Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» про стягнення суми боргу в розмірі 22098 гривень 73 копійки за «мировою угодою», укладеною між сторонами та пені за час прострочення страхової виплати у розмірі 125 гривень 93 копійки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами була укладена мирова угода щодо порядку виплати страхового відшкодування відповідно до страхового акту № АВ-90077676. Даний акт був складений в зв»язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.11.2012 р. в м.Києві на вул.9-го травня- вул.Бірюзова. За умовами укладеної між сторонами угоди Страхова компанія гарантувала, що заборгованість за страховим актом, що становила 47098,73 гривні буде частинами виплачена безготівково на рахунок позивача в період з 23.07.2013 р. по 01.03.2013 року. Позивач посилається на те, що умовами Мирової угоди було передбачено, що дана домовленість є правочином. Однак, відповідач не виконав належним чином своїх зобов»язань за даною мировою угодою і перерахував відповідно до встановленого графіка лише три перші платежі на загальну суму 25 000 гривень. Посилаючись на норми ст.ст.525,526, 610 ЦК України позивач просить стягнути суму боргу за мировою угодою, укладеною між сторонами. Також, з посиланням на норми ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути з відповідача пеню за час прострочення страхової виплати за період з 01.12.20013 р. по 16.12.2013 р. в сумі 125,93 гривні. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, стягнувши з відповідача суму боргу за мировою угодою в розмірі 22098 гривень 73 копійки та пеню за час прострочення страхової виплати в розмірі 125 гривень 93 копійки. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, в зв»язку з чим за згодою представника позивача, суд, на підставі ст..ст.224-226 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено судом, 12.11.2012 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода Октавія» д.н. [NUMBER] та автомобіля «Тайота Камрі» д.н. [NUMBER], що належить позивачу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шкода Октавія» д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ». Відповідно до страхового акту № АВ 9007676 Страхова компанія повинна була виплатити [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 47098,73 гривні. Сторони у справі 23.07.2013 р. уклали між собою «Мирову угоду», якою погодили порядок виплати страхового відшкодування згідно з Страховим актом № АВ-9007676. Відповідно до умов мирової угоди, а саме п.3, боржник гарантував, що заборгованість за Страховим актом № АВ-9007676, яка дорівнює 47098,73 гривні, буде частинами погашена безготівково на рахунок Кредитора, вказаний в п.10, в період з 23.07.2013 року по 01.03.2014 р.: перший платіж розміром 10 000 гривень у строк до 01.09.2013 р., другий платіж розміром 10 000 гривень у строк до 01.10.2013 р., третій платіж розміром 5000 у строк до 01.11.2013 р., четвертий платіж розміром 5000 гривень у строк до 01.12.2013 р., п»ятий платіж розміром 5000 гривень у строк до 01.01.2014 р., шостий платіж розміром 5000 гривень у строк до 01.02.2014 р., сьомий платіж розміром 7098 гривень 73 копійки у строк до 01.03.2014 р. Представник позивача зазначає, що відповідач частково виконав свої зобов»язання за договором, сплативши три перших платежі в розмірі 25000 гривень. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення суми коштів за мировою угодою, як на підставу звернення до суду посилається на норми ст.525, 526, 530 ЦК України. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. На момент звернення позивача до суду (16.12.2013 р.) відповідач порушив умови «мирової угоди» щодо сплати чергового платежу, який мав відбутись до 01.12.2013 р. в розмірі 5000 гривень. Строк виплати інших платежів відповідно до умов укладеного між сторонами договору на момент звернення до суду не настав, а отже право позивача в цій частині не було порушено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення суми боргу за «мировою угодою» з підстав, заявлених позивачем, підлягає задоволенню частково, лише в розмірі 5000 гривень, тобто в сумі, платіж по якій був прострочений, оскільки в іншій частині відповідно до умов договору право позивача на момент звернення до суду порушено не було. Також, на думку суду, не можуть бути задоволені вимоги позивача щодо стягнення пені на підставі ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходячи з наступного. Статтею 36 зазначеного Закону встановлено, що страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач, звертаючись до суду з такою вимогою, наводить розрахунок пені за період з 01.12.2013 р. по 16.12.2013 р., виходячи з суми страхового відшкодування 22098,73 гривень, тобто тієї суми, яка залишилась не виплаченою по «мировій угоді». Однак, як зазначалось судом раніше, за умовами «мирової угоди» станом на день звернення до суду у відповідача був наявний обов»язок сплатити суму коштів в розмірі 5000 гривень, а строк сплати інших платежів не настав. Умови «мирової угоди» не містять положення щодо відповідальності сторін за невиконання зобов»язань. На думку суду, в даному випадку, положення Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, які виникли на підставі умов укладеної «мирової угоди» і на підставі положень якої та норм зобов»язального права звернувся позивач до суду. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача пені не підлягають задоволенню. Зважаючи на викладені обставини позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: partial