Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на наступне. [PERSON] споживає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , згідно договору про користування електричною енергією для побутових споживачів № 2902146 від 25.05.2011 року. 27.03.2018 року при проведенні перевірки за цією адресою контролерами позивача було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення проводки поза приладом обліку з порушенням схеми обліку з метою безоблікового споживання електричної енергії. Безоблікове підключення неможливо виявити при контрольному огляді без спеціальних технічних засобів та без часткового демонтажу стінної конструкції. А саме: на скрутках ввідних проводів, що проходять через розподільчу коробку, яка знаходиться в коридорі квартири, безобліковим кабелем «ф» і «о» підключено безоблікову розетку. При відключенні приладу обліку «ф» вхідним і відхідним проводом лічильник не працює, а струмоприймачі працюють. Згідно до п.53 ПКЕЕн, Енергопостачальником складено акт про порушення Н № 135318 від 27.03.2018 року. На підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії та рішення комісії по розгляду актів про порушення споживачем ПРРЕЕ, проведено розрахунок обліку необлікованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків. Вартість необлікованої електроенергії склала 47 912 грн. 50 коп. На адресу відповідача 25.10.2018 року була направлена досудова претензія на зазначену суму, вказана сума до теперішнього часу не сплачена. Оскільки відповідач не має наміру добровільно сплатити борг, вимушені звернутись до суду. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.18-19). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Крім того, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади» (а.с.20). Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Засобом захисту цивільного права та інтересу є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як встановлено судом, [PERSON] споживає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , згідно договору про користування електричною енергією для побутових споживачів № 2902146 від 25.05.2011 року (а.с.10-11). 27.03.2018 року при проведенні перевірки за цією адресою контролерами позивача було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення проводки поза приладом обліку з порушенням схеми обліку з метою безоблікового споживання електричної енергії. Безоблікове підключення неможливо виявити при контрольному огляді без спеціальних технічних засобів та без часткового демонтажу стінної конструкції. А саме: на скрутках ввідних проводів, що проходять через розподільчу коробку, яка знаходиться в коридорі квартири, безобліковим кабелем «ф» і «о» підключено безоблікову розетку. При відключенні приладу обліку «ф» вхідним і відхідним проводом лічильник не працює, а струмоприймачі працюють. Згідно до п.53 ПКЕЕн, Енергопостачальником складено акт про порушення Н № 135318 від 27.03.2018 року (а.с.5). На підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії та рішення комісії по розгляду актів про порушення споживачем ПРРЕЕ проведено розрахунок обліку необлікованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків. Вартість необлікованої електроенергії склала 47 912 грн. 50 коп. (6-7). На адресу відповідача 25.10.2018 року була направлена досудова претензія на зазначену суму (а.с.13), вказана сума до теперішнього часу не сплачена. Оскільки відповідач не має наміру добровільно сплатити борг, суд вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача примусово. Також, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.1-2). На підставі викладеного,

Outcome: approved