Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням поданих уточнень, просить стягнути з них аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх їх доходів, починаючи з дня подання позову до суду, посилаючись на те, що відповідачі позбавлені батьківських прав щодо їх малолітніх дітей, його призначено піклувальником над ними, а малолітнім надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності, а також висловився про відсутність в нього заперечень проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.50). Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем їх реєстрації, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.49, 55, 56, 60, 61), письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надали, заяв про розгляд справи в їх відсутності не надходило. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії 1-ВЛ № 044585 та серії 1-ВЛ №157890 (а.с.7,8). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.03.2017 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позбавлені батьківських прав по відношенню до малолітніх - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а позивача було призначено їх опікуном (а.с.8-10). Розпорядженнями Чугуївської районної державної адміністрації №№159,160 від 13.05.2017 р. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.12,13). Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.181\~СК України способи виконання батьками свого обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.18\~СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача на утримання дітей. \~\~\~\~ Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідачів, які слугували б поважною причиною невиконання обов'язку утримувати дітей, суду не надано. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved