Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши , що 26.03.2007 року між його правопопередником ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] (далі: відповідач-1) було укладено кредитний договір №7/ФК-07 про надання кредиту в сумі 25000,00 грн. зі сплатою 20,7% річних за користування кредитом на строк з 26.03.2007 року по 25.03.2015 року. Відповідно до п.2.4,2.5 Договору повернення кредиту здійснюється щомісячно визначеними платежами. Виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань було забезпечено договором поруки №7/Zфпор-07 від 26.03.2007 року, укладеним з відповідачем [PERSON] (далі: відповідач-2). Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач-1 порушувала договірні зобов'язання та станом на 13.12.2013 року має заборгованість в сумі 16140,66 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 11523,05 грн., сума заборгованості за відсотками 4617,61 грн.. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 16140,66 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі позов не визнали. Відповідач [PERSON] пояснив, що разом з дружиною в ТОВ «Український промисловий банк» отримали кредит, зобов'язання за яким виконували до 2013 року, заборгованості не мають. До його дружини позивачем вже подавався позов, в задоволенні якого було відмовлено. Представник сторін [PERSON] пояснив, що заборгованість за вказаним кредитом вже була предметом судового розгляду, позивач не обґрунтував розмір заборгованості, доказів в підтвердження її існування не подав, в той час, як його довірителі кредит сплатили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, матеріали справи №2-896/12 та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. 26.03.2007 року ТОВ «Український промисловий банк» з відповідачем-1 було укладено кредитний договір №7/ФК-07 про надання кредиту в сумі 25000,00 грн., який було забезпечено договором поруки №7/Zфпор-07 від 26.03.2007 року, укладеним з відповідачем-2, строком до 25.03.2015 року. 10.10.2009 року було укладено додатковий договір до кредитного договору №07/ФК-07 від 26.03.2007 р. яким була визначена сума, що підлягала поверненню відповідачем-1 - сума кредиту 17187,50 грн., сума процентів за користування кредитом 12171,32 грн. .(а.с.12). Позивачем подано лише першу сторінку вказаного додаткового договору. Позивач висунув вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості, що виникла за вказаним договором станом на 13.12.2013 року в сумі 16140,66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 11523,05 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 4617,61 грн.. Відповідно до поданої позивачем довідки від 13.12.2013 року (а.с.21) заборгованість складає 16140,66 грн., в тому числі тіло кредиту 11523,05 грн., з якого 7356,65 грн. прострочена заборгованість, відсотки в сумі 4617,61 грн.. Розрахунок заборгованості за кожен період, визначений додатковим договором від 10.10.2009 року (а.с.12) позивачем не наведено. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2014 року по справі №2-896/12, предметом розгляду якої було стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №7/ФК-07 від 26.03.2007 року в сумі 12523,05 грн., яка існувала станом на 13.09.2013 року (а.87 справи №2-896/12), в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог. Вказане судове рішення набрало законної сили і є чинним на момент даного судового розгляду. Враховуючи, що заборгованість по спірному кредитному договору, яка існувала станом на 13.09.2013 року, та правомірність її нарахування були предметом судового розгляду, то повторної судової оцінки вказані обставини не потребують. Під час вищевказаного судового розгляду судом було встановлено, що відповідачем-1 по вищевказаному кредитному договору було сплачено 35455,11 грн., що перевищує суму тіла отриманого кредиту на 10455,11 грн.. Предметом оцінки дійсного судового розгляду може бути і являється лише заборгованість, яка виникла після 13.09.2013 року та до 13.12.2013 року. Однак представлений стороною позивача розрахунок заборгованості за вказаний період (а.с.132) проведений зростаючим підсумком з врахуванням тієї заборгованості, яка існувала станом на 13.09.2013 року, вже була предметом судового розгляду та відповідно до прийнятого за його результатами судового рішення не знайшла свого підтвердження. Враховуючи вищевказане, суд позбавлений можливості перевірити факт існування заборгованості в період з 13.09.2013 року по 13.12.2013 року та її розмір, а позивачем таких доказів суду не подано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем заявлені вимоги не обґрунтовані, тому задоволенню вони не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed