Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 20 жовтня 1995 року між ними було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з відсутністю взаємного почуття любові та поваги один до одного, в результаті чого в родині постійно виникали сварки та суперечки. Подальше спільне проживання позивач вважає неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, зазначив, що в нього вже інша родина, спільних з відповідачкою неповнолітніх дітей в них немає. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином. До суду повернувся конверт з копією позову та додатків до нього, в якому вказано причину повернення конверту «за закінченням терміну зберігання». На конверті також маються відмітки працівника поштової служби «немає вдома», залишено сповіщення. Відповідно до п.4 ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно інформаційного листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 20 жовтня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1161. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають розходження характерів і життєвих принципів, в результаті чого в родині постійно виникали сварки та суперечки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Крім того, в заяві позивача на адресу суду про розгляд справи за його відсутності, останній вказав, що має іншу родину, неповнолітніх дітей з [PERSON] не має, тому просить розірвати шлюб. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved