Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» про зобов`язання Товариства вчинити дії щодо відновлення надання послуг [PERSON] згідно Договору, в тому числі здійснювати енергопостачання та стягнення штрафних санкцій та завданих збитків в розмірі 174200 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2007 р. між сторонами укладено договір № ТС-022/13М про надання послуг за адресою: [ADDRESS] . За умовами Договору відповідач зобов`язався надавати послуги із забезпечення умов отримання холодного водопостачання, забезпечення умов водовідведення, забезпечення умов отримання електричної енергії, а також загальні послуги, перелік яких визначений в Додатку № 1 до Договору. В порушення умов Договору відповідач з 08.08.2016 р. припинив постачання електричної енергії та вивезення сміття; з 30.08.2016 р. припинив забезпечення холодного водопостачання, умов водовідведення будинку, де проживає позивач з родиною. Позивача було від`єднано від електричної мережі, електропостачання не здійснюється та відключені каналізаційні мережі. З серпня 2016 р. не надаються позивачу поточні дані про обсяг спожитих електроенергії,стоків, води, щомісяця не надаються рахунки на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиті енергію, стоки, воду. 26.07.2017 р. на адресу відповідача була надіслана вимоги про сплату штрафу за припинення надання послуг та відновлення надання послуг, однак відповідач свої зобов`язання за договором на момент звернення до суду не виконав. Умовами Договору передбачено, що у разі припинення надання якоїсь з послуг, вказаних в договорі і в п.2 Додатку № 1 до нього, Виконавець послуг сплачує Споживачу штраф в розмірі 100 гривень за кожен день такого ненадання послуги та компенсує Споживачу в повному обсязі збитки нанесені припинення надання послуг (зміна мереж чи прокладка Споживачем нових мереж, встановлення Споживачем нового обладнання, устаткування та інше) Штраф рахується з наступного дня, після дня складання акту, згідно п.3.3.5 договору. Позивач посилається на те, що з метою відновлення свого права на отримання житлово-комунальних послуг, в т.ч. на отримання електроенергії, він зробив витрати для встановлення генератора вартістю 22500 гривень, в зв`язку з чим поніс збитки, які підлягають відшкодуванню відповідачем. 19.11.2018 р. позивачем подана заява про відмову від частини позовних вимог, а саме щодо сплати штрафу за не виконання умов Договору № ТС-022/13М від 01.07.2007 р. за період з 08.10.2016 р. до 10.01.2017 р., яка вирішена судом та провадження в цій частині закрито. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Договір між сторонами розірвано в односторонньому порядку в зв`язку з несплатою [PERSON] за надані послуги. Крім того, відповідачем була подана зустрічна позовна заява про стягнення з [PERSON] заборгованості за наданні послуги з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат, яка відповідно до ухвали Голосіївського районного суду від 19.06.2018 р. повернута заявнику. Представник позивача в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг, який є діючим, що встановлено постановою Київського апеляційного суду, в зв`язку з чим зобов`язаний сплатити штрафні санкції та відшкодувати збитки, а також відновити надання послуг. Представник відповідача в ході судового розгляду заперечував проти задоволення позову, посилаючись на недоведеність належними доказами припинення надання всіх послуг, а також наявну у позивача заборгованість по оплаті за надані послуги. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 2007 року між TOB «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг № ТС-022/13М із забезпечення умов отримання споживачем електричної енергії, забезпечення умов холодного водопостачання і водовідведення та інших загальних послуг із належного утримання будинку. Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець надає Споживачу послуги, зазначені в Додатку 1 до даного Договору, а Споживач своєчасно вносить плату за надані послуги в розмірі та згідно порядку, встановленому цим Договором. Згідно з п. 2.1. Договору, розмір щомісячної плати, на момент укладання цього Договору, становить суму, зазначену в Додатку 1 до даного Договору. Згідно з п. 2.2. Додатку 1 до Договору, до загальних послуг, що надаються Споживачу за Договором, належать, зокрема: 2.2.1. щомісячні лабораторні дослідження якості питної води з наданням копії акту Споживачу, за його письмової вимоги; 2.2.2. освітлення вулиць; 2.2.3. утримання місць загального користування за забезпечення санітарного стану; 2.2.4. утримання доріг та пропускних пунктів в задовільному стані; 2.2.5. забезпечення вивозу сміття; 2.2.6. обслуговування системи резервного енергопостачання для безперебійного водопостачання та функціонування водовідведення, освітлення території; 2.2.7. надання поточних даних про обсяг спожитих Споживачем електроенергії, стоків води; 2.2.8. щомісячне надання Споживачу рахунків на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиті енергію, стоки, воду; 2.2.9. ведення обліку по здійсненим Споживачем оплатам. В Додатку 1 до даного Договору Сторони встановили вартість загальних послуг (підпункт 3.4. пункту 3 Додатку 1) в розмірі, еквівалентному 150 доларів США, згідно курсу НБУ, встановленому на день здійснення оплати, що станом на момент укладання Договору становило суму в розмірі 757,50 грн. (станом на 01.07.2007 р. курс 1 долара США до гривні складав 5,05 грн.) В пункті 2.2. Договору сторони погодили, що оплата здійснюється в національній валюті України. Розмір оплати підлягає перерахунку у випадку зміни курсу долара США, відносно курсу на дату укладення Договору, більше ніж на 10 %, і здійснюється в сумі, еквівалентній сумі в доларах США, визначеній за офіційним курсом, встановленим НБУ на день здійснення розрахунків. Відповідно до п. 2.5. Договору розрахунковий період оплати - один місяць. Термін внесення платежів не пізніше 30 числа місяця наступного за місяцем, в якому надавалися послуги. Оплата за виконані роботи та послуги сплачується Споживачем в безготівковому порядку шляхом перерахунку на поточний рахунок Виконавця, зазначений в даному Договорі (п. 2.6 Договору). Згідно із п. 3.4.1. Договору Споживач зобов`язаний у встановлений договором термін оплачувати надані послуги. Судом встановлено, щощо [PERSON] відповідач вимоги закону та договору не виконує та починаючи з листопада 2014 р. сплачував не в повному обсязі суму за загальні послуги, і в розмірі, меншому ніж передбачено Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем за надані, але несплачені загальні послуги в розмірі 44 549,05 грн. Зазначені обставини були встановлені рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 28.02.2017 р., відповідно до якого з [PERSON] на користь ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» стягнуто заборгованість за загальні послуги за Договором № ТС022/13М в розмірі 44549,05 гривень, а також рішенням Апеляційного суду м.