Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики від 08.09.2016 року , з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 83 395,21 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору позики , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] , за р. №1102, відповідач 08.09.2016 року отримав від позивача 80\~172,92 гривень , строком до 01 грудня 2016 року. У встановлені згідно договору позики строки відповідач свої зобов,язання не виконав , грошові кошти не повернув . У зв,язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 80 172,92 грн. , індекс інфляції 2 405,19 грн., три відсотка річних - 817,10 грн. Позивач в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимог підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи , пришов до висновку , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 08.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №1102, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 80172,92 грн, що еквівалентно 3000,00 дол. США за офіційним валютним курсом НБУ встановленим на момент укладання даного договору , а саме на 08.09.2016 року ,який складає 2672,4306 грн. за 100 дол. США. Відповідно до умов договору позики відповідач зобов,язався повернути позивачу грошові кошти в сумі 80172,92 грн. до 01 грудня 2016 року включно . Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов′язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог договору. Якщо у зобов′язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Таким чином суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики грошових коштів у розмірі 80172,92 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Три відсотка річних від простроченої суми складає 817,10 грн., які також підлягають стягненню з відповідача. Позивач надав розрахунок індексованої суми, який повною мірою відповідає встановленим індексам інфляції. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму боргу за договором позики 80172,92 грн., 3% річних від простроченої суми 817,10 грн. та індексовану суму від прострочення боргу у розмірі 2405,19 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved