Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 10 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 20 000 грн., посилаючись на те, що він є потерпілим від кримінального правопорушення вчиненого відповідачем, а саме, в нього було викрадено останнім велосипед. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, уточнивши, що просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 10 000 гривень - вартість викраденого велосипеду, який йому не повернуто, та 20 000 гривень - моральної шкоди, яку він зазнав, внаслідок вчинення злочину відповідачем відносно нього. Зазначив, що вироком суду відповідача визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні, та встановлено факт викрадення відповідачем велосипеда, належного позивачу. На даний час викрадене майно не повернуто. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що викрадений велосипед повинен був бути повернутим позивачу, так як ним було повідомлено працівників поліції з приводу того, кому він збув викрадений велосипед, у зв'язку з чим, підстав для стягнення з нього суми його вартості не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2016 р. вироком Деснянського районного суду м. Києва відповідача визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України відповідача звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1-го року 6-ти місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з'являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію. При розгляді кримінальної справи встановлено, що 23.10.2016 р. [PERSON], знаходячись біля двору фітнес клубу «Атлетіка» по пр.Маяковського, 47 в м. Києві, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножиць по металу, які були при ньому, перерізав ланцюг, яким був закріплений велосипед марки «Vіvа 4000» на велопарковці, та повторно таємно викрав чуже майно, яке належить [PERSON], а саме: велосипед марки «Vіvа 4000» вартістю 10 000 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Свою вину у вчиненні злочину відповідач в процесі судового розгляду справи визнавав. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Стаття 1167 передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до товарного чеку, вартість велосипеду марки «Vіvа 4000» становить 10 000 грн. Як встановлено, позивачу була завдана матеріальна шкода, внаслідок заволодіння велосипедом, у розмірі 10 000 грн., тому вона підлягає відшкодуванню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що вказаний вище велосипед повернуто позивачу, оскільки, доказів вказаного матеріали справи не містять, позивачем вказаний факт заперечується, а відповідачем доказів на підтвердження вказаного суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд вважає доведеним, що внаслідок винних дій відповідача позивачу була завдана і моральна шкода, яка полягала у душевних хвилювання та стражданнях, пов'язаних з втратою майна, використанням свого вільного та робочого часу у зв'язку зі слідчою та судовою тяганиною. При визначенні розміру відшкодування судом враховано, що збитки, завдані позивачу кримінальним правопорушенням, відповідачем добровільно не відшкодовані та

Outcome: partial