Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЗАЗ-техснаб», [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за Договором факторингу № 2665-корп-фк від 25.06.2008 р. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25.06.2008 р. між ЗАТ «ПриватБанк», ТОВ «ЗАЗ-техснаб» та ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» було укладено Договір факторингу № 2665-корп-фк. Відповідно до п.1.1 Договору факторингу Банк зобов»язався передати в розпорядження ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» за плату грошові кошти, а завод уступив ВАТ «Приватбанк» право грошової вимоги, що виникне в майбтньому до ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за зобов»язаннями з поставки товару, що випливають з укладеного між ВАТ «Київський завод гумових і латексних виробів» та ТОВ «ЗАЗ-техснаб» Договору поставки № 8 від 28.09.2007 р. та зазначеними у реєстрах поставок товарів, що є невід»ємною частиною Договору факторингу, у порядку та на умовах, передбачених Договором факторингу. Згідно з п.1.3 Договору факторингу встановлено, що ліміт факторингових операцій дорівнює 3000000 гривень. Відповідно до п.2.2 Договору факторингу Банк надав в розпорядження ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» кошти в сумі, що підлягали оплаті ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за здійснені поставки, але не більше суми встановленого ліміту на рахунок заводу. Позивач посилається на те, що 24.09.2008 р., 25.09.2008 р. Банк надав в розпорядження ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» грошові кошти в сумі 1625277,84 гривні двома платежами для оплати за здійсненими поставками, зазначеними в Реєстрі № 03 від 23.09.2008 р. поставок за Договором поставки № 8 від 28.09.2007 р. 26.09.2008 р. Банк надав ВАТ «Київський завод гумових і латексних виробів» грошові кошти в сумі 1 374 722,16 гривень для оплати за здійсненими поставками, зазначеними в Реєстрі № 04 від 25.09.2008 р. поставками за Договором № 8 від 28.09.2007 р. Однак, позивач посилається на те, що ТОВ «ЗАЗ-техснаб» не виконав свої зобов»язання за Договором факторингу і 23.12.2008 р., 24.12.2008 р. платежі за Договором поставки № 8 від 28.09.2007 р. в сумі 3000000 гривень було винесено на рахунок простроченої заборгованості. Відповідно до п.4.9 Договору факторингу у випадку порушення ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» зобов»язань зі здійснення платежів за Договором поставки № 8 від 28.09.2007 р. Товариство сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Загальна сума заборгованості ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за Договором факторингу складає 2981094,05 гривень. Також позивач в обгрунтування свого позову зазначає, що в забезпечення виконання зобов»язань ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за договором про здійснення факторингу № 2665-корп-фк від 25.06.2008 р. був укладений Договір поруки з [PERSON] № 2665-2 від 25.06.2008 р. За умовами данного договору поруки поручитель, як солідарний боржник, відповідає перед кредитором за виконання обов»язків Боржника за Договором факторингу в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату вартості товару, зазначену в Договорі поставки, сплату пені, штрафів, відшкодування збитків. На підставі положень ст.ст.1072, 1088, 553, 554 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу за Договором факторингу в розмірі 2981094,05 гривень в судовому порядку. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача - ТОВ «ЗАЗ-техснаб» в судове засідання не з»явився. Підприємство повідомлялось судом за місцем реєстрації юридичної особи, однак судова повістка не була вручена в зв»язку з вибуттям адресата. На підставі положень ст.ст.74, 77 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду, в зв»язку з чим суд вважє за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині вимог до його довірителя, посилаючись на те, що відповідно до Договору поруки [PERSON] поручився перед ЗАТ «ПриватБанк» за виконання ТОВ «ЗАЗ-техснаб» своїх зобов»язань за Договором про проведення факторингу від 25.06.2008 р. № 2665-корп-фк, згідно з яким Фактор надав Боржнику кошти в сумі 3000000 гривень, а Боржник зобов»язаний повертати кошти в строк до 90 днів з моменту виникнення зборгованості на протязі до 25.06.2009 р., сплачувати за його користування у період до 28 числа кожного місяця відсотки, виходячи з відсоткової ставки 5,38% до 90 календарних днів від дати складання Реєстра поставки товарів та винагороди за кредитне обслуговування у розмірі 0,1 % від суми встановленого ліміту, а у випадку порушення строків повернення коштів - сплачувати подвійну облікову ставку НБУ у дату сплати процентів, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки у відповідності, порядку та строки, зазначені в Договорі факторингу. Тобто, як зазначив представник відповідача, [PERSON] зобов»язався відповідати солідарно з ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за повернення наданих останньому коштів в сумі 3000000 гривень та сплачувати інші передбачені Договором платежі. Інших зобов»язань [PERSON], як поручитель, на себе не брав. Оскільки предмет договору є його істотною умовою, яка погоджується сторонами, то відповідно до вимог цивільного законодавства одностороннє поширення Договору поруки на інші зобов»язання або інших боржників не допускається. А оскільки позивачем не доведено, що Банк надав ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» грошові кошти в сумі 3000000 гривень, то відповідно відсутні і будь-які зобов»язання у поручителя. Вислухавши сторонни, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2008 р. між ЗАТ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк»), як Фактором, ТОВ «ЗАЗ-техснаб», як Боржником, та ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів», як Клієнтом, було укладено Договір факторингу № 2665-корп-фк. Відповдно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ст..1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до п.1.1 Договору факторингу Банк зобов»язався передати в розпорядження Клієнта - ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів», за плату грошові кошти, а Клієнт уступає Фактору право грошової вимоги, що виникне в майбутньому до Боржника:ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за зобов»язаннями з поставки товару, що випливають з укладеного між Клієнтом і Боржником Договору поставки № 8 від 28.09.2007 р. та зазначеними у реєстрах поставок товарів, що є невід»ємною частиною Договору факторингу, у порядку та на умовах, передбачених Договором факторингу. Згідно з п.1.3 Договору факторингу Фактору передаються права вимоги до Боржника за договором поставки з оплати за відвантажений Клієнтом товар на суму прийнятих до факторингу поставок товару, зазначених у Реєстрах до данного договору. Фактор надає за плату Клієнту грошові кошти в розмірі сум рахунків-фактур за здійсненою (ними) поставкою (ами), зазначеною (ими) у Реєстрі, у термін і на рахунок, передбачені п.2.2, але не більше встановленого ліміту, що дорівнює 3000000 гривень. Фактор надає в розпорядження Клієнта грошові кошти в сумі, що підлягають оплаті Боржником за здійснені постачання, але не більше Ліміту, зазначеного в п.1.3, на рахунок Клієнта № [NUMBER]. Відповідно до данного договору Фактор набуває, а Клієнт передає усі права вимоги грошових коштів від Боржника, що виникають у період з початку дії данного договору до 28.03.2009 р., строки оплати яких настануть за договором поставки, при дотриманні умов, зазначених в Договорі. В силу положень п.2.3 Договору Факторингу Клієнт зобов»язався передати Фактору за актами приймання-передачі документи, що засвідчують права вимоги Клієнта до Боржника, в строк не пізніше 3-х календарних днів з дати надання Фактору документів, що підтверджують відвантаження товару, підписати Реєстр, що містить дані про обсяги, ціну і строки оплати поставки в межах ліміту і в строки, зазначені у договорі, виплачувати Фактору винагороду за кредитне обслуговування, у випадку, якщо після виплати Фактором на рахунок Клієнта суми, що підлягає оплаті Боржником за здійснені поставки, Боржник здійснить платіж на користь клієнта в розрахунок за поставлені товари, право вимоги грошових коштів за якими відступлено Фактору на умовах данного Договору, перерахувати на рахунок у банку, зазначений в п.2.4.4.4, отриману від Боржника суму, не пізніше наступного банківського дня від дати її зарахування на поточний рахунок Клієнта. Боржник зобов»язався відповідно до ст.1082 ЦК України платежі за договором поставки № 8 від 28.09.2007 р. здійснити на рахунок кредитора: [NUMBER]. Одержувачем платежів є ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів». Відповідно до п.2.4.4 Договору факторинуг Фактор зобов»язався відкрити рахунок № [NUMBER] для оплати Клієнту відступлених грошових вимог з оплати поставлених товарів за договором поставки та № [NUMBER] для оплати Боржником відступлених грошових вимог з оплати поставлених товарів за договором поставки. В ході розгляду Київським апеляційним господарським судом справи за позовом ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» до ПАТ «ПриватБанк» про визнання недійсним Договору поруки № 2665-1 від 25.06.2008 р., який був укладений між ПАТ «ПриватБанк» та ВАТ Київський завод гумових та латексних виробів» в забезпечення виконання ТОВ «ЗАЗ-техснаб» умов Договору факторингу» було встановлено, що ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за Договором факторингу стало зобов»язаним перед ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів», оскільки Товариство повинно було перераховувати кошти на рахунок [NUMBER], одержувачем платежів за яким є ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів». Постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2010 р. у даній справі залишена без змін відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 18.10.2010 р. В силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення не підлягають доказуванню в інших справах. Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору поставки № 8 від 28.09.2007 р. ВАТ «КЗГЛВ» поставило ТОВ «ЗАЗ-техснаб» 22.09.2008 року товар на загальну суму 1625277,84 гривні, 24.09.2008 р. - на загальну суму 1374722,16 гривень, а всього на суму 3000000 гривень, що підтверджується реєстром постачань № 3 від 23.09.2008 р. та реєстром постачань № 4 від 25.09.2008 р., податковими та видатковими накладними. Відповідно до Договору поставки № 8 від 28.09.2007 р. та Додаткової угоди № 1 до нього від 30.09.2007 р., укладеного між ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» та ТОВ «ЗАЗ-Техснаб», Постачальник зобов»язався поставити а Покупець прийняти й оплатити ущільнювачі у кількості, якості й асортименті, заначеним у специфікаціях які виставляються Покупцем і є частиною цього договору з моменту їх підписання повноважними представниками Сторін. Покупець зобов»язаний сплатити Продавцю за поставлений Товар згідно зі специфікацією, рахунком-фактурою, тощо не пізніше 90 календарних днів (якщо інше не буде погоджено Сторонами додатково) з моменту отримання цієї партії у власніть. У випадку прострочення сплати за поставлений Товар Покупець зобов»язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від несплаченої вчасно суми за кожний день такого прострочення. Оскільки Договір факторингу № 2665-корп-фк від 25.06.2008 р. є похідним від Договору поставки № 8 від 28.09.2007 р., то відповідно Фактор мав право отримати право грошової вимоги до ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» в розмірі та на умовах, передбачених Договором поставки № 8. Судом встановлено, і про це зазначає позивач у своїй позовній заяві, що ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» перерахувало кошти на рахунок ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» грошові кошти в сумі 1625277,84 та в сумі 1374722,16 гривень за здійсненими поставки за Договором поставки № 8, що підтверджується випискою з рахунку ТОВ «ЗАЗ-техснаб» № [NUMBER]. Відповідно до п.2.3.9 Договору факторингу у випадку, якщо після виплати Фактором н рахунок Клієнта суми, що підлягає оплаті Боржником за здійснені поставки, згідно з п.п. 2.2. 2.4.3, Боржник здійснить платіж на користь Клієнта в розрахунок за поставлені товари право вимоги грошових кошів за якими відступлено Фактору на умовах данного догвоору, Клієнт (ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» зобов»язаний перерахувати на рахунок у банку, зазначений п.2.4.4..4, отриману від Боржника суму не пізніше наступного банківського дня від дати її зарахування на поточний рахунок Клієнта. Виходячи з викладеного, а також беручи до уваги те, що ПАТ «ПриватБанк» на момент розгляду даної справи не довів належними доками свої вимоги в частині наявності заборгованості в розмірі 2981094,05 гривень у ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» перед Банком, з врахуванням встановлених Київським апеляційним господарським судом обставин щодо фактичного виникнення зобов»язань за Договором факторингу від 25.06.2008 р. у Боржника перед Клієнтом, а не перед Фактором, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «ПриватБанк» до ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» є необгрунтованими і недоведеними, а тому не можуть бути задоволені. Судом встановлено, що 25.06.2008 р. між ПАТ «ПриватБанк», як Фактором, та [PERSON], як Поручителем» був укладений Договір поруки № 2665-2. Відповідно до п.1 даного Договору [PERSON] поручився перед ЗАТ «ПриватБанк» за виконання ТОВ «ЗАЗ-техснаб» своїх зобов»язань за Договором про проведення факторингу від 25.06.2008 р. № 2665-корп-фк, згідно з яким Фактор надав Боржнику кошти в сумі 3000000 гривень, а Боржник зобов»язаний повертати кошти в строк до 90 днів з моменту виникнення зборгованості на протязі до 25.06.2009 р., сплачувати за його користування у період до 28 числа кожного місяця відсотки, виходячи з відсоткової ставки 5,38% до 90 календарних днів від дати складання Реєстра поставки товарів та винагороди за кредитне обслуговування у розмірі 0,1 % від суми встановленого ліміту, а у випадку порушення строків повернення коштів - сплачувати подвійну облікову ставку НБУ у дату сплати процентів, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки у відповідності, порядку та строки, зазначені в Договорі факторингу. Згідно з ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. В силу положень ст.509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляються. Тобто, аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що зміст зобов»язань є однією із істотних умов Договору, яка погоджується сторонами і саме відповідно до цього сторонни беруть на себе зобов»язання виконати умови укладеного Договору, які визначені в ньому, і несуть відповідальність за їх невиконання. Одностороння зміна умов Договору не допускається, якщо це не передбачено самим договором або законом. Відповідно до Договору поруки № 2665-2 від 25.06.2008 р. [PERSON] поручився за виконання ТОВ «ЗАЗ-Техснабом» своїх зобов»язань по поверненню наданих ПАТ «ПриватБанк» коштів в сумі 3000000 гривень, сплачувати винагороди, пеню, штрафи та інші плажеті. Саме зазначені умови становлять зміст зобов»язань Поручителя [PERSON] Оскільки в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження надання ПАТ «ПриватБанк», як Фактором, ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» грошових коштів в сумі 3000000 гривень, і не доведена наявність заборгованості у Товариства по поверненню цих коштів ПАТ «ПриватБанк», суд вважає, що у [PERSON] на момент розгляду справи не виникло зобов»язань, як у солідарного боржника за Договором поруки, на повернення цих коштів в зв»язку з чим вимоги позивача до [PERSON] не можуть бути задоволені. Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що обов»язки поручителя [PERSON] виникають із зобов»язань ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» за Договором факторингу № 2665-корп-фк від 25.06.2008 р., оскільки обов»язки ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» за Договором факторингу не є тотожними обов»язкам Товариства, що викладені в Договорі поруки, і за які поручився [PERSON] Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.3, 10, 88, 209, 210, 213,215 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed