Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України і просив стягнути з Відповідача 100 000, 00 гривень компенсації за спричинену йому моральну шкоду. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він проходив військову службу на території Демократичної республіки Афганістан у період з 08.08.1987 по 11.08.1989. Позивач вказує, що при виконанні службових обов'язків в зоні Демократичної республіки Афганістан отримав осколкове поранення в голову, праву ногу. Наслідками поранень є шкіряні рубці на верхній губі зліва, два рубці на правому колінному суглобі розмірами 1,3 х 0,2 см, 1,9 х 0,7 см і 1,5 х 0,3 см, а згідно медичних документів, а саме медичної картки амбулаторного хворого, виписки із Істрії хвороби за 2012-2015, наслідками ЗЧМТ- контузії головного мозку, МВТ є захворювання: «Гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ступінь -2, ризик -2, гіпертензивне серце. ІХС, стенокардія напруги, ФК П, дифузний кардіосклероз СН-1. Після, травматична дисцикуляторна енцефалопатія ІІ ст. з целебростенічним, стійким цефалічним, вестибуло - мозочковим синдромами, вегето- судинною дичфункцією, помірними мне стичними розладами. Після - травматичними остеохондроз хребта з переважним ураженням поперекового відділу з больовим синдромом, люмбоішалгією». Позивач зазначає, що проходив неодноразові стаціонарні лікування з приводу осколкового наскрізного поранення правої ноги. Після проведених лікувань, хода в повному обсязі не відновилась, без палиці самостійно пересуватись не може. Внаслідок цієї травми, позивач змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури. Позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби. [PERSON] зазначає, що внаслідок інвалідності, яку він отримав під час виконання військових обов'язків, порушено його нормальні життєві зв'язки, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв'язку з проблемами зору (у мене розвинулась агніопатія сітківки обох очей), болем та постійними спазмами. Позивач не може вільно пересуватися, після ходіння впродовж 3-4 годин, оскільки відчуває сильний біль в ногах. До того ж, позивач зазначив, що втратив роботу та не може матеріально забезпечувати свою родину,ж вести повноцінний образ життя. Останній постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт. Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач посилається на ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою передбачено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної шкоди провадиться у встановленому законом порядку. Додатково, до зазначених обґрунтувань позивач також посилається на положення цивільного законодавства, зокрема на ст. ст. 23,1167 ЦК України. У судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника. В заяві просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник Міністерства оборони України подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Також, подав письмові заперечення проти позову, наполягаючи на відсутності підстав для його задоволення, оскільки позивачем не наведено фактів протиправності дій (бездіяльності) Міністерства оборони України. Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. [PERSON] у відповідності до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 06731058 від 26.04.2016 була встановлена ІІІ група інвалідності до 01.05.2018, внаслідок травми, отриманої у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби. (а.с. 9) У відповідності до ст.17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку. Загальне цивільне законодавство визначає підстави для відшкодування моральної шкоди її заподіювачем. Так, у відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, предметом доказування для позивача, окрім наслідків у вигляді захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, є протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв'язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань. В обґрунтуванні свого позову позивач не наводить будь-яких фактів протиправності дій (бездіяльності) Міністерство оборони України, а тим більше - доказів такої діяльності. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Належних доказів дійсного завдання моральної шкоди, протиправних дій відповідача та причинно-наслідкового зв'язку між ними позивач в суд не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача.

Outcome: dismissed