Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири № 232 по Салтівському шосе, 145 в м. Харкові після смерті сина [PERSON], померлого 11.04.2015 в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначає, що на підставі договору дарування від 12.03.2004 сину належала на праві власності ? частина вищевказаної квартири, інші ? частини квартири належать позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2016. 11.04.2015 син помер та спадкоємцями після його смерті є позивач та матір [PERSON], яка відмовилась від своєї частини на користь позивача. Інших спадкоємців у сина не має. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак було відмовлено, т.я. відсутні державна реєстрація прав власності на спірну частину квартири. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить позов зажовльнити, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини своєї неявки або про слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. 11.04.2015 [PERSON] помер. Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть (а.с.8,9). Із копії договору дарування від 12.03.2004 вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину квартири № 232 по Салтівському шосе, 145 в м. Харкові (а.с.4). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2016 вбачається, що спадкоємцем ? квартири № 232 по Салтівському шосе, 145 після смерті [PERSON] [PERSON] є [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 ст. 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Також із положень ч.1 ст. 1269 ЦК України випливає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Так, встановлено, що позивач на час смерті сина зареєстрований за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 145, кв.232, що вбачається із копії паспорту [PERSON] (а.с.11.12). Із відомостей Одинадцятої ХДНК від 31.05.2016 № 4952/02-14 вбачається, що після смерті 11.04.2015 [PERSON], який мешкав в м. Харкові, Салтівське шосе, 145, кв. 232, 24.07.2015 подано заяву від імені батька [PERSON] про прийняття спадщини, 24.07.2015 подано заяву від імені матері померлого [PERSON] про відмову від спадщини на користь батька померлого [PERSON] Інших заяв від спадкоємців про прийняття або про відмову від спадщини не надходило. Постановою від 04.03.2016 Одинадцятої ЖДНК відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії. Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді ? частини спірної квартири і позивач як спадкоємець першої черги, який подав заяву про прийняття спадщини, має право на спадщину за законом на спадкове майно, тому, на підставі наданих доказів, суд вважає вимоги позову обґрунтованими, належним чином підтвердженими і у суду є правові підстави для його задоволення.

Outcome: approved