Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту та зняття обтяження з цього майна, а саме зазначеного в постанові помічника Хустського міжрайонного прокурора 21.12.2011 року, при розслідуванні справи у СВ Хустського МВ та протоколі про опис майна від 21.12.2011 р., за якими описано його власну житлову квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивував тим, що під час розгляду кримінальної справи щодо нього за ч. 1 ст. 212-1, ч.2 ст. 364 КК України, під час досудового слідства винесено вище вказану постанову та складено протокол опису його власної квартири. По суті кримінальна справ закінчена розглядом у Хустському районному суді, про що ним додано копію вироку від 08.04.2013 року, за яким його звільнено від призначеного покарання за ч.1 ст. 212-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України через сплив строку давності. Однак, при вирішенні по суті кримінальної справи у вироку не вирішено питання скасування заходів забезпечення, при чому до матеріалів кримінальної справи представник цивільного позивача подав заяву про залишення позову без розгляду і така заява прийнята судом на стадії судового розгляду кримінальної справи. Наявність не скасованих заходів забезпечення порушує його вправа власника житла. Виходячи з цих обставин просив суд задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримав позов посилаючись на вказані у заяві обставини, додані ним письмові докази, якими він обґрунтовує та доводить свої вимоги. Представник Хустського МВ, та Хустської ДНК в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи є наявна розписка про отримання судової повістки з викликом до суду для розгляду даної справи. Однак причини їх неявки суду не відомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що позивач не заперечує проти вирішення справи без участі представника відповідача та третьої особи, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності вказаних представників. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що під час розслідування кримінальної справи у СВ Хустського МВ відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 212-1, ч.2 ст. 364 КК України, помічником Хустського міжрайонного прокурора 21.12.2011 року винесено постанову про арешт майна обвинуваченого [PERSON] а саме, квартиру [ADDRESS]. На підставі даної постанови, за дорученням слідчого працівниками СДСБЕЗ Хустського МВ 21.12.2011 року проведено опис цього майна, про що складений відповідний протокол, із внесення інформації про наявність накладеного обтяження на нерухоме майно. Після закінчення досудового слідства матеріали кримінальної справи надіслані до Хустського районного суду для її розгляду по суті. Вироком Хустського районного суду від 08.04.2013 року розгляд справи завершено, [PERSON] засуджений за ч.1 ст. 212-1 КК України до штрафу в розмірі 8500 грн. і на підставі ст. 49 КК України від даного покарання звільнений за закінченням строку давності, за ст. 364 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі із позбавленням прав обіймати адміністративно-господарські посади на 2 роки без штрафу. На підставі ст. 75 КК України засуджений від відбування покарання звільнений із призначенням іспитового строку. 25.04.2015 року ухвалою Хустського районного суду [PERSON] звільнений від відбування покарання за ч. 2 ст. 364 КК України у звязку із закінченням строків іспитового строку. В подальшому 17 грудня 2014 року ухвалою Хустського районного суду не відбута частина покарання [PERSON] у вигляді позбавлення права обіймати адміністративно-господарські посади на 2 роки без штрафу скорочено на половину, та засудженого звільнено від призначеного вироком покарання на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 р.». Оглянутими матеріалами кримінальної справи встановлено, що під час судового розгляду цивільний позов, що заявлявся в ході досудового слідства залишений без розгляду за заявою представника цивільного позивача. В судовому засіданні не встановлено жодних доказів, які б унеможливлювали вирішення питання щодо звільнення з-під арешту нерухомого майна позивача. Досліджені матеріали кримінальної справи та додані докази до позовної заяви свідчать про те, що після закінчення розгляду кримінальної справи 08.04.2013 року відпала необхідність у заходах забезпечення, які вживалися у вигляді арешту майна обвинуваченого [PERSON] в ході досудового слідства. Тому відповідно до вимог ст. 319,321 ЦК України позивач обґрунтовано вимагає захисту своєї власності та правомірно просить виключити належне йому майно з опису проведеного правоохоронними органами на час розслідування кримінальної справи. Оцінивши в сукупності здобуті по справі докази, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому їх слід задовольнити в повному обємі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved