Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Хамула Наталія Григорівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] помер її син [PERSON] . Після смерті його відкрилася спадщина на належне йому майно - 7/25 частин квартири спільного заселення по [ADDRESS] та сертифікат іменних акцій (проста іменна акція) серії № 002186 Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» у кількості 167 шт. номінальну вартістю однієї акції 0,25 грн. на загальну номінальну вартість 47, 75 грн. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г.було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та з причини відсутності правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності померлого на частину квартири спільного заселення по [ADDRESS] та іменних акцій. У червні 2020р. [PERSON] звернулась до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради із заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповіддю від 07.08.2020 було рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач просить надати додатковий строк на прийняття спадщини та визнати за нею право власності на 7/25 частини квартири [ADDRESS] та сертифікат іменних акцій (проста іменна акція) серії №002186 на загальну номінальну вартість 47,75 грн. в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 08.09.2020р. відкрито провадження по справі в порядку загального провадження (а.с.29). Ухвалою суду від 12.11.2020р. закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду (а.с.51). Від представника позивача адвоката Агаєвої Е.Ф. надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Салата Н.П. в судовому засіданні пояснила, що вона не уповноважена визнавати позов, тому просила ухвалити рішення по суті позовних вимог на розсуд суду, проти позовних вимог заперечень не надавала. Третя особа приватний нотаріус Хамула Н.Г. до судового засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, однак до судового засідання не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер син позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07 червня 2019 року серії [NUMBER] , виданим Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис 199 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно - 7/25 частин квартири спільного заселення по [ADDRESS] та сертифікат іменних акцій (проста іменна акція) серії № 002186 Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» у кількості 167 шт. номінальну вартістю однієї акції 0,25 грн. на загальну номінальну вартість 47, 75 грн. (а.с.7,8) У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповіт [PERSON] не залишив, а отже спадкоємцем за законом після його смерті являється його мати [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та проведення реєстрації успадкованого майна, позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамулі Наталії Григорівні, що підтверджується копією спадкової справи № 151/2019 (а.с.63-78) Положеннями ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 4 березня 2010 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та з причини відсутності право встановлюючих документів, підтверджуючих право власності померлого на частину квартири спільного заселення по [ADDRESS] та іменних акцій. У червні 2020р. [PERSON] звернулась до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради із заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповіддю від 07.08.2020 [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом (а.с.6) Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людина (наприклад, рішення у справі «СпорронгіЛьоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1, зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на 7/25 частин квартири спільного заселення по [ADDRESS] , після померлого [INFO] її сина [PERSON] , не призведе до порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб та в інший спосіб захистити свої права у позивача немає можливості. Що до визнання права власності на сертифікат іменних акцій (проста іменна акція) серії № 002186 Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» у кількості 167 шт. номінальну вартістю однієї акції 0,25 грн. на загальну номінальну вартість 47, 75 грн., суд вважає за доцільним відмовити, оскільки позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса про визнання права власності в порядку спадкування на вищевказаний сертифікат. А також у постанові Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, питання про визнання права власності в порядку спадкування на сертифікат, не вирішувалось. Окрім того відсутні відповідні витяги з реєстрів, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на вказані акції, станом на сьогоднішній день. Тому в цій частині право позивача суд вважає за необхідне захистити шляхом надання додаткового строку на прийняття спадщини. Оцінюючи надані позивачем належні та допустимі докази, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Додатковий строк, який визначається позивачу, з урахуванням обставин справи, проживання позивача не за місцем відкриття спадщини, має становити три місяці, що на думку суду є достатнім для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Outcome: partial