Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, вказуючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], які мешкають в [ADDRESS], є споживачами теплової енергії. У звязку з несплатою за спожиту теплову енергію за період часу з 01 жовтня 2007 року по 01 квітня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 14367 грн. 56 коп., у добровільному порядку заборгованість не погашають. Крім основного боргу відповідачі мають сплатити на користь позивача суму інфляційних витрат за весь час прострочки зобовязання, яка складає 7586,78 грн., та 3 % річних від простроченої суми, які складають 1941,31 грн. Просить стягнути з відповідачів на його користь вказані суми, та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору реструктуризації від 27.05.2009 року відповідач визнав наявність в нього заборгованості. Уклавши договір, відповідач [PERSON] також отримала субсидію, але заборгованість від цього не зменшилась, а тільки зростала, не зважаючи на те, що сума субсидії перевищувала суму до сплати. Відповідачі належним чином не виконують умов договору, тому в суму позовних вимог позивач включає також суму залишку, не сплаченого згідно договору, а також інфляційні витрати та 3% річних нараховані на суму залишку по договору. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що єдиним джерелом її прибутку є пенсія в сумі 999 грн. щомісячно, яка не перераховується з урахуванням інфляції. Також у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина її доньки. Користування послугами не заперечує, однак сплачувати в повному обсязі не має можливості, субсидію отримала лише в 2015 році, в звязку із необізнаністю. Кожний місяць сплачує в межах наявних коштів заборгованість за договором реструктуризації та щомісячну плату за користування послугами. Не визнає інфляційні витрати та 3% річних в звязку із тим, що її основне джерело доходу не піддається індексації в звязку з інфляцією. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином, в звязку із чим справа розглянута за її відсутності. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до особового рахунку №110230, відповідачі зареєстровані в [INFO]( а. с. 4). Відповідно до поданого позивачем розрахунку відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2007 року по 01 квітня 2015 року в сумі 14367 грн. 56 коп. (а.с.93-94). До комунальних послуг згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносяться в тому числі послуги з центрального опалення, постачання гарячої води. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. За умовами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань приладів обліку води і теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу. Виходячи з наведених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачка має перед позивачем зобовязання вносити плату за спожиту теплову енергію, оскільки відповідачкою отримувалися надані позивачем послуги, та між сторонами існували фактичні договірні відносини, які регулюються зокрема Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, п. 18 яких передбачений обовязок споживача сплатити надані йому послуги в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. На зазначені правовідносини поширюється і дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутність письмового договору в цьому випадку не позбавляє споживачів обовязку щодо оплати за надані їм послуги. Суд вважає, що розрахунок боргу, зроблений позивачем, відображує офіційні дані позивача щодо наданих послуг та їх вартості, здійснений з урахуванням опалювальної площі в квартирі відповідачки відповідно до діючих тарифів та показників приладів обліку, що підтверджується наданими представником позивача розшифровками нарахувань за період з 01 жовтня 2007 року по 01 квітня 2015 року, у звязку з чим приходить до висновку про обґрунтованість позову в сумі 14\~367 грн. 56 коп., тому позовні вимоги в цій частині задовольняє. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки встановлений законом обовязок споживача щодо внесення щомісячної плати за надані комунальні послуги є грошовим зобовязанням, а відповідачі у встановлені строки та належним чином його не виконували, у звязку з чим утворилася заборгованість перед позивачем, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суму інфляційних втрат за період в межах заявлених позовних вимог прострочки зобовязання за період з 01 жовтня 2007 р. по 01 квітня 2015 р., яка складає 7586,78 грн., та 3 % річних, які складають 1941,31 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню 121,80 гривень у відшкодування судового збору. На підставі ст. 64, 68, 162, 179 ЖК України, ст.ст. 7,13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 320, 526, 625 ЦК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, п. 18, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved