Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 18.01.2017 року він звільнився з Товариства згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України. На час звільнення заборгованість по заробітній платі становила 13650грн., з вихідної допомоги 11700грн., компенсація за невикористану щорічну відпустку 2000грн. Частиною 5 ст.97 КЗпП України визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проте, всупереч вимогам вищевикладених норм, виплата нарахованої йому суми заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку ні в день звільнення, ні станом на день подання цього позову, відповідачем не проведена. Незаконні дії відповідача (затримка виплати заробітної плати, внаслідок чого він вимушений був звільнитися з роботи, затримка розрахунку при звільненні) призвели до моральних страждань. Все це вплинуло на якість його життя харчування, сплату комунальних та інших обовязкових платежів, пересування громадським транспортом, купівлю харчів та ліків. Він втратив нормальні життєві звязки,вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 30000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на його користь заборгованість із заробітної плати та вихідної допомоги, стягнути середній заробіток за весь період затримки розрахунку відповідача з ним при звільненні по день постановления рішення суду, стягнути 30000грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з наведених підстав та просив суд їх задовольнити, додатково пояснивши, що бригада, в якій працював позивач, працює по п'ятиденному робочому тижню, тому розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повинен проводитися з розрахунку п'ять днів роботи на тиждень. В судове засідання представник відповідача не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові пояснення та довідку про розмір заборгованості з заробітної плати та розмір середньоденного заробітку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 23.06.1993 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 18.01.2017 року позивача [PERSON] звільнено з Товариства за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.3-4). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Згідно з довідкою ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 11.08.2017 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 23789грн. 06коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 23789грн.06коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Пятиденний робочий тиждень встановлювався у Товаристві у звязку з виробничою необхідністю по конкретному цеху і за згодою з працівниками. Загальний графік роботи підприємства, встановлений наказом № 75 від 21.03.2014 року не змінювався, а тому підстави для обрахунку середньої заробітної плати за період, коли позивач вже не працював на підприємстві, виходячи з пятиденного робочого тижня, відсутні, так як на підприємстві в установленому трудовим законодавством порядку визначено інший графік роботи, а саме: триденний неповний робочий тиждень з режимом роботи: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становила 214грн.62коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 19.01.2017 року по 15.08.2017 року становить 82 робочих днів (січень 5 робочих днів, лютий 12 робочих днів, березень 12 робочих днів, квітень 11 робочих днів, травень 12 робочих днів, червень 10 робочих днів, липень 13 робочих днів, серпень 7 робочих днів станом на 15.08.2017 року). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 17598грн. 84коп. (214,62грн. х 82 робочих дня = 17598грн. 84коп.). Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його житті внаслідок невиплати заробітної плати з вини відповідача протягом тривалого часу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 600грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 23789грн. 06коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.01.2017 року по 15.08.2017 року включно у сумі 17598грн.84коп. та 600грн. в відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial