Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зобов'язати відповідачку перенести паркан із земельної ділянки, яка розташована в с. Усатове Біляївського району Одеської області по [ADDRESS], що належить йому на праві приватної власності, на межу згідно плану меж земельної ділянки відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 958564, виданого 16 березня 2007 року; зобов'язати її не чинити йому перешкоди у будівництві суміжного капітального паркану, який поділяє його земельну ділянку і земельну ділянку відповідачки; а також зобов'язати її не заходити на територію земельної ділянки, яка розташована в с. Усатове Біляївського району Одеської області по [ADDRESS], що належить йому на праві приватної власності. Свої вимоги мотивує тим, що він являється власником земельної ділянки площею 0,138 га, а також частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані в с. Усатове Біляївського району Одеської області по [ADDRESS], на підставі договору дарування. У квітні 2012 року він разом з дарувальницею [PERSON] приїхав за вказаною адресою з метою огляду своєї земельної ділянки і побачив там відповідачку, яка мешкає у сусідньому будинку № 10-а. [PERSON] заявила йому, що подаровані йому господарські споруди належать їй. Бачивши те, що [PERSON] протягом тривалого часу не мешкала у будинку, відповідачка демонтувала суміжну огорожу, перенесла свій паркан на його територію, захопивши при цьому смугу його земельної ділянки довжиною 10 м і шириною 1,2 м. Відповідачка перешкоджає йому у користуванні земельною ділянкою та спорудами. На його неодноразові вимоги перенести паркан на колишнє місце вона не реагує та не дозволяє йому це робити. Такі протиправні дії відповідачки порушують його право на володіння, користування та розпоряджання його нерухомістю, у зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом. Позивач та його представник у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали і пояснили, що відповідачка демонтувала суміжну огорожу і перенесла паркан на його територію, таким чином перешкоджає йому у користуванні його земельною ділянкою та розташованими на ній надвірними спорудами. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовну заяву не визнали і пояснили, що перешкоди позивачеві у користуванні земельною ділянкою відповідачка не чинить, вважає, що надвірні споруди, які позивач вважає належними йому, насправді належать їй, а тому просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області у судовому засіданні позов не підтримав і пояснив, що відповідачка перенесла паркан, який поділяє земельні ділянки, на територію земельної ділянки позивача, користується нею, і чинить таким чином йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Комісією сільською ради неодноразово був здійснений виїзд на місце і було встановлено, що відповідачка дійсно перешкоджає позивачеві у користуванні земельною ділянкою. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні, позивачеві на праві приватної власності належить 39/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а також земельна ділянка площею 0,138 га, що розташовані в [ADDRESS], про що свідчать договори дарування, укладені 19 березня 2012 року між [PERSON] і [PERSON] (а.с. 5, 8). Як вбачається з державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], серії ЯГ № 958564, виданого 16 березня 2007 року, на якому зроблено надпис про посвідчення договору дарування, право власності на цю земельну ділянку перейшло до [PERSON], суміжним землевласником останнього є [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності (а.с. 90). Відповідно до довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 680 від 14.06.2912 року за адресою: [ADDRESS] числиться земельна ділянка загальною площею 0,2158 га (а.с. 61). Судом встановлено, що відповідачка чинить перешкоди позивачеві у користуванні належною йому земельною ділянкою - вона змістила паркан, який поділяє їхні земельні ділянки, у сторону земельної ділянки [PERSON], чинить йому перешкоди у будівництві суміжного капітального паркану, користується цією частиною належної [PERSON] земельної ділянки, при цьому посилається на те, що сараї, які розташовані на цій частині земельної ділянки, належать їй. Цю обставину підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], а також представник Усатівської сільської ради, яка також пояснила, що між сторонами склалися неприязні відносини з приводу користування земельною ділянкою, при виході на місце комісією з врегулювання земельних відносин було встановлено, що [PERSON] перенесений паркан на земельну ділянку [PERSON] Також з пояснень [PERSON], наданих у судовому засіданні, вбачається, що вона дійсно чинить перешкоди позивачеві у користуванні земельною ділянкою, перешкоджає встановити капітальний паркан, при цьому вона пояснила, що спірну земельну ділянку вважає належною їй. Також посилається на те, що сараї, які розташовані на спірній земельній ділянці, належать їй. Але, відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання незаконним рішення, державного акту, договорів дарування встановлено, що [PERSON] станом на теперішній час володіє тим самим переліком надвірних споруд, який був визначений рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20 лютого 1990 року. Два спірні сараї, на які вона посилається, розташовані на земельній ділянці, належній [PERSON], збудовані після розподілу майна, і не можуть слугувати підставою для висновку про належність земельної ділянки під ними [PERSON] У задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Подання [PERSON] зазначеного позову також свідчить про створення з її сторони перешкод у користуванні [PERSON] земельною ділянкою. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved