Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача відомості опубліковані у прямому ефірі телеканалу «NewsOne» [INFO] о [INFO] під назвою «[INFO]», а саме дослівно: «Следующим этапом стало заявление некого [PERSON], который через своих адвокатов также подал заявление о лишении меня статуса. Это уже продолжается какое-то время, все это артикулируется из администрации президента, из аппарта советника президента [PERSON]». «Никакого конфликта не существует. Он просто работает по прямой методичке из администрации президента. Причем речь идет не только обо мне, просто конфликт со мной получил процессуальное продолжение. А если вы внимательно посмотрите, его сейчас используют по внутренним российским делам. То есть, гражданина Украины, скрывающегося о следствия в Украине, используют против [PERSON], например. Я знаю, что там поставлена задача по российской оппозиции работать в сети «YouTube», вот [PERSON] этим и занимается. Это абсолютно управляемая из соответствующих структур работа». Визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права свобободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача, конкретні відомості наведені у статті «[INFO]» та поширені відносно позивача [INFO] на інтернет сайті телеканалу «NewsOne», а саме дослівно: Назва статті: «[INFO]» -«[INFO]». -у абзаці другому статті, дослівно «Следующим этапом стало заявление некого [PERSON], который через своих адвокатов также подал заявление о лишении меня статуса. Это уже продолжается какое-то время, все это артикулируется из администрации президента, из аппарта советника президента [PERSON]». -у абзаці шостому статті, дослівно: «Никакого конфликта не существует. Он просто работает по прямой методичке из администрации президента. Я знаю, что там поставлена задача по российской оппозиции работать в сети «YouTube», вот [PERSON] этим и занимается. Это абсолютно управляемая из соответствующих структур работа». Зобов`язати відповідачів спростувати зазначені вище відомості, поширені ними [INFO] о [INFO] під час прямого ефіру на телеканалі «NewsOne» під назвою «[INFO]» та викладені у статті на інтернет сайті телеканалу «NewsOne» «[INFO]» у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації офіційного вибачення перед позивачем від [PERSON] , керівника телеканалу «NewsOne» та автора статті у інтерет виданні про те, що ними поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить честь гідність, ділову репутацію громадянина України [PERSON] не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили. Зобов`язати ТОВ «Новини 24 години» яке є власником телеканалу «NewsOne» опублікувати спростування відомостей, поширених відповідачами [INFO] о [INFO] під час прямого ефіру на телеканалі «NewsOne» під назвою «[INFO]» та викладені у статті на інтернет сайті телеканалу «NewsOne» «[INFO]» у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації на інтернет сайті «NewsOne» та оголошення під час прямого ефіру на телеканалі «NewsOne» керівником талеканалу та особисто [PERSON] офіційного вибачення перед позивачем про те, що ними поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] опублікована у прямому ефірі телеканалу [INFO] о [INFO] під назвою «[INFO]» та викладені у статті на інтернет сайті телеканалу «NewsOne» «[INFO]» не пізніше п`ятнадцяти днів з для набрання рішення суду законної сили. Витрати пов`язані із спростуванням відомостей поширених відповідачами [INFO] у засобах масової інформації покласти на відповідачів та стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] о [INFO] під час прямого ефіру на телеканалі «NewsOne» за участі [PERSON] , який працює на посаді ведучого зазначеного телеканалу, було розповсюджено відеоматеріал під назвою «[INFO]» у якому автор, зокрема зазначає наступне: «Что касается истории с лишением меня адвокатского статуса, то эта компания в России еще не закончилась, она продолжается. Следующим этапом стало заявление некого [PERSON], который через своих адвокатов также подал заявление о лишении меня статуса. Это уже продолжается какое-то время, все это артикулируется из администрации президента, из аппарта советника президента [PERSON] ». «Этот скандал связан с делом [PERSON] , перспектива обмена которого кратно повышается. Дело в том, что Кремль в преддверии саммита нормандского формата не очень расположен к тому, чтобы играть в поддавки. И в данном случае, как это было не раз, и в деле [PERSON] и в других, они пытаются дискредитировать защиту в моем лице, ну и собственно самого [PERSON] . Не все я могу рассказать, но когда дело закончится и [PERSON] вернется в Киев, то детали вы узнаете. Отвечая на вопрос о том, в чем заключается его конфликт с [PERSON] , [PERSON] заявил, что никакого конфликта нет. «Никакого конфликта не существует. Он просто работает по прямой методичке из администрации президента. Причем речь идет не только обо мне, просто конфликт со мной получил процессуальное продолжение. А если вы внимательно посмотрите, его сейчас используют по внутренним российским делам. То есть, гражданина Украины, скрывающегося о следствия в Украине, используют против [PERSON], например. Я знаю, что там поставлена задача по российской оппозиции работать в сети «YouTube», вот [PERSON] этим и занимается. Это абсолютно управляемая из соответствующих структур работа». У той же день, [INFO] на сайті телеканалу «NewsOne» була надрукована та розповсюджена у мережі Інтернет стаття під назвою «[INFO]» ([INFO]). Також, до статті було прикріплено відео прямого ефіру з відповідачем [PERSON] , проте з невідомих причин воно було видалене з мережі Інтернет, YouTube та сайту ТОВ «Новини 24 години». Інформація наведена у прямому ефірі телеканалу та статті на інтернет сайті безпосередньо стосується особи [PERSON] та викладена у формі «стверджувальних» звинувачень щодо його професійної діяльності як журналіста та відео-блогера у співробітництві із Російським урядом та спеціальними службами цієї країни. Розповсюджена відповідачами інформація є недостовірною, її поширення ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача. У словах [PERSON] під час інтерв`ю наданого у прямому ефірі телеканалу «NewsOne» та у статті розміщеної на інтернет сайті телеканалу, відповідачем [PERSON] не було виражено оціночних суджень, оскільки усі факти було сказано у формі ствердження фактичних даних (робота по «методичкам» адміністрації президента, надання завдання по роботі в мережі YouTube), сказані у переконливій стверджувальній формі без використання будь-яких мовних засобів типу гіпербол, алегорій, сатири і інше. Вказані факти також не можуть бути визнані думами, переконаннями або критичною оцінкою певних фактів. Усі факти наведені адвокатом [PERSON] можливо перевірити на предмет дійсності оскільки зазначені «методички», «завдання» повинні бути у паперовому або електронному вигляді в розпорядженні [PERSON] на підставі чого останній так переконливо стверджує про їх існування та роботу за ними позивача. Позивач є професійним журналістом. З 2005 року працював у редакціях глянцевих видань «Натали», «Единственная», « Поліна », українській газеті «Сьогодні». З 2008 року постійний автор видань «From - UA». З 2008 року до початку 2012 року працював на посаді керівника відділу «Розслідування» інтернет сайту «Обозреватель». Тому, відомості наведені та поширені у прямому ефірі та інтернет-статті щодо моральних, професійних якостей позивача є негативними, образливими, принизливими та такими, що не відповідають дійсності,що в цілому завдає непоправної шкоди діловій репутації позивача, в тому числі як професійного журналіста. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 17.10.2017 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду. 03.10.2018 року у судовому засіданні було подано відзив на позовну заяву представником відповідача [PERSON] Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.10.2018 року було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] 26.10.2019 року надійшов відзив на позовну заяву від представника ТОВ «Новини 24 години». Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 26.03.2019 року головуючим у справі визначено Оксюту Т.Г. 09.07.2019 року надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи доказів від представника відповідача [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що поширені ним висловлювання про позивача є правом на висловлювання його особистої позиції. Зазначені твердження є лише виразом оціночного характеру та висловлюванням особистих поглядів і відповідно не можуть бути підставою для їх спростування. У висловлюваннях [PERSON] немає жодної згадки про уряд і спеціальні служби Російської Федерації, не містять жодних фактичних даних, які б свідчили про паплюження ділової репутації позивача, а виступають лише як оціночні судження та є його законним правом на свободу вираження своїх особистих поглядів. Оспорювана інформація містить лише оцінку, зроблену [PERSON] про особу позивача, а відтак поширена інформація є суб`єктивною думкою відповідача, не виходить за допустимі межі здійснення відповідачем права на свободу вираження своїх думок і переконань. На підставі викладеного просив у задоволенні позову. Представник відповідача ТОВ «Новини 24 години» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивачем не доведено, що оспорювана інформація була розповсюджена у спосіб, який був зазначений у позовній заяві; оспорювана інформація порушує особисті немайнові права позивача та є недостовірною. Також, зазначив, що позивач не звертався до телерадіоорганізації ТОВ «Новини 24 години» зі скаргою щодо спростування інформації у передачі ТОВ, запис вищезазначеної передачі «Початок» з [PERSON] » від [INFO] по закінченню обумовленого законодавством 14-денного строку був відповідачем видалений. Отже, позивачем не було доведено тих обставин (не надано жодного доказу транслювання в ефірі телеканалом «NewsOne» інформації, що оспорюється позивачем як недостовірна), на які він посилаєтьмя в обґрунтування своїх вимог. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та/або/членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Судом встановлено, що [INFO] о [INFO] під час прямого ефіру на телеканалі «NewsOne» за участі [PERSON] , який працює на посаді ведучого зазначеного телеканалу, було розповсюджено відеоматеріал під назвою «[INFO]», у якому його автор, зокрема, зазначає наступне: «Что касается истории с лишением меня адвокатского статуса, то эта компания в России еще не закончилась, она продолжается. Следующим этапом стало заявление некого [PERSON], который через своих адвокатов также подал заявление о лишении меня статуса. Это уже продолжается какое-то время, все это артикулируется из администрации президента, из аппарта советника президента [PERSON] ». «Этот скандал связан с делом [PERSON] , перспектива обмена которого кратно повышается. Дело в том, что Кремль в преддверии саммита нормандского формата не очень расположен к тому, чтобы играть в поддавки. И в данном случае, как это было не раз, и в деле [PERSON] и в других, они пытаются дискредитировать защиту в моем лице, ну и собственно самого [PERSON] . Не все я могу рассказать, но когда дело закончится и [PERSON] вернется в Киев, то детали вы узнаете. Отвечая на вопрос о том, в чем заключается его конфликт с [PERSON] , [PERSON] заявил, что никакого конфликта нет. «Никакого конфликта не существует. Он просто работает по прямой методичке из администрации президента. Причем речь идет не только обо мне, просто конфликт со мной получил процессуальное продолжение. А если вы внимательно посмотрите, его сейчас используют по внутренним российским делам. То есть, гражданина Украины, скрывающегося от следствия в Украине, используют против [PERSON], например. Я знаю, что там поставлена задача по российской оппозиции работать в сети «YouTube», вот [PERSON] этим и занимается. Это абсолютно управляемая из соответствующих структур работа». Позивач стверджує, що у той же день, [INFO] на сайті телеканалу «NewsOne» була надрукована та розповсюджена у мережі Інтернет стаття під назвою «[INFO]» ([INFO]). Позивач вважає, що інформація наведена у прямому ефірі телеканалу та статті на інтернет сайті безпосередньо стосується особи [PERSON] та викладена у формі «стверджувальних» звинувачень щодо його професійної діяльності як журналіста та відео-блогера у співробітництві із Російським урядом та спеціальними службами цієї країни. Розповсюджена відповідачами інформація є недостовірною, її поширення ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача. При цьому суд вважає, що в сюжеті відсутнє значення фактичних обставин у формі «стверджувальних» звинувачень щодо його професійної діяльності як журналіста та відео-блогера у співробітництві із Російським урядом та спеціальними службами цієї країни. Тобто, в даному випадку очевидним є приписування відповідачам поширення інформації, яку вони не поширювали. При тому, що жодна особа не може бути примушена спростовувати інформацію, яку вона не поширювала. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відтак, принциповим при вирішенні спорів такого характеру є виокремлення з поширеної інформації фактичних даних та відмежування їх від оціночних суджень. Факт - це явище об`єктивної дійсності. Конкретні події, які об`єктивно виникли у минулому, і які існують незалежно від поглядів і ставлень до них інших осіб. У випадку з поширенням фактів суд має перевірити їх істинність та достовірність. Така перевірка здійснюється простим вивченням питання, чи мали певні факти місце в минулому, і чим вони підтверджуються. Натомість, якщо йдеться про оціночні судження, вони такій перевірці підлягати не можуть, що прямо вказано у статті 30 Закону України «Про інформацію». Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Іншими словами, оціночне судження - це звичайна думка особи, висловлювання свого особистого ставлення до певних подій, суб`єктивне судження, засноване на здатності людини критично мислити та висловлювати власні думки. Зрозуміло, що оцінити правдивість суб`єктивного судження неможливо саме через те, що воно є суб`єктивним. Перевірці можуть підлягати лише об`єктивні факти, а не суб`єктивні судження. Слід зазначити, що назва статті «[INFO]» не відноситься до фактів. Це звичайне оціночне судження, в основі якого є факт поширення відповідачем [PERSON] інформації та її оцінка певною категорією громадян. А оцінка такого факту завжди носить суб`єктивний характер і в силу закону не може перевірятись на достовірність. Що стосується тез «Следующим этапом стало заявление некого [PERSON], который через своих адвокатов также подал заявление о лишении меня статуса. Это уже продолжается какое-то время, все это артикулируется из администрации президента, из аппарта советника президента [PERSON]»; «Никакого конфликта не существует. Он просто работает по прямой методичке из администрации президента. Я знаю, что там поставлена задача по российской оппозиции работать в сети «YouTube», вот [PERSON] этим и занимается. Это абсолютно управляемая из соответствующих структур работа», то, на думку суду, [PERSON] здійснив власний аналіз та співставлення відомої інформації, та висловив судження, яке є нічим іншим, як критичною оцінкою, істинність якої не можна ні довести, ні спростувати у судовому порядку. Ця інформація не є образою, наклепом, неправдивими відомостями, а містить лише суб`єктивну оцінку діяльності позивача. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. При цьому, позивач не обґрунтовує відповідність чи не відповідність дійсності тез стосовно своєї особи, а зосереджується виключно на її негативному характері, тобто апелює до певного емоційного сприйняття. Це додатково підтверджує, що йдеться про оціночне судження, адже емоції завжди суб`єктивні і засновуються на оцінці того чи іншого факту. При цьому, в поширеній інформації ці емоції не нав`язувались глядачам, тож про те, чи можуть фрази, що зазначені у позові, мати позитивне чи негативне емоційне забарвлення, то справа індивідуальна для кожного. Право на висловлення суб`єктивної позиції здійснене цілком у межах свободи вираження поглядів, гарантовані статтею 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, жодна із підстав обмеження такої свободи, вичерпно визначених цією ж статтею, не наявна. Згідно зі ст. 1 Декларації Комітету Міністрів Ради Європи про свободу політичних дебатів у ЗМІ, плюралістична демократія та свобода політичних дебатів вимагають, щоб громадськість була проінформованою про питання суспільної важливості, що включає право ЗМІ поширювати негативну інформацію та критичні думки стосовно політичних діячів та посадових осіб, якому кореспондує право громадськості отримувати таку інформацію. Визначення політичних діячів надано цією ж самою Декларацією, а саме - фізичні особи, які є кандидатами, або були обрані, або звільнились з посад у політичних органах, займають політичну посаду на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівні, або здійснюють політичний вплив. Приймаючи до уваги політичний характер поширюваної відносно позивача інформації можна дійти висновку, що позивач має певний політичний вплив на свою аудиторію, а тому відповідно до Декларації Комітету Міністрів Ради Європи відноситься до політичних діячів. Окремо слід звернути увагу на те, що позивач у позовній заяві здійснює тлумачення слів відповідача, а не констатує реальне сказане на підставі цитування, а тому виходить за межі поширеної відповідачами інформації. Позивач для підтвердження своєї позиції використовує лише власне бачення та власні доводи, що не підкріплені фактами. Отже, аргументи позивача формуються лише на власних домислах і жодним чином не можуть вважатися поширеними відповідачами. Одночасно, наявне у відео поняття «кремлівський проект» саме по собі не містить негативного навантаження, а набуває такого лише в інтерпретації позивача. Невід`ємними елементами юридичного складу правопорушення у даній категорії справ є поширення недостовірної інформації та порушення прав внаслідок її поширення. Натомість поширена відповідачем [PERSON] інформація сама по собі не порушує особистих немайнових прав позивача, оскільки в ній не стверджується про порушення позивачем норм чинного законодавства або вчинення аморальних дій. Відтак така негативна оцінка певних фактів щодо позивача, надана самим позивачем в позовній заяві. Будь-яких інших доказів негативного відображення цієї інформації немає. Враховуючи роль засобу масової інформації як «сторожового пса», як це визначено у п. 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі Лінгенса 12/19984/84/131 від 08.07.1986 року, а також беручи до уваги соціально-важливий характер інформації, оскільки право громадськості отримувати цю інформацію переважає необхідність здійснювати зайву цензуру, відповідачі вважали за необхідне висловити свої переконання, які виражають власну критичну оцінку діяльності позивача і стосунків позивача з російськими громадянами, з метою доведення такої інформації до громадськості у формі, обраній відповідачами. Така позиція відповідачів не йде у розріз з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у своєму рішенні у справі Де Хеєс і Гільзес проти Бельгії від 24.02.1997 року, Європейський суд з прав людини визначив, що стаття 10 Конвенції захищає не лише висловлені відомості і судження, але й форму в якій це робиться. В той же час суд підкреслив, що свобода слова застосовується не тільки стосовно інформації та ідей, що схвально сприймаються у суспільстві або розглядаються як необразливі чи не варті уваги, але й стосовно тих, які шокують, ображають та викликають занепокоєння у державі чи частини населення. Крім того, свобода журналіста включає право на можливу долю перебільшення і, навіть, провокації. Слід звернути увагу і на той факт, що позивач є публічним діячем, який в силу його статусу піддається вищому ступеню уваги, критики та оцінки з боку громадськості та медіа. При цьому, будучи публічним діячем, позивач повинен бути готовим до такого рівня уваги та критики до своєї особи, на що звертає увагу Верховний Суд України, так і Європейський суд з прав людини у своїй численній практиці. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 визначено, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорення, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому, зазначені діячі не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. З огляду на це, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Позивач помилково в обґрунтування недостовірності інформації посилається на її негативність. Презумпція, що негативна інформація вважається недостовірною, була виключена зі статті 277 ЦК України Законом України від 27.03.2014 року №1170-VІІ. З цих підстав не може застосовуватись п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1, оскільки воно зроблено на роз`яснення норм частини 3 ст. 277 ЦК України, яка виключена. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно з положеннями статті 277 ЦК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Крім того, відповідач [PERSON] має гарантовану п. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, свободу вираження поглядів, яка становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. Саме в межах такої свободи вираження поглядів ним і реалізовано це право в межах власних суб`єктивних оцінок. Такі оцінки відповідачем висловлені правомірно, адже базуються на фактологічній основі. Так, ЄСПЛ у справі «Нова газета і Бородянський проти Російської Федерації» від 28.03.2013 року визначив, що мінімально фактичною основою для висловлювань, що містять оціночні судження, є загальновідомі факти, підтвердження висловлення певним джерелом та незалежне дослідження. Суд вважає, що саме оцінку відомостей з численних інформаційних джерел надав відповідач у прямому ефірі програми. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вищезазначені висловлювання [PERSON] є його особистою думкою та сформованим переконанням, не містять будь-яких фактичних неправдивих даних, не несуть будь-якого негативного навантаження і, відповідно, враховуючи контекст і характер застосованих мовних засобів та стилістичних прийомів, жодним чином не посягають на честь, гідність та ділову репутацію позивача. Крім того, позивачем не надано доказів щодо поширення осопорюваної інформації саме телеканалом «NewsOne» і саме в такому вигляді як він зазначає. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку. Згідно ст. 64 Закону, громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Право вимагати спростування мають офіційні представники громадянина, якщо сам громадянин не має можливості вимагати спростування. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради. Згідно ст. 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав організації мовлення належать їх виключне право на використання своїх програм будь-яким способом і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам: б) фіксацію своїх програм на матеріальному носії та їх відтворення. Запис телепередачі «Початок» з [PERSON] » від [INFO] позивач до суду як доказ не надав. Оскільки позивач не звертався до телерадіоорганізації зі скаргою щодо спростування інформації у передачі ТОВ «Новини 24 години», запис вищезазначеної передачі «Початок» з [PERSON] » від [INFO] по закінченню встановленого законодавством 14-денного строку був видалений. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed