Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що 04.10.2012 року міжним та ПАТ «Дельта-Банк» укладено кредитний договір №018-25500-041012 договір на суму 20 000 грн., дане зобов`язання виконував належним чином, однак, 11.03.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є М. вчинено виконавчий напис, яким стягується заборгованість за вказаним договором. Так, постановою державного виконавця від 23.04.2021 відкрито виконавче провадження №65272716 на підставі даного виконавчого напису. Вважає, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, оскільки нотаріусу не надавалася виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строку її погашення; нотаріус не повідомив позивача про звернення до нього з заявою про вчинення виконавчого напису, окрім того, кредитний договір не є нотаріально посвідченим. Просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 25.08.2021 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що 04.10.2012 року між ПАТ «ДельтаБанк» та позивачем укладено договір №018-25500-041012 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки; 07.05.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги №2242/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за вказаним кредитним договором; заборгованість стягнуто за період з 07.05.2020 року до 28.02.2021 рік; відповідачем виконані вимоги передбачені п.2 постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві. Третя особа у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник відповідача та третя особа приватний нотаріус причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. відкрито виконавче провадження №65272716 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є .М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 27218, 59 грн. Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі -Інструкція № 20/5), в редакції, чинній на час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тобто, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів для вчинення нотаріальних дій. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1, 3, 4 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають доказиу справі без посередньо досуду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Так, у відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на укладення між позивачем та АТ «Дельта Банк» кредитного договору, виникнення заборгованості у позивача за вказаним договором та укладення договору відступлення прав вимоги між АТ «Дельта Банк» та відповідачем, проте жодного доказу на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Суду не надано доказів, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), договір відступлення прав вимоги, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними. Суду не надано документів, з яких можливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, що заявлена сума в межах строку позовної давності. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved