Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитом спадкодавця. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 18 травня 2006 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 3100 грн., а [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. [INFO] [PERSON] помер. На час його смерті розмір заборгованості за вказаним договором склав 7821,33 грн. Відповідачі є спадкоємцями [PERSON] , які проживали з ним на час його смерті, а значить прийняли спадщину. Тому позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитом спадкодавця в сумі 7821,33 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 02 січня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с.59). Відповідачами відзиви на позов, зустрічні позовні заяви не подавалися. 24 лютого 2020 року з метою встановлення всіх обставин у справі судом постановлено ухвалу про витребування у Другої полтавської державної нотаріальної контори доказів, а саме копії спадкової справи, відкритої до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.74). Ухвалою суду від 19 березня 2020 року також було витребувано докази: у Київського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми): витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо реєстрації шлюбу [PERSON] ; у Другої полтавської державної нотаріальної контори: інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] ; у Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2»: довідку про осіб, які були зареєстровані зі [PERSON] [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на день його смерті, що сталася 27 березня 2018 року (а.с.90). Заяви та клопотання учасниками справи суду не подавалися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника (а.с.8). Відповідачі, яка належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2006 року КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір (а.с.16). За умовами зазначеного договору позивач надав [PERSON] кредит в сумі 3100 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом за базовою процентною ставкою 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік. Позичальник зобов`язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов`язання перед [PERSON] по кредитному договору виконано. [INFO] [PERSON] помер (а.с.29). На час його смерті заборгованість [PERSON] за кредитом обрахована банком у розмірі 7821,33 грн. (а.с.9-15). Кредитні правовідносини, які виникли між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , допускають правонаступництво. У зв`язку з цим позивач в порядку ст.1281 ЦК України звернувся до Другої полтавської державної нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців [PERSON] від 26 червня 2018 року за вих.№SAMDN21000006475336, у якій повідомив про заборгованість спадкодавця у розмірі 7821,33 грн. (а.с.36). Проте, вказана претензія кредитора була повернута КБ «ПриватБанк» Другою полтавською держаною нотаріальною конторою з супровідним листом від 10 серпня 2018 року №1767/01-16 (а.с.37). Як підставу для повернення претензії кредитора Друга полтавська державна нотаріальна контора зазначила неподання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59925883 від 30 березня 2020 року, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась (а.с.115). Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується даними Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 04 квітня 2020 року № [NUMBER] , наданого Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) а.с.126-127. [PERSON] , [INFO] , є братом [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується даними Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 04 квітня 2020 року №00026110271 та від 04 квітня 2020 року №00026110335, наданих Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), згідно яких батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , [INFO] (а.с.122-123, 126-127). Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб від 04 квітня 2020 року №00026110205, [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] . Шлюб було зареєстровано 26 вересня 2003 року (а.с.124-125). Дані щодо заповіту [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 та 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином встановлено, що до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] з числа відповідачів входять батько спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] . [PERSON] , який є братом спадкодавця, входить до другої черги спадкоємців за законом, відповідно, за відсутності заповіту до спадкування не закликається. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Проте, беззаперечні докази, якими підтверджувалось би чи прийняли [PERSON] та [PERSON] спадщину після [PERSON] сторонами суду не надавалися, в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з даних долученої до матеріалів справи копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23 липня 1998 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, з 07 травня 1996 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.23-24). Згідно даних копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого у травні 1996 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, з 30 вересня 1974 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Згідно даних копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 13 грудня 2003 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, з 13 грудня 2003 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). В подальшому [ADDRESS] . За повідомленням Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 24 грудня 2019 року вих. №16.1-09/21811 та №16.1-09/21809 за наявними обліками Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.56, 58). Але у справі відсутні будь-які докази, з яких би вбачалось хто проживав разом з [PERSON] на день його смерті - [INFO] . Наведені копії паспортів, які виготовлені відповідно 17 січня 2017 року, 12 лютого 2010 року, 22 квітня 2013 року, чи інформація про зареєстроване на даний час місце проживання відповідачів не є належним доказом того, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті. За повідомленням Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» від 02 квітня 2020 року №566/02, КП «ЖЕО №2» не обслуговує будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим у нього відсутні дані щодо осіб, які були зареєстровані з [PERSON] на день його смерті (а.с.116). Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , а також докази того чи є інші спадкоємці першої черги (діти чи другий з батьків, спадкоємці за заповітом), які прийняли спадщину. Згідно ч.1 ст. 1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як вбачається з даних Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15 квітня 2020 року №206924679 та №№206924512 відомості щодо прав власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] відсутні. Будь-які інші докази, з яких би вбачалось чи є інше спадкове майно, яке після смерті [PERSON] увійшло до спадкової маси, яка його вартість, чи перевищує вона розмір боргу, про стягнення якого заявляє кредитор, сторонами суду надано не було. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи справу на підставі доказів, долучених до справи, враховуючи, що позивачем не надано доказів, з яких би вбачалось чи прийняли відповідачі [PERSON] , [PERSON] спадщину після [PERSON] , у якому розмірі, чи відповідає розмір їх частки у спадщині розміру боргу, за відшкодуванням якого позивач звернувся з даним позовом до суду, чи є інші спадкоємці, чи є підстави для спадкування братом спадкодавця [PERSON] , тощо, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed