Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа: орган опіки та піклування Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав (з урахуванням уточнених позовних вимог), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 23.04.2012 року шлюб між ним та відповідачем, яка є матір'ю їх малолітньої дитини, розірваний. Дитина є інвалідом дитинства, догляд за яким був оформлений на матір хлопчика. Деякий час після розірвання шлюбу відповідач разом з сином проживали разом з батьками позивача, але навесні 2015 року вона залишила дитину і змінила місце свого проживання. На даний час дитина проживає разом з позивачем та його батьками, місце перебування відповідача невідоме, вона ухиляється від виховання та утримання дитини, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та не піклується про його розвиток та виховання. Тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх малолітнього сина [PERSON] Представник позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між ними розірвано рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 23.04.2012 року. Згідно з висновком Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав [PERSON], відповідач зареєстрована в будинку батьків позивача, але за даною адресою не проживає, місце її знаходження невідоме. Батько дитини [PERSON] проживає з новою родиною в [ADDRESS], де також має малолітнього сина. Згідно з характеристикою Богданівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №1 ім.І.Г.Ткаченка, малолітній [PERSON] навчається в даній школі з першого класу. На уроках уважний, але не завжди активний, дисциплінований. Дитину виховують батько та бабуся [PERSON] Мати дитини не проживає з родиною, не цікавиться життям сина, не бере участі у його вихованні, останній раз класний керівник з нею спілкувалась у травні 2015 року. Батько дитини та бабуся створили для малолітнього [PERSON] всі умови для навчання та відпочинку, забезпечують необхідними речами.У зв'язку із зазначеними обставинами, Знам'янська районна державна адміністрація Кіровоградської області, в особі органу опіки та піклування, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Знам'янській районній державній адміністрації Кіровоградської області (протокол від 21.10.2016 року №18), вважає, що питання про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її малолітнього сина необхідно залишити на розсуд суду. Відповідно до довідок про склад сім'ї та довідки-характеристики виконавчого комітету Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 15.09.2016 року та 19.09.2016 року, позивач проживає в [ADDRESS], і до складу його сім'ї входять дружина [PERSON] та син [PERSON], [INFO]. За місцем проживання позивач характеризується позитивно, працює. Як вбачається з довідки про склад сім'ї [PERSON], виданої виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області 15.09.2016 року за №761/02-23.2, малолітній [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з бабусею та дідусем, [PERSON] за даною адресою зареєстрована, але не проживає. З довідки вказаної сільської ради від 15.09.2016 рокута 19.09.2016 року вбачається, що відповідач зареєстрованав [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає, місце її перебування невідоме. Відповідно до характеристики Богданівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ім. Т.Г.Ткаченка малолітній [PERSON] навчається у школі з першого класу, мати [PERSON] не проживає з родиною, не цікавиться навчанням дитини, не бере участі у вихованні сина, останній раз класний керівник спілкувався з нею у травні 2015 року, син не виявляє бажання спілкуватись з мамою. Бабуся та батько створили для дитини всі умови для навчання та відпочинку і забезпечили необхідними речами. Згідно зі ст.ст.150, 155 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не робити нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, аналізуючи та оцінюючі всі докази по справі, враховуючи те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання та утримання свого сина, про його фізичний, духовний та моральний розвиток не турбується, не забезпечує необхідним одягом, харчуванням, медичною допомогою, тобто не вживає заходів для задоволення життєво важливих потреб дитини, а тому суд приходить до висновку, що пред'явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved