Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на його користь в якості відшкодування за пошкоджений вантаж грошові кошти в сумі 9\~600 гр. В обґрунтування позову вказує, що 09 квітня 2020 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, відповідно до якого він здав на перевезення відповідачу товар - вантаж кількістю 1 місце, оголошеною вартістю 9\~600 грн., а саме - капот автомобільний (для Ford Focus 2018 року), про що зазначено в експрес-накладній № 20450222410381 від 09.04.2020 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався доставити вантаж отримувачу до складу відповідача у м. Кривий Ріг. 14 квітня 2020 року ватаж надійшов до місця призначення, але отримувач відмовився від отримання вантажу через те, що капот було дуже пошкоджено під час транспортування, про що було складено акт. Йому довелося відшкодувати замовнику 1000 грн., які він перерахував у якості передплати за вантаж. Ним було подано претензію до відповідача з вимогою відшкодувати вартість пошкодженого вантажу, однак відповідач відмовився надати відшкодування. Вказує, що в базі даних відповідача є фото, на яких чітко видно, що дерев`яне обрешетування виконано неякісно, з грубими порушеннями, в нього відсутнє дно, кути капоту стоять на землі. Саме один з кутів і був пошкоджений при транспортуванні. Зазначає, що дерев`яне пакування капоту робив саме відповідач. Зазвичай, це має робитися на відділенні відправника, але обрешетування його посилки чомусь робилося у м.Слов`янську за 60 кілометрів від пункту відправки. Не упакований вантаж ще декілька разів перевантажувався на шляху до м. Слов`янська. В базі є фото, де капот стоїть догори низом без упаковки, хоча на всьому капоті чітко видно наліпки з стрілками де верх. Про такі переміщення його посилки без обрешетування він не був повідомлений та не давав згоду. В зверненні до Нової пошти він просив повернути вантаж у відділення відправника в тому вигляді, в якому він їхав до замовника. Але Нова пошта свідомо знищила докази своєї провини, було знищене неякісне дерев`яне обрешетування, яке могло стати причиною пошкодження вантажу. Ватаж повернувся в іншому ящику, зовсім не упакований та догори низом, що теж є порушенням транспортування. Вказує, що загалом Нова пошта протягом року нанесла йому збитків на суму майже 25\~000 грн. за неякісну доставку товару. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.11.2020 року справа була прийнята в провадження судді. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Уточнив, що не заявляє позовні вимоги, що викладені в позові як п.2 та п.3, оскільки судові витрати відсутні, а п.3 є неактуальним. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно відзиву на позов проти позову заперечував, вказав, що позивачем згідно експрес-накладної № 20450222410381 від 09.04.2020 з відділення № 5 в м. Бахмут було відправлено вантаж до відділення № 2 у м. Кривий [PERSON] . Оголошена вартість вантажу вказана відправником у розмірі 9 600 грн. Повний опис відправлення визначено - запчастини. Вантаж відправник передав для перевезення у запакованому стані у власній упаковці - гофрокартон, плівка-повітрянопухирчата, стрейч-плівка (згідно даних акту прийому передачі від 14.04.2020). Огляд стану упаковки на цілісність, проведено лише зовні. Вміст не перевірявся. При складанні експрес-накладної №20450000410381 від 09.04.2020 відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень, розміщеного на офіційному сайті [INFO] . Вказав, що вантаж було прийнято для перевезення за розміром та вагою, в упаковці відправника, зважаючи на ч. 2 ст. 917 ЦК України, згідно якої відправник повинен пред`явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці, вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог. В порядку ч. 3 ст. 917 ЦК України перевізник фактично має можливість перевірити виключно відповідність зовнішньої упаковки та маркування, здійсненого відправником встановленим вимогам, без можливості огляду вмісту відправлення. Також обов`язок Перевізника перевіряти стан вантажу у пакуванні, а саме - його цілісність, комплектність чи справність чинним законодавством не встановлено, оскільки пересилатись може як цілісний і працездатний вантаж, так і пошкоджений для ремонту чи на запчастини, і т.д. Вантаж може мати приховані дефекти чи пошкодження. Перевізник не є спеціалістом-товарознавцем для визначення стану вантажу у відповідності його домовленості між Відправником та Одержувачем. Вважає, що стан упаковки вантажу, у разі його пошкодження чи недостачі вказує на наявність/відсутність вини перевізника, оскільки факт доставки вантажу у цілісній упаковці, без жодних слідів руйнуючого впливу свідчить про надання транспортних послуг належним чином. Вантаж було доставлено одержувачу 14.04.2020. При огляді вантажу між отримувачем та представником ТОВ «Нова Пошта» було складено Акт приймання-передачі від 14.04.2020, згідно якого встановлено, що одержувачу прибуло відправлення - запчастини, а саме - капот. Вид упаковки: стрейч-плівка, повітряно-пухирчата плівка, обрешетування. Стан зовнішньої упаковки: нова, розірвана. Стан вмісту відправлення капот має пошкодження вм`ятину в центрі запчастини та зігнутий лівий кут. Місце пошкодження вантажу та упаковки не збігаються. Копію акту одержувач отримав. Таким чином, в ході огляду сторонами було встановлено, що товар перевозився в цілій, неушкодженій упаковці. Жодних слідів механічного впливу на відправлення, які б відповідали пошкодженню, сторонами не виявлено, про що свідчить складений акт приймання-передачі. Вважає, що вина перевізника у пошкодженні вантажу відсутня, оскільки пошкодження відбулось не під час перевезення та поза межами відповідальності перевізника. Вказує, що відповідно до п. 15.1 Наказу Міністерства транспорту України N 363 від 14.10.97 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (надалі - Правила): у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом. Тобто єдиним належним та допустимим доказом стану вантажу є саме акт, яким встановлено непорушний стан упаковки відправника, що свідчить про належне виконання своїх обов`язків перевізником. Позивач звернувся до Відповідача з претензією про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження вантажу на суму оголошеної вартості вантажу. У задоволенні претензії відповідачем було відмовлено, виходячи з того, що відправлення при прийманні не оглядалось, виявлені пошкодження упаковки не відповідають пошкодженню предмета. Жодного належного доказу, який би встановлював розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу, позивачем не надано. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 9.04.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Нова пошта» було укладено договір перевезення вантажу (інтернет документ, експрес-накладна була створена відправником самостійно, через особистий кабінет в додатку до телефону) згідно експрес-накладної № 20450222410381. Згідно до умов договору перевізник зобов`язався доставити товар з відділення № 5 в м. Бахмут до відділення № 2 у м. Кривий Ріг Попову Олегу. Оголошена вартість вантажу вказана відправником у розмірі 9\~600 грн. Повний опис відправлення визначено - запчастини (а.с.21). Відносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки згідно його преамбули, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно ст. 5\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. У відповідності до ст. 4\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Вантаж позивач передав для перевезення у запакованому стані у власній упаковці: гофрокартон, плівка-повітрянопухирчата, стрейч-плівка. Огляд стану упаковки на цілісність, проведено лише зовні. Вміст не перевірявся. Вантаж було доставлено одержувачу [PERSON] 14.04.2020. При огляді вантажу між отримувачем та представником ТОВ «Нова Пошта» було складено Акт приймання-передачі від 14.04.2020. Оскільки отримувач відмовився отримувати вантаж, відправником було замовлено повернення вантажу. Вантаж було повернуто по експрес-накладній № 59000520980690 від 7.06.2020 року відправнику. 23.09.2020 року [PERSON] забрав вантаж та сплатив послуги з доставки. Під час видачі відправлення за експрес-накладною № 59000520980690 обрешетування було демонтовано та утилізовано. Позивач звернуся до відповідача з претензією, згідно якої просив компенсувати вартість вантажу. Відповідно до відповіді ТОВ «Нова пошта» № 07580 від 24.04.2020 року позивачу було повідомлено, що 09 квітня 2020 року по експрес-накладній № 20450222410381 [PERSON] здійснив відправлення вантажу для [PERSON] . При огляді відправлення між отримувачем та представником ТОВ «Нова Пошта» було складено Акт приймання-передачі від 14 квітня 2020 року. В зазначеному акті зафіксовано неспівпадіння місць пошкодження вантажу та упаковки. Повідомлено про те, що пунктом 7.2.8 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень передбачено, що Експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також у випадку, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з ушкодженнями відправлення. Повідомлено про те, що в результаті службового розслідування було встановлено, що вина перевізника у пошкодженні вантажу не встановлена. А тому [PERSON] було відмовлено в задоволенні претензії (а.с.8). Згідно зі ст.ст.\~11,\~626,\~630,\~634,\~638,\~901,\~929,\~934,\~935 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (змовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Клієнт або експедитор має право відмовитися від договору транспортного експедирування, попередивши про це другу сторону в розумний строк. Сторона, яка заявила про таку відмову, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки, завдані їй у зв`язку із розірванням договору. Очевидним є те, що відносини між позивачем та ТОВ «Нова пошта» виникли з публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень. Судом встановлено, що на офіційному сайті ТОВ «Нова Пошта» розміщений публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень. Відносини сторін регулюються нормами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта». Згідно з умовами Договору ТОВ «Нова Пошта» пропонує необмеженому колу осіб отримати послуги з організації перевезення відправлень відповідно до положень цього Договору. Оскільки укладений між позивачем і ТОВ «Нова пошта» публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень є договором приєднання в розумінні\~ст.634 ЦК України, тому принцип свободи договору контрагентів не порушується. При складанні експрес-накладної № 20450000410381 від 09.04.2020 позивач, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, розміщеного на офіційному сайті http://novaposhta.ua. Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта», прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора. Шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для організації його перевезення, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника. П. 7.2.13 Публічного договору визначає, що Експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. Згідно ч.2\~ст.\~917\~ЦК України відправник повинен пред`явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог. Вантаж позивача було прийнято для перевезення за розміром та вагою в упаковці Відправника. Відповідно до п. 15.1. Наказу Міністерства транспорту України N 363 від 14.10.97 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом. Відповідно до п. 7.2.8 Публічного договору експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення. Згідно п. 7.2.9 Договору відповідальність Експедитора за збереження відправлення припиняється з моменту його видачі Одержувачу та після підписання останнім експрес-накладної. Акт приймання-передачі (у якому фіксуються пошкодження відправлення, нестача тощо), складений після передачі відправлення Одержувачу, вважається недійсним. Згідно ст. 924\~ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування і ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема, внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення і інших обставин, передбачених законом. Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - це доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення. Перевізник відповідає при наявності його вини (частина перша\~статті 924 ЦК України) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга\~статті 924 ЦК України). Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника. Тобто, перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин; перевізник не міг запобігти цим обставинам. Законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності. Представник відповідача вказує, що обов`язок Перевізника перевіряти стан вантажу у пакуванні, його цілісність, комплектність чи справність чинним законодавством не встановлено, оскільки пересилатись може як цілісний вантаж, так і пошкоджений для ремонту чи на запчастини, вантаж може мати приховані дефекти чи пошкодження. Перевізник не є спеціалістом-товарознавцем для визначення стану вантажу та відповідності його домовленості між Відправником та Одержувачем. Зазначає, що вантаж було доставлено одержувачу 14.04.2020. При огляді вантажу між отримувачем та представником ТОВ «Нова Пошта» було складено Акт приймання-передачі від 14.04.2020, згідно якого встановлено, що місце пошкодження вантажу та упаковки не збігаються, а тому в ході огляду сторонами було встановлено, що товар перевозився в цілій, неушкодженій упаковці. Жодних слідів механічного впливу на відправлення, які б відповідали пошкодженню, сторонами не виявлено про що свідчить складений акт приймання-передачі. А тому вина перевізника у пошкодженні вантажу відсутня, оскільки пошкодження відбулось не під час перевезення та поза межами відповідальності перевізника. Крім того, наголошує, що позивачем не доведена сума шкоди, жодного належного доказу який би встановлював розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу, позивачем не надано. Згідно п. 134 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затверджений\~постановою Ради\~Міністрів Української\~РСР від\~27.06.1969\~за №\~401 (чинний) автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері), тобто упаковці, зі справними пломбами вантажовідправника, а штучний вантаж зі справним захисним маркуванням, бандеролями, пломбами вантажовідправника або виготовлювача. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. № 6\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Передавши вантаж для перевезення, відправник погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта» та Умовами надання послуг ТОВ «Нова пошта». Погодившись на відправлення вантажу, шляхом доставки його ТОВ «Нова пошта», позивач також є учасником правовідносин, на які поширюються умови Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, а також Умови надання цих послуг ТОВ «Нова пошта». Відповідно до положень\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підтвердження вини відповідача у пошкодженні вантажу, позивачем було надано світлини з зображенням запакованого відправлення. Між тим, на світлинах відсутні ознаки, які б дозволили встановити місцезнаходження вантажу, дату та час фотографування, на запакуванні відсутній номер експрес-накладної. Натомість представником відповідача надані світлини, на яких зафіксовано стан обрешетування вантажу. Стан пошкодження вантажу, що зображено на світлині, не збігається з пошкодженням пакування. Суд вважає, що стороною позивача не доведено та судом в ході розгляду справи не встановлено наявність вини відповідача, оскільки при огляді вантажу між отримувачем та представником ТОВ «Нова Пошта» було складено Акт приймання-передачі від 14.04.2020, згідно якого встановлено, що місце пошкодження вантажу та упаковки не збігаються, а тому в ході огляду сторонами було встановлено, що товар перевозився в цілій, неушкодженій упаковці. Протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між його поведінкою (діями) та завданими позивачу збитками позивачем не доведено, а тому правових підстав щодо настання для ТОВ «Нова Пошта» наслідків у вигляді відшкодування шкоди\~\~не вбачається. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України»\~(Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, незважаючи на наявну можливість, позивачем не надано суду достовірних, належних та достатніх доказів в підтвердження заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем не були доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.3\~ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~позивач був звільнений від сплати судового збору. Оскільки при подачі цього позову позивач був звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позовних вимог суд відмовляє, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed