Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 28.12.2016 року помер його брат [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Також зазначив, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] На момент смерті брата він був зареєстрований та мешкав за іншою адресою, але оскільки інших родичів вони не мали, то постійно приходив до нього та допомагав. Організацією поховання він також займався самостійно. Постановою нотаріусу № 736/02-31 від 18.09.2017р., йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно, а тому він позбавлений можливості оформити право власності в порядку спадкування після смерті брата. Просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON], не зявився, однак подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує повністю, просить задовольнити, та у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, відзиву на пред'явлений позов не надав. Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], до суду не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність на розсуд суду. З урахуванням наведених обставин, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 20.10.2017 року, витребувано від приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 28.12.2016 року. 19.12.2017 року до суду від приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 28.12.2016 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 28.10.2017 року, витребувано з БТІ м. Маріуполя правову та інвентарну справу на квартиру [ADDRESS]. 01.12.2017 року до суду від БТІ м. Маріуполя надійшла копіїправової та інвентарної справи на квартиру [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно висновку про реєстрацію домоволодіння, виданого МКП Маріупольське БТІ, реєстр № 36642, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON], на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності № 16778 від 17.02.1994р., виданого держпідприємством «Житловик» (а.с. 29). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.1999 року [PERSON], як спадкоємцю майна [PERSON], яка померла 02.03.1999 року, на праві власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] (а.с. 30). Відповідно до довідки Міського БТІ міського відділу комунального господарства № 1018 від 29.03.2017р., на імя [PERSON] зареєстровано: ? частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1129 від 29.10.1999 року, виданого Другою маріупольською держнотконторою та ? частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № 16778 від 17.02.1994 року, виданого держпідприємством «Житловик» (а.с. 47). Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 974454, виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 28 грудня 2016 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. За свідоцтвом про народження ІІІ-ЯР № 719737 від 09.12.1958 року, виданим Жовтневим райРАЦС м. Жданова, [PERSON] народився 26.02.1942 року, батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 45). Згідно із посвідкою про народження, виданою Любо-Олександрівською селищною радою 29.11.1936 року, судом встановлено, що братом [PERSON] є [PERSON], 29.11.1936 року (а.с. 10). Як вбачається зі спадкової справи № 27/2017, заведеної після смерті [PERSON], померлого 28.12.2016 року, його брат [PERSON], звернувся з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає (а.с. 32-49). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті його брата [PERSON], померлого 28.12.2016 року, оскільки у спадкоємця відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухомо майно (а.с. 8). Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, які є спадкоємцями за законом. Статтею 1262 ЦК України,у другу чергу право на\~спадкування\~за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно\~ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем другої черги, єдиним спадкоємцем та у відповідності до ст. 1268 ЦПК України, - таким, що прийняла спадщину. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду [PERSON], який є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], не може реалізувати своє право на прийняття спадщини та визнання за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Виходячи з наведеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, визнає за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved