Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ до відповідачів, по якому просить суд\~ визнати дійсним договір №99-528 Ц купівлі-продажу нерухомого майна від 30.03.1999 року, зареєстрований на Одеській універсальній біржі « Витязь»; визнати за позивачем право власності\~ на 138/2000 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 213, 3 кв.м., які складаються з однієї кімнати житловою площею 21,1 кв.м., а також 138/2000 коридорів (1,3,7,11), 138/2000 кухні ( 12) та\~ 138/2000\~ туалету ( 13). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем, його сестрою [PERSON] та [PERSON] на Одеській Універсальній біржі « Витязь» укладено договір купівлі-продажу 138/1000 частин квартири [ADDRESS]. Сторони дійшли усіх істотних умов договору, однак позивач не може користуватися всіми правами власника, оскільки договір не мав нотаріально-посвідченої форми та просить суд визнати за ним права власності на, належну йому, частку квартири. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали. Надали до суду заперечення проти позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення сторін, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 30.03.1999 року між [PERSON], та [PERSON], [PERSON] на Одеській універсальній біржі «Витязь» укладено договір № 99-528 Ц купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] придбали 138/1000 квартири за адресою: [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати житловою площею 21,1 кв.м., а також: 138/1000 коридорів ( 1,3,7,11), 138/1000 кухні ( 12), 138/1000 туалета ( 13). Право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстроване в КП « ОМБТІ та РОН». Як зазначає позивач в позові, під час підписання договору сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання. Разом з тим, у відповідності зі ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно до ст. 220 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійшли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу й виконали умови договору, а саме після підписання договору відповідач повністю звільнила квартиру, передали від неї ключі позивачу та виїхала. Після того як позивач вселися в дану квартиру здійснює всі права власника. Одночасно, судом приймаються до уваги й положення ЦК України, а саме ст. 204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним та ст. 321 ЦК України, згідно до якої право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При таких обставинах суд вважає, що договір купівлі-продажу потрібно визнати дійсним. Позивач також просить суд визнати за ним право власності на 138/2000 частин квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З матеріалів справи, а саме з довідки виданої КП « БТІ ОМР» № 462738.72.15 від 06.10.2015 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано 138/2000 частин квартири [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору № 99-528 Ц купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в філії Центрального району Одеської Універсальної біржі « Витязь» 30.03.1999 року, зареєстрованого 06.04.1999 року в кн.. 317 пр стр 195 р. № 89. З наведеного вище вбачається, що спірна частинка квартири, право власності на яку позивач просить суд визнати за ним, на даний час за ним зареєстровано. Отже, суду не зрозуміло яким чином порушені права позивача, та ким його право власності на спірку частину квартиру порушені, невизнані або оспорені. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями або бездіяльністю відповідачів порушені його права, отже суд вважає за необхідне в задоволенні даної ч вимоги відмовити. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги з приводу визнання договору дійсним, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити, в задоволенні вимоги про визнання права власності суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не доведено яким чином його право порушено. На підставі викладеного й

Outcome: partial