Києва від13.06.2017 р., відповідно до якого рішення Голосіївського районного суду м.Києва в цій частині залишено без змін. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно дост.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Пункт 3.2.4. Договору прямо забороняє виконавцю в односторонньому порядку без письмового погодження зі споживачем змінювати режим надання послуг: «Зміна режиму надання послуг, їх вартості виконавцем в односторонньому порядку без письмового погодження із споживачем забороняється». Наразі, споживач письмового погодження про припинення надання послуг не надавав та попередженим про це не був. Припинення надання послуги можливе лише у разі прострочення оплати, згідно п. 2.5., або порушення вимог п. 3.4.4. для проведення оглядів технічного стану інженерного обладнання, виконання ремонтних робіт та ліквідації аварії, до ліквідації заборгованості та оплати вартості відновлення надання послуг (п. 3.1.7. Договору) Припиняється надання тільки того виду послуги, оплата за яку від споживача не поступила в установленому договорі порядку( п.3.1.7). Відповідно до п. 4.2.4. у випадку припинення надання якоїсь із послуг, вказаних в цьому договорі і в п.2 додатку 1 до нього, Виконавець сплачує Споживачу штраф в розмірі 100 грн. за кожен день такого ненадання послуги та компенсує споживачу в повному обсязі збитки нанесені припиненням надання послуг (зміна мереж чи прокладка Споживачем нових мереж, встановлення Споживачем нового обладнання, устаткування та інше). Штраф рахується з 11 наступного дня, після дня складання акту, згідно п.3.3.5. договору. Нанесені Споживчу збитки сплачуються Виконавцем протягом 3-х (трьох) днів після отримання вимоги про їх оплату. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13.06.2017 р. також встановлено, що [PERSON] належним чином сплачує всі послуги за Договором, окрім «Загальних послуг». Однак, ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» припинило надання всіх послуг і зазначене припинення відбулося з порушенням договору та у спосіб, не передбачений його умовами, в зв`язку з чим рішенням Апеляційного суду м.Києва стягнуто з TOB «Трейдом-Сервіс» штраф у сумі 28 200 грн.: 9400 грн.(за припинення постачання електричної енергії 08.10.2016р.- 10.01.2017р.)- 9400 грн.(за припинення забезпечення холодного водопостачання 08.10.2016р. 10.01.2017р.), 9400 грн. (за припинення забезпечення холодного водопостачання 08.10.2016р.- 10.01.2017р.). В силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент розгляду даної справи Договір про надання послуг № ТС-022/13М не є розірваним, що встановлено постановою Київського апеляційного суду м.Києва від 12.06.2019 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» до [PERSON] про розірвання договору про надання послуг. Позивач звернувся до суду з позовом відповідно до якого просить зобов`язати відповідача відновити надання послуг з електропостачання та забезпечення водовідведення відповідно до Договору № ТС-022/13оМ від 01.07.2007 р. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є: відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі. Вимоги позивача про зобов`язання відновити надання послуг з електропостачання є обґрунтованими, доведеними, оскільки відповідачем в порушення вимог ст.ст.12,81 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження того, що надання даної послуги було відновлено, обраний позивачем спосіб захисту відповідає умовам укладеного між сторонами договору та закону, а отже суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача штраф за невиконання умов Договору в частині надання послуг з постачання електричної енергії, забезпечення умов водовідведення, забезпечення вивозу сміття, надання поточних даних про обсяг спожитих Споживачем електроенергії, стоків, води, щомісячне надання рахунків на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиті енергію, стоки, воду за період з 11.01.2017 р. по 31.07.2017 р., виходячи з розміру 100 гривень за день прострочення за кожну послугу. На момент розгляду справи відповідачем не надано доказів, що надання зазначених послуг було відновлено після 10.01.2017 р. Однак, і позивачем не надано суду доказів на підтвердження виконання ним свого обов`язку щодо належної оплати «загальних послуг», до яких віднесені забезпечення вивозу сміття, надання поточних даних про обсяг спожитих Споживачем електроенергії, стоків, води, щомісячне надання рахунків на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговуванн, спожиті енергію, стоки, воду після 10.01.2017 р., що є підставою ненадання цих послуг відповідно до умов Договору. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню штраф за припинення надання послуг з постачання електричної енергії та забезпечення умов водовідведення, оскільки зазначені послуги були припинені безпідставно та не відновлені з 11.01.2017 р.. Оскільки термін прострочення виконання зобов`язань становить 202 дні, розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача, виходячи із суми штрафу 100 гривень за кожен день прострочення становить 20200 гривень за кожну послугу, а всього 40400 гривень. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування збитків в розмірі 22500 гривень із встановлення генератора, оскільки як встановлено рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13.06.2017 р. придбання устаткування та його монтаж у будинку позивача відбувався за ініціативою позивача, є його власністю у подальшому та не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial