Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат на професійне навчання. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 19.06.2018 року між Управлінням поліції охорони в Миколаївській області, Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони та відповідачем [PERSON] було укладено договір №402 про навчання відповідача за кошти позивача у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони. За умовами даного договору позивач зобов'язався перерахувати навчальному закладу кошти на професійну підготовку відповідача в розмірі 197,88 грн. за добу, а відповідач зобов'язався відпрацювати не менше двох років з дня укладення контракту про проходження служби в поліції. Відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем з 18.06.2018 року по 23.07.2018 року та звільнився за власним бажанням, не виконавши таким чином своє зобов'язання про відпрацювання не менше двох років. На підготовку відповідача позивач витратив 7321,56 грн. Оскільки відповідач не відшкодував позивачу вказані витрати, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму витрат. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з'явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію витягу з наказу від 18.06.2018 року №64о/с; копію договору на навчання від 19.06.2018 року №402; копію наказу УПО в Миколаївській області від 23.07.2018 року №78 о/с; бухгалтерську довідку від 25.07.2018 року; довідку про стаж служби Улькіна І.В. після закінчення навчання; копію заяви від 13.04.2015 року; копію заяви [PERSON] від 18.06.2018 року; копію рапорту [PERSON] від 23.07.2018 року про звільнення за власним бажанням), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. 19.06.2018 року між Управлінням поліції охорони в Миколаївській області, Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони та відповідачем [PERSON] було укладено договір №402 про навчання відповідача за кошти позивача у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони. Відповідно до п. 1.4, 4.4 договору відповідач зобов'язався відпрацювати не менше двох років з дня укладення контракту про проходження служби в поліції. За п. 1.5 договору вартість навчання відповідача складала 197,88 грн. за одну добу. Згідно з п. 4.5 договору відповідач зобов'язався у разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахування з навчання або припинення служби в поліції до закінчення строку уперше укладеного контракту з підстав, визначених п.п. 5-11 п. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» компенсувати витрати, що здійснив позивач на його навчання. Відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем з 18.06.2018 року по 23.07.2018 року та звільнився за власним бажанням, не виконавши таким чином своє зобов'язання про відпрацювання не менше двох років. На підготовку відповідача позивач витратив 7321,56 грн. за період з 18.06.2018 року про 25.07.2018 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вищезазначені спірні правовідносини виникли між сторонами у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань відповідачем та направлені на захист майнових прав позивача, а саме: стягнення коштів в якості відшкодування витрат, понесених на утримання у навчальному закладі. Доказів, які б свідчили про відшкодування відповідачем у добровільному порядку витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі, в сумі 7321,56 грн., матеріали справи не містять. Аналізуючи викладені докази в їх сукупності, суд вважає доведеними та обґрунтованими вимоги позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 629 ЦК України,

Outcome: approved