиву на позов не надала. Тому суд, враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір (а.с.11-45). За умовами зазначеного договору позивач надав [PERSON] кредит в сумі 15000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,6% річних. Позичальник зобовязувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед [PERSON] по кредитному договору виконано. 19 вересня 2016 року [PERSON] помер (а.с.48). На час його смерті заборгованість [PERSON] за кредитним договором обрахована банком у розмірі 14860,00 грн., з яких заборгованість за кредитом 9227,97 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 5232,03 грн., пеня 400 грн. (а.с.6-10). Кредитні правовідносини, які виникли між КБ «ПриватБанк» та [PERSON], допускають правонаступництво. У звязку з цим позивач в порядку ст.1281 ЦК України в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців [PERSON] від 21 січня 2017 року за вих.№SAMDNWFC00004198514, у якій повідомив про заборгованість спадкодавця у розмірі 14860,00 грн. (а.с.51). Інші заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини до спадкової справи не подавалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформацією Четвертої полтавської державної нотаріальної контори від 16 травня 2018 року №760/0204 (а.с.103). Як вбачається з даних довідки №1988 від 22 травня 2018 року, виданої КП «ЖЕО №2» у квартирі за адресою: м.Полтава, пров.Хорольський, 12, кв.18 крім [PERSON] на час його смерті 19 вересня 2016 року - були зареєстровані [PERSON] (власник житла) та [PERSON] (чоловік власника), які 21 лютого 2018 року з реєстрації за вказаною адресою зняті (а.с.114). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Проте, беззаперечні докази, якими підтверджувалось би чи є [PERSON] спадкоємцем майна померлого [PERSON], чи є інші спадкоємці, сторонами суду не надавалися, в матеріалах справи відсутні. Згідно ч.1 ст. 1282\~ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як вбачається з даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11 травня 2018 року №123529449, за [PERSON] права власності на нерухоме майно не зареєстровані (а.с.94). Доказів, з яких би вбачалось чи є інше спадкове майно, яке після смерті [PERSON] увійшло до спадкової маси, яка його вартість, чи перевищує вона розмір боргу, про стягнення якого заявляє кредитор, сторонами суду надано не було. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи справу на підставі доказів, долучених до справи, враховуючи, що позивачем не надано доказів, з яких би вбачалось чи є відповідач спадкоємцем майна померлого [PERSON], чи прийняла вона спадщину, у якому розмірі, чи відповідає розмір її частки у спадщині розміру боргу, за відшкодуванням якого позивач звернувся з даним позовом до суду, чи є інші спадкоємці, тощо, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити за їх недоведеністю. У звязку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed