Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: АТ «СГ «ТАС», про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час оформлення угоди з придбання нерухомості він дізнався, що все його нерухоме майно перебуває під арештом, накладеним постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 23.05.2005. У квітні 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо зняття арешту з його майна, однак відділом було відмовлено в задоволенні такої заяви, посилаючись на те, що виконавче провадження відносно боржника [PERSON] знищено у зв'язку із закінченням строку його зберігання. Посилаючись на наведене, просить зобов'язати Оболонський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві зняти арешт з його нерухомого майна. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином. Третя особа АТ «СГ «ТАС» явку свого представника у судове засідання також не забезпечила, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1137 від 06.04.2005, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Страхова група «ТАС» боргу у розмірі 3545,00 грн. 23.05.2005 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АК № 464645, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. [PERSON] звертався до Оболонського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з приводу зняття арешту з його майна, однак останнім відмовлено у вчинені вказаної вище дії, оскільки виконавче провадження по даній справі знищено відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5. Судом встановлено, що виконавче провадження, в рамках якого була винесена зазначена постанова, на теперішній час на виконанні у відповідача не перебуває, в зв'язку із чим необхідність у забезпеченні виконання виконавчого документу шляхом накладення арешту на все майно позивача на даний час відсутня. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] про звільнення його нерухомого майна з-під арешту підлягають задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved