Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1821112,02 грн. за прострочення виконання договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна, за період з 03.03.2013 року по 03.03.2014 року, а також моральну шкоду - 100000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02 березня 2007 року між ним та відповідачем був укладений договір № 207 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна, який на підставі п.1.1 за своїм правовим змістом є договором купівлі-продажу майнових прав. Об»єктом будівництва є однокімнатна квартира, будівельний номер 34, загальною площею 45,69 кв.м., що повинна бути розташована на 9 поверсі, в секції № 1 житлового будинку № 7 об»єкту будівництва за адресою: [ADDRESS] вартістю 166311 грн. За умовами договору ТОВ «Чорномор'є Плюс» повинно було збудувати та здати в експлуатацію будинок до 2 кварталу 2008 року. На виконання умов договору він сплатив 166311 грн., тобто свої зобов»язання виконав. Але відповідачем житловий будинок до теперішнього часу не збудований, свої зобов»язання відповідач не виконав. Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору, просить стягнути з нього пеню у розмірі 1821112,02 грн. за прострочення виконання договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна, за період з 03.03.2013 року по 03.03.2014 року. Позивач також зазначає, що він переніс моральні страждання - протягом тривалого часу його не сповіщали про закінчення будівництва, внаслідок чого він став недобре себе почувати, погіршився стан його здоров»я, до лікарні звернутися не мав можливості, оскільки всі грошові кошти були вкладені у будівництво. Моральну шкоду він оцінює в 100000 грн. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав і пояснив, що позивач виконав умови договору, сплатив 166311 грн., а відповідач до теперішнього часу будівництво будинку не завершив, чим порушив умови договору. Також пояснив, що розрахунок пені зроблений за один рік до дня звернення до суду з позовом. Представник відповідача до судового засідання неодноразово не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про день розгляду справи, повідомлення про причини неявки від нього не надходило. Від представника відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, в якій він просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених в запереченні. Вислухавши пояснення представників позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а ст. 629 вказаного Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено у судовому засіданні, 02 березня 2007 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорномор'є Плюс» був укладений договір № 207 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна, відповідно до якого відповідач повинен збудувати та здати в експлуатацію однокімнатну квартиру загальною площею 45,69 кв.м., розташовану на 9 поверсі в секції № 1 жилого будинку [ADDRESS] та здати об'єкт в експлуатацію у другому кварталі 2008 року. На виконання умов договору позивач сплатив 166341 грн., що підтверджується платіжними дорученнями - від 06 березня 2007 року на суму 49893,48 грн., № 2 від 10 квітня 2007 року на суму 29104,53 грн., № 3 від 10 липня 2007 року на суму 29104,53 грн., № 4 від 09 жовтня 2007 року на суму 29104,53 грн., № 5 від 12 лютого 2008 року на суму 29104,53 грн. (а.с. 13-21), тобто позивачем умови договору виконані в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав до теперішнього часу, оскільки об'єкт будівництва, передбачений вказаним договором, не побудований та не введений в експлуатацію. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення пені за прострочення виконання зобов'язань підлягає задоволенню. Згідно ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи, якщо інше не передбачено законодавством. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня за невиконання умов договору № 207 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна у розмірі 1821112,02 грн. ( 166311,60 грн. х 0,03% х 365 днів), за період з 03.03.2013 року по 03.03.204 року. При цьому суд вважає, що не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, викладені в запереченні, в тій частині, що минули строки позовної давності, встановлені ч.2 ст. 258 ЦПК України, оскільки пеня стягнута за останній рік до дня пред»явлення позовної заяви - з 03.03.2013 року по 03.03.2014 року. В частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн. позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, тобто ця норма визначає загальне правило про можливість відшкодування завданої моральної шкоди у будь-якому випадку посягання на права учасника цивільних правовідносин. Згідно положень ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно положень ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, а ч.3 вказаної статті встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження перенесених моральних страждань, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно Закону України « Про захист прав споживачів»

Outcome: partial