Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення з-під арешту належного йому нерухомого майна, який накладено 15 листопада 2005 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, правонаступником якого є третя особа в справі. В позові зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яке набрало законної сили, задоволений позов [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання дитини. Під час виконання зазначеного рішення постановою Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ від 15.11.2005 року у виконавчому провадженні № 3434399 накладений арешт на все належне позивачеві майно та оголошено про заборону його відчуження. На теперішній час у позивача немає заборгованості за виконавчим листом, у відділі державної виконавчої служби відсутнє відповідне виконавче провадження. Наявність арешту, накладеного в забезпечення ефективності виконавчих дій, у відсутність виконавчого провадження порушує права позивача як власника, у звязку з чим він просить звільнити його з-під арешту. В судове засідання позивач не зявився. Його представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи, у звязку з чим суд в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України знаходить за можливе вирішувати справу без участі позивача і його представника. Представник відповідача, належним чином повідомленої про час та місце вирішення справи, до суду не зявився, що за умови згоди представника позивача, висловленої в письмовій заяві, є підставою для ухвалення заочного рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення справи, до суду не зявився, повідомлення про згоду на участь у справі не надав. Зазначені обставини в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для вирішення спору у відсутність представника третьої особи. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачу належить право власності на будинок № 80 по вул. Радищева в м. Запоріжжі (а. с. 15-17). На підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ від 15.11.2005 року накладений арешт на майно боржника під час здійснення виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини (а. с. 20). 5 квітня 2007 року виконавчий лист повернуто стягувачу. Повторно на виконання до Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ вказаний виконавчий лист не надходив. В силу ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном. Оскільки, як випливає із змісту ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника накладається під час виконання судового рішення, між тим виконавчі дії з виконання рішення суду на користь [PERSON], як встановлено судом, завершені, суд знаходить підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб та звільнення з-під арешту його майна. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved