Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 02.12.2012 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитну угоду,( далі за текстом договор) за якою банк відкрив останньому картковий рахунок № [NUMBER], встановивши, відповідно до п.2.3 ч. 3 договору ліміт кредитної лінії в сумі 29990,47 грн. Відповідно до умов договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч. 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначного п. 2.4 ч. 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Згідно п. 2.5 ч. 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті гривні. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 21.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язань за договором, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 38938,65 грн., яку і просить стягнути позивач, а також судовий збір, сплачений при подачі ним позовної заяви до суду. Представник позивача до суду не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.2). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав пояснивши при цьому, що дійсно він укладав договір з банком, та користувався визначеними договором коштами, але через деякий час втратив кредитну картку про що усно повідомив банк. В зв'язку з цим банк повинен був заблокувати картку, але мабуть цього не зробив. Тому він не може пояснити нарахування заборгованості за даним договором та надати відповідні докази на підтвердження своїх заперечень. В судове засідання, після перерви, оголошеної по клопотанню відповідача, останній не з'явився по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується списком осіб ( а.с. 27). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що 02.12.2012 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта була укладена кредитна угода № 003-28064-021212, за якою останньому було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено ліміт кредитної лінії в національній валюті України - гривні (а.с.3-5). Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання виконав належним чином, відкривши [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] та встановивши ліміт кредитної лінії.( а.с. 3). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови кредитного договору, в зв'язку з чим станом на 21.07.2014 року виникла заборгованість в сумі 38938,65 грн. (а.с.7), яка складається з: тіла кредиту - 19963,14 грн., простроченого тіла кредиту - 10027,33 грн.; заборгованості за комісіями - 8948,18 грн. (а.с.7). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач надав суду, відповідно до вимог ст.ст. 57-59 ЦПК України належні та допустимі докази, які судом приймаються при розгляді даної справи. Відповідач заперечуючи відносно заявлених до нього позовних вимог не надав суду відповідних доказів. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 38938 грн. 65 коп., а також судовий збір в сумі 389,39 грн., сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду та підтверджений документально (а.с.1), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved