Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення збитків, трьох відсотків річних та пені. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС №337557 на праві власності належить автомобіль «Фольксваген», державний номер [NUMBER]. 23.09.2014 року з вини відповідача [PERSON], що керував автомобілем «Мерседес», державний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача заподіяно механічні пошкодження. Вина водія [PERSON] підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована на підставі полісу №АІ/0489504 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Аско-Медсервіс», тому страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 20335,82 гривні. Позивач зазначив, що оскільки фактичні витрати з врахуванням зносу на ремонт пошкодженого автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER], згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження №ZUZU15-1 від 16.03.2015 року становили 49081,87 гривень, що значно перевищує, сплачену суму страхового відшкодування у сумі 20335,82 гривні, тому рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року по цивільній справі №199/2656/15-ц (2/199/1659/15) з відповідача [PERSON] була стягнута сума матеріальних збитків 47872,99 гривень, з яких: майнова шкода у розмірі 47729,81 гривень разом, судові витрати - 143,18 гривень; з [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» стягнуто матеріальних збитків 29571,63 гривень, з яких матеріальна шкода 29496,05 гривень, судові витрати 75,58 гривень. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2016 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року, ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2015 року залишені без змін, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року набрало чинності. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» 09.08.2016 року здійснило виплату коштів у сумі 29571,63 гривень, у свою чергу [PERSON] до теперішнього часу заборгованість у сумі 47872,99 гривень не погасив. Позивач зазначає, що через невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань по відшкодуванню завданої шкоди йому завдано збитків у вигляді інфляційних втрат у розмірі 30590,84 гривень та 3% річних у сумі 3002,23 гривні за період з 24.09.2014 року по 25.10.2016 року. Також у звязку з неналежним невиконанням відповідачем [PERSON] «СК «АСКО-Медсервіс» зобовязання з виплати страхового відшкодування за період з 28.03.2015 року по 09.08.2016 року позивач зазнав інфляційних втрат, які разом з 3% річних та пенею становлять 26835,17 грн.. Посилаючись на те, що спірні правовідносини виникли з грошових зобовязань, прострочка виплати яких передбачає застосування штрафних санкцій у вигляді індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також сплати пені у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочки виплати страхового відшкодування, тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] збитки від інфляції у сумі 30590,84 грн., 3% річних у сумі 3002,23 гривні; з відповідача [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» збитки від інфляції у сумі 7366,26 гривень, 3% річних у сумі 1215,27 гривень, пеню у сумі 18253,61 гривні, а також понесені витрати по справі стягнути з обох відповідачів. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, просив розглянути справу у відсутність його представника, проти позовних вимог заперечував, просив у позові відмовити повністю, в наданих запереченнях посилався на відсутність прострочки виплати різниці у сумі 29571,63 гривні, між виплаченою сумою страхового відшкодування у сумі 20335,8 гривень та фактичним витратами встановленими згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року на суму 49081,87 гривень, посилаючись на строк виплати страхового відшкодування регламентовані вимогами п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який становить від 15 до 90 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування, а також на дату 17.06.2016 року, як на дату отримання копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав від 04.04.2016 року, тому вважав строки виплати страхового відшкодування [PERSON] «Страховою компанією «АСКО-Медсервіс» не порушеними, а позовні вимоги до страхової компанії безпідставними. Також представник відповідача зауважив на пропущення позивачем строку позовної давності в один рік, що застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС №337557 на праві власності належить автомобіль «Фольксваген», державний номер [NUMBER]. 23.09.2014 року з вини відповідача [PERSON], що керував автомобілем «Мерседес», державний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача заподіяно механічні пошкодження. Вина водія [PERSON] підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована 0489504 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» на підставі полісу №АІ/, тому страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 20335,82 гривні. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року по цивільній справі №199/2656/15-ц (2/199/1659/15) з відповідача [PERSON] була стягнута сума матеріальних збитків 47872,99 гривень, з яких: майнова шкода у розмірі 47729,81 гривень разом, судові витрати - 143,18 гривень; з [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» стягнуто матеріальних збитків 29571,63 гривень, з яких матеріальна шкода 29496,05 гривень, судові витрати 75,58 гривень. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2016 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року, ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2015 року залишені без змін, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року набрало чинності. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» здійснило виплату, стягнутих за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 12.08.2015 року коштів у сумі 29571,63 гривень, 09.08.2016 року, відповідач [PERSON] до теперішнього часу не здійснив виплату, стягнутих з нього за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 12.08.2015 року коштів у сумі 47872,99 гривень. Відповідно до ч.3,4\~ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини;\~вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Статтею 6 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно із пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У відповідності до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п.1-3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який построчив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. За ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. П. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 зазначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу\~інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625\~ЦК). Також, відповідно до узагальнення судової практики Верховного Суду України від 11.11.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. До посилань відповідача [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» на своєчасність виплати страхового відшкодування, призначеного за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року, яке було здійснено в межах строків регламентованих вимогами п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд ставиться критично, оскільки дані терміни відносяться до позасудового вирішення питання виплат відшкодування, а необхідність прийняття відповідного рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати), визначеного п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) розглядається в судовому порядку, зумовлена загальними умовами виконання рішення суду з урахуванням строку набрання ним чинності. у даному випадку страховик [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачу, у звязку з чим позивач був змушений звернутись до суду з позовом, тому суд вважає, що строк виплати недоплаченого страхового відшкодування відповідачем [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» настав з дня часткової виплати страхового відшкодування у сумі 20335,82 гривень, а саме з 28.03.2015 року Згідно з наданим позивачем розрахунком, пеня, яка підлягає стягненню з відповідача ПРАТ «СК «АСКО-Медсервіс» за період прострочення з 28.03.2015 року по 09.08.2016 року, складає 18253,61 грн. З урахуванням викладеного суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача інфляційні втрати за період прострочення з 24.09.2014 року по 25.10.2016 року (763 дні) у сумі 30590,84 грн. та 3% річних у сумі 3002,23 грн. З відповідача ПРАТ «СК «АСКО-Медсервіс» на користь позивача суд вважає стягнути за період прострочення з 28.03.2015 року по 09.08.2016 року (500 днів) інфляційні втрати у сумі 7366,29 грн., 3 % річних у сумі 1215,27 грн. та пеню у сумі 18253,61 грн. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає стягнути з [PERSON] та [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» судові витрати по сплати судового збору у сумі 604,28 гривень - по 302,14 гривень з кожного.

Outcome: approved