Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки ? частину коштів, сплачених ним за Кредитним договором, який був укладений в під час перебування в шлюбі в інтересах сім'ї, в розмірі 230 481 грн. 95 коп.. Посилається в позові на те, що з березня 2003 року по травень 2015 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року шлюб був розірваний. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області було вирішено питання розподілу спільно нажитого майна та задоволено його зустрічний позов про стягнення з відповідачки ? частини заборгованості за Кредитним договором, укладеним у шлюбі. Дане рішення було скасовано рішенням Апеляційного суду Київської області в частині стягнення з відповідачки ? частини заборгованості за кредитом. Зазначає, що кредит був одержаний на придбання (створення) майна, яке належить до спільної сумісної власності подружжя, він був використаний в інтересах сім'ї, одержаний за згоди другого з подружжя - відповідачки, а тому обов'язок щодо повернення кредиту покладається на кожного з подружжя в рівних частках. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області встановлено, що спільне проживання та ведення спільного господарства ними, як подружжя, припинено в жовтні 2014 року. За період часу з жовтня 2014 року ним погашено залишок кредиту в розмірі 460 963грн. 90 коп. Виходячи з цього, отримання кредиту під час перебування в шлюбі з відповідачкою, зобов»язання по поверненню кредиту мають нести вони з відповідачкою в рівних частках, а тому просить стягнути з відповідачки половину сплаченої ним суми. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали. Відповідачка в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки не повідомила. Про наявність спору була проінформована, що підтверджується клопотанням про відкладення судового розгляду, призначеного на 05 серпня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та враховуючи думку позивача, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи . Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 01 березня 2003 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року шлюб сторін був розірваний. /а.с.6-7/ Відповідно до договору про надання споживчого кредиту №11128494000, укладеного 16 березня 2007 року між позивачем та Акціонерним інноваційним банком «Укрсиббанк», банк надав позивачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 140 000 доларів США. Для забезпечення виконання зобов'язання позичальником між Акціонерним інноваційним банком «Укрсиббанк» та відповідачкою 16 березня 2007 року був укладений Договір поруки №101594. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року було розділено майно подружжя і в порядку його розподілу стягнуто з відповідачки на користь позивача 136 891, 76 гр. - ? частину заборгованості за Кредитним договором. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2016 року рішення місцевого суду в цій частині було скасовано та відмовлено в позові, оскільки зобов»язання по Кредитному договору на час вирішення спору виконані не були. / а.с.13 - 17 / Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами, як подружжям, припинені в жовтні 2014 року. Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З довідки ПАТ »УкрСиббанк» №183 від 22 квітня 2016 року вбачається, що кредитні зобов»язання за укладеним договором позивачем, як боржником, виконані. З доданої позивачем виписки по рахунку та доданого розрахунку вбачається, що за період часу з жовтня 2014 року в погашення кредиту ним було сплачено 364 619 грн. 81 коп., 68 782 грн. 28 коп. відсотків а, разом сума до сплати - 433 701 грн. 06 коп. / а. с. 8 - 12 / Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім'ї. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз»яснено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Враховуючи викладене вище, встановлені рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року обставини, що стосуються укладеного між позивачем та банком Кредитного договору, які не підлягають доказуванню в силу ст.61 ЦПК України, виконання боргових зобов»язань перед банком позивачем, суд вважає його вимоги обгрунтованими. В той же час, з приведеного розрахунку вбачається, що за період часу з жовтня 2014 року позивачем на виконання умов договору було сплачено 433 701 грн. 06 коп., а тому до стягнення з відповідачки на його користь належить 216 701, 06 гр. Крім того, при ухваленні рішення судом також враховується наступне. Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Тобто, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Відповідачка, володіючи інформацією про наявність спору в провадженні суду, належним чином повідомлена про час розгляду справи, своїм правом не скористалася, проти вимог позивача заперечень не подала. В свою чергу надані позивачем докази відповідають вимогам, зазначеним у ст.ст.57-58 ЦПК України, і підстав сумніватися в них у суду немає. Враховуючи викладене вище, суд приходить до обгрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 167 грн. 06 коп.

Outcome: partial