Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування приміщеннями в квартирі [ADDRESS]. В позові зазначив, що він придбав у [PERSON], який діяв від імені відповідачів, у власність квартиру № 3 в житловому будинку № 17-А по вул. Карпенка Карого в м. Запоріжжі на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2016 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованому в реєстрі за № 5530. Відповідно до умов договору відповідачі зобов'язались знятись з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, але до теперішнього часу відповідачі, які є сторонніми позивачу особами, зареєстровані в спірній квартирі. Інші умови договору купівлі-продажу між сторонами виконані. З моменту укладання даного договору відповідачі в зазначеній квартирі не проживають, своїх речей там не мають, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несуть. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку в належному позивачу житлі створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідачів права користування будинком. Позивач та його представник до суду не зявились, надали письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у їх відсутності та про задоволення позову. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не зявились з невідомих причин. Заперечень проти позову не надали. За згаданих обставин зі згоди позивача, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачу належить право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 17-А по вул. Карпенка Карого в м. Запоріжжі на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2016 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованому в реєстрі за № 5530. В квартирі зареєстровані відповідачі, які фактично в ній не проживають, своїх речей там не мають, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несуть. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідачів права користування належною позивачу квартирою на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Між тим судом встановлено, що відповідачі в будинку не мешкають. Перебування відповідачів на обліку в належному позивачу житлі створює для нього перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У звязку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Outcome: approved