Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до заяви, відповідач з 07.02.2005 року є членом кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 28.08.2013 року між Філіалом №2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір №7590/13-Ф2, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., який зобов'язався повернути протягом 18 місяців, з виплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому [PERSON] у порушення умов кредитного договору зобов'язання перед кредитною спілкою не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 26.10.2016 року утворилась заборгованість в сумі 3609,62 грн.., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість разом із витратами по зверненню до суду за захистом порушеного права. У судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності, не з'явилася, надавши заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з [PERSON] на користь КС «Азовська кредитна компанія» суму заборгованості, яка станом на 26.10.2016 року складає 3609,62 грн.., з яких: 3203,85 грн. - залишок за кредитом; 405,77 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, а також судові витрати в розмірі 1378,00 грн, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитного договору №7590/13-Ф2 від 28 серпня 2013 року Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» надала [PERSON] кредит на суму 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за його використання у розмірі 0,13% на суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком погашення на 18 місяців, на умовах погашення кредиту, передбаченого кредитним договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №7590/13-Ф2 від 28 серпня 2013 року, станом на 26.10.2016 року вбачається, що загальна сума боргу відповідача перед Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» становить 3609,62 грн.., з яких: 3203,85 грн. - залишок за кредитом; 405,77 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом. Відповідно до п.2.1 кредитного договору плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у визначені договором терміни, з розрахунку 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредітом. Нарахування відсотків нараховується з наступного дня після отримання кредиту, та припиняється в день остаточного розрахунку по ньому. Згідно п.2.4 кредитного договору кошти, отримані від позичальника (планові платежі), спрямовуються в першу чергу на погашення відсотків за користування кредитом. Частина суми, яка залишилася після погашення відсотків, направляється на погашення суми кредиту. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодав ства України. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визна чених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно до ст.615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно до ст.651 та ч.5 ст.653 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у відповідача перед кредитною спілкою відповідальності за кредитним договором №7590/13-Ф2 від 28 серпня 2013 року та зобов'язання з погашення сформованої заборгованості, тому є достатні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 3609,62 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі ст.ст.526,530,610-612,615,625,651,653,1048,1054 ЦК України,

Outcome: approved