Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що 09.11.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований в органі РАГС Солом»янського району м. Києва - актовий запис № 2368, після чого відповідачка та її син від попереднього шлюбу [PERSON], вселились в належну йому та його матері квартиру за вищевказаною адресою. 28.01.2013 року Солом'янським районним судом м. Києва шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] було розірвано, спільних дітей не мають, при цьому відповідачі з листопада 2010 року у вказаній квартирі не проживають. Позивач також зазначив, що на даний момент він перебуває у шлюбі, зареєстрованому в органі РАГС Солом»янського району м. Києва - актовий запис № 658 від 30.04.2014 року, у якому має двох малолітніх дітей. Таким чином, враховуючи, те що відповідачі у зазначеній квартирі з листопада 2010 року не проживають, позивач просить у відповідності до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без участі відповідача в порядку заочного розгляду. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог частини 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселеним із занятого житлового приміщення або обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі та в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 55 від 20.01.1999 року, виданого органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Як вбачається з Довідки за формою №3 від 29.07.2015 року № 3850, виданої Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурним підрозділом Житлово-експлуатаційною дільницею № 906 у квартирі [ADDRESS], є зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON] Однак відповідачі у вищезазначеному будинку не проживають, не маючи перешкод в користуванні житловим приміщенням, своїх речей там не зберігають, жилою площею не цікавляться, витрат по її утриманню не несуть, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняли, даний факт підтверджується показами свідка [PERSON] Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, а саме те, що відповідачі не проживають в спірній квартирі понад шість місяців, не маючи для цього перешкод, їх відсутність понад встановлений законом строк не обумовлена поважними причинами, суд вважає, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних частинах у розмірі 243,60 грн.. На підставі наведеного,

Outcome: approved