Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа: Знам'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про скасування заборгованості по аліментах, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2015 з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2018, розпочавши стягнення з 19.01.2015. 02.07.2015 рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області задоволено його позовні вимоги до відповідача та сина [PERSON] про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем та перебування на його утриманні їх спільного сина [PERSON], [INFO], який на час ухвалення судом рішення ще не досяг повноліття. 11.03.2016 заочним рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2018, розпочавши стягнення з 08.02.2016. 01.04.2015 відповідачем до Знам'янського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області було пред'явлено до виконання виконавчий лист про стягнення аліментів, виданий на виконання рішення суду від 25.02.2015, якому присвоєно номер виконавчого провадження 47095880. 25.05.2016 до зазначеної виконавчої служби відповідачем було пред'явлено до виконання виконавчий лист про стягнення аліментів, виданий на виконання рішення суду від 11.03.2016, якому присвоєно номер виконавчого провадження 51221446. У вересні 2018 року з його заробітної плати було відраховано половину доходу, і саме тоді за місцем несення служби він дізнався про існування у нього заборгованості за двома виконавчими листами. Постановою державного виконавця від 03.09.2018 у виконавчому провадженні №47095880 було звернено стягнення на його дохід у розмірі 25% на користь відповідача в рахунок заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася з 01.04.2015 по 30.06.2018 та становить 20354 грн. 84 коп. Постановою державного виконавця від 03.09.2018 у виконавчому провадженні №51221446 було звернено стягнення на його дохід у розмірі 25% на користь відповідача в рахунок заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася з 25.05.2016 по 30.06.2018 та становить 20354 грн. 84 коп. Вважає, що така заборгованість по сплаті аліментів утворилася з невідомих причин, оскільки з часу пред'явлення виконавчих листів він був офіційно працевлаштованим і ніколи не приховував свій дохід. З розміром заборгованості він не згоден, оскільки його старший син [PERSON] дійсно наказом №1270 від 11.08.2014 був зарахований на навчання до Національного університету Державної податкової служби України на перший курс, проте наказом №531 від 12.04.2017 від був переведений на заочну форму навчання, а в подальшому наказом №912 від 30.06.2017 його син був відрахований з числа студентів зазначеного навчального закладу. 02.02.2018 він знову був зарахований на навчання на заочній формі. Таким чином позивач вважає, що в період з 12.04.2017 його старший син [PERSON] навчання не продовжував, тобто не мав права на отримання від нього аліментів. Крім того, його молодший син [PERSON] наказом від 11.08.2014 №112-с з 11.09.2014 був зарахований на перший курс денної форми навчання до ДНЗ «Олександрійський політехнічний коледж», але наказом №102-с від 30.06.2016 був відрахований з коледжу за власним бажанням, тобто з 30.06.2016 він припинив навчання і також втратив право на отримання від нього аліментів. \~ \~ \~ \~Зазначає, що нарахування заборгованості по зазначеним двом виконавчим листам суперечить вимогам ч.2 ст.199 СК України, якою передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Вказані обставини змусили його звернутися до суду з вказаним позовом, у якому просив скасувати заборгованість по аліментам, що стягуються з нього за виконавчим листом №2/389/32/15 на користь відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, нараховану за період з 12.04.2017 по 30.06.2018, а також за виконавчим листом №389/380/16-ц про стягнення аліментів на користь відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, за період з 30.06.2016 по 30.06.2018. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої вирішення зазначеного спору просила віднести на розсуд суду. Представник заінтересованої особи всудове засідання не зявилася, у поданій заяві просила суд розгляд справи провести за її відсутності, вирішення питання залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали\~справи,\~заяви сторін\~та матеріали\~виконавчих проваджень,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає частковому задоволенню з\~наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2015 у справі №2/389/32/15 (ЄУН №389/125/15-ц) з позивача на користь та на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2018, почавши стягнення з 19.01.2015. Вказаним судовим рішенням визначено, що право на отримання аліментів припиняється із закінченням або припиненням навчання [PERSON] За заявою відповідача від 25.03.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Кіровоградській області 01.04.2015 відкрито виконавче провадження №47095880 з примусового виконання виконавчого листа №2/389/32/15, виданого 24.03.2015 Знамянським міськрайонним судом на виконання зазначеного вище рішення суду від 25.02.2015 про стягнення з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] аліментів до закінчення ним навчання. 04.06.2015 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та сина [PERSON], в якому просив зменшити розмір аліментів, визначених судовим рішенням від 25.02.2015 у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.07.2015 у справі №2/389/429/15 (ЄУН №389/1965/15-ц) позовні вимоги задоволено та зменшено розмір аліментів, що стягувалися з позивача на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018, почавши стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. Також припинено з дня набрання даним рішенням законної сили стягнення аліментів з позивача за рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2015. На виконання\~зазначеного рішення\~та виданих\~судом виконавчих\~листів №2/389/429/15, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Кіровоградській області стягнення аліментів з позивача на утримання сина [PERSON] продовжувалося у зміненому розмірі, а саме 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, що підтверджується постановами державного виконавця про звернення стягнення на дохід боржника від 07.05.2015 та 03.03.2016, а також звітами про здійснення відрахувань та виплат. Як встановлено з листа Університету державної фіскальної служби України від 03.12.2018 за №3152/91-91-01-18 та доданих до нього документів, син позивача [PERSON] наказом від 11.08.2014 №1270 був зарахований на навчання до Національного університету державної податкової служби України на перший курс освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» денної форми навчання за напрямом підготовки «Фінанси і кредит» за рахунок коштів державного бюджету в группу МСБі-14-2 Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи. Наказом від 12.04.2017 №531 [PERSON] з 12.04.2017 був переведений на заочну форму навчання за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб в группу МСБз-16-1к Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи. Наказом №912 від 30.06.2017 за невиконання навчального плану [PERSON] з 03.07.2017 було відраховано з числа студентів Університету державної фіскальної служби України. Згідно з наказом від 02.02.2018 [PERSON] з 05.02.2018 поновлено до складу студентів Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи Університету державної фіскальної служби України. Починаючи з 05.02.2018 [PERSON] навчається за напрямом підготовки «Фінанси і кредит» в групі ОБАз-15-1 (заочна форма) за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб. Проте, незважаючи на припинення навчання [PERSON] у період з 03.07.2017 по 04.02.2018, позивачу нараховувалися аліменти на утримання сина. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 01.09.2018 заборгованість позивача по аліментам з липня 2016 року по серпень 2018 року складає 20354 грн. 84 коп. Згідно з постановою державного виконавця Знам'янського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 03.09.2018 на доходи позивача за місцем його роботи на користь відповідача звернено стягнення заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася з 01.04.2015 по 30.06.2018. Крім того,\~заочним рішенням\~Знам'янського\~міськрайонного суду\~Кіровоградської області\~від 11.03.2016\~у справі\~№2/389/117/16\~(ЄУН\~№389/380/16-ц)\~з позивача на користь сина [PERSON] на його ж утримання стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.02.2016 і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2018. У зазначеному судовому рішенні роз'яснено, що право на утримання аліментів невід'ємно пов'язане з навчанням, тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів. За заявою відповідача від 24.05.2016 державним виконавцем Знам'янського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області 25.05.2016 відкрито виконавче провадження №51221446 з примусового виконання виконавчого листа №389/380/16-ц, виданого 19.05.2016 Знамянським міськрайонним судом на виконання зазначеного вище рішення суду від 11.03.2016 про стягнення з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] аліментів до закінчення ним навчання. Згідно з довідкою Олександрійського політехнічного коледжу від 26.11.2018 №10-12/67 [PERSON] наказом від 11.08.2014 №112-с з 01.09.2014 був зарахований на перший курс бюджетної форми навчання денного відділення Державного вищого навчального закладу «Олександрійський політехнічний коледж» на спеціальність «Обслуговування та ремонт автомобілів та двигунів». Наказом №102-с від 30.06.2016 [PERSON] був відрахований з коледжу за власним бажанням. Незважаючи на припинення навчання [PERSON] з 30.06.2016 позивачу нараховувалися аліменти на утримання сина. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 01.09.2018 заборгованість позивача по аліментам з липня 2016 року по серпень 2018 року складає 20354 грн. 84 коп. Згідно з постановою державного виконавця Знам'янського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 03.09.2018 на доходи позивача за місцем його роботи на користь відповідача звернено стягнення заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася з 25.05.2016 по 30.06.2018. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Як встановлено судом, на утримання синів з позивача згідно з рішеннями судів стягувалися аліменти на час продовження ними навчання, періоди, на які присуджені аліменти встановлені відповідно з 19.01.2015 до 30.06.2018 на утримання [PERSON], та з 08.02.2016 і до 30.06.2018 на утримання [PERSON] Зазначеними судовими рішеннями у відповідності до вимог ч.2 ст.199 СК України визначено, що право на утримання синів припиняється у разі припинення ними навчання. Проте, старший син [PERSON] за невиконання навчального плану з 03.07.2017 був відрахований з навчального закладу, а з 05.02.2018 поновлений до складу студентів, тобто з 03.07.2017 по 04.02.2018 [PERSON] не навчався, однак позивачу за цей у період неправомірно нараховувалися аліменти на утримання сина. Молодший син [PERSON] взагалі з 30.06.2016 був відрахований з навчального закладу за власним бажанням, проте позивачу неправомірно нарахована заборгованість по аліментам, яка включає період з 01.07.2016 по 30.06.2018. Таким чином суд приходить до висновку, що за таких обставин, що мають істотне значення, а також з вини стягувача аліментів, яка не повідомила виконавчу службу про припинення навчання своїми дітьми, й виникла заборгованість по аліментам, оскільки з часу відрахування синів позивача з навчальних закладів відповідач втратила право на отримання аліментів на утримання дітей, з огляду на що наявні законні підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, що утворилася з 03.07.2017 по 04.02.2018 та з 30.06.2016 по 30.06.2018 відповідно. Що стосується вимог позивача про його звільнення від сплати заборгованості по аліментах на утримання сина [PERSON] за період з 12.04.2017 по 30.06.2018, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Позивач зазначений період неправомірного нарахування аліментів обґрунтовує тим, що [PERSON] з 12.04.2017 був переведений на заочну форму навчання, а потім після відрахування з навчального закладу з 05.02.2018 був поновлений у складі студентів також за заочною формою навчання, тому він не мав права на отримання аліментів. Однак, чинним законодавством України не розмежовується форма навчання дітей (денна або заочна), на час якого батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Сам факт продовження повнолітніми дітьми навчання покладає обов'язок на їх батьків щодо їх утримання на цей час до досягнення ними двадцяти трьох років. Як розяснено в п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~від 15.05.2006 №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на викладене, суд вважає, що заборгованість по аліментам виникла не з вини боржника, а за обставин, які мають істотне значення, тому суд дійшов висновку, що у відповідності до ч.2 ст.197 СК України позивач має бути звільненим від заборгованості по сплаті аліментів за періоди, коли дітьми було припинено навчання, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст.197, 199 СК України,

Outcome: partial