Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька та матері. В обґрунтування зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], якому належали вищезазначений будинок та земельна ділянка площею 0,0475 га для його обслуговування. Його мати [PERSON] як спадкоємець першої черги фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована разом з померлим батьком, але не встигла оформити свої права в нотаріальному порядку, оскільки [INFO] теж померла. Коли він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформив документально своє право власності на даний житловий будинок. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Налівай О.С. позов не визнала, зазначивши, що оскільки право власності на спірний будинок не було зареєстровано, то [PERSON] також не набула права власності на нього в порядку спадкування, а тому і позивач не може його успадкувати. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правові відносини. На підставі договору від 12.03.1958 р. (реєстр №4936) [PERSON] надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 475 м2 для будівництва жилого будинку по [ADDRESS]. Актом приймання індивідуальної домобудівлі, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ради депутатів трудящих Жовтневого району м. Жданова №11 від 14.06.1961 р., житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] прийнятий в експлуатацію. Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: домоволодіння [ADDRESS] Донецької області та земельну ділянку за даною адресою, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності [NUMBER] від 05.01.2000 р. [INFO] померла [PERSON] Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2014 р. реєстровий №1-360 вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем майна (земельної ділянки по [ADDRESS]) своєї матері [PERSON], яка, у свою чергу, була спадкоємицею чоловіка [PERSON] та прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2014 р. позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори 19.03.2014 року за вхідними №208, а 16.04.2014 р. він подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS]. Проте у видачі такого свідоцтва нотаріусом відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на будинок не зареєстровані у БТІ. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вказане суд вважає, що оскільки позивач як спадкоємець прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння [ADDRESS], яке прийняте в експлуатацію, то необхідно захистити його права та в судовому порядку визнати за ним право власності на вищезазначене домоволодіння як за спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Outcome: approved