Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженої відповідальністю «Агро-Ка-пітал», в особі Пентійського Івана Кириловича про стягнення боргу, посилаючись на те, що 12.05. 2016 року накладною б/н відповідач отримав товар - фуражну пшеницю в кількості 57 600 кг на суму 201 600 грн. Відповідно до квитанцій відповідачем станом на 02.11.2016 р. сплачено 120 000 грн., за вка-заний товар. Частину грошей, а саме 81 600 грн. відповідачем так і не повернуто. В добровільному порядку відмовляється повернути повністю борг, в звязку з чим позивач був змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Просив суд, стягнути з товариства з обмеженої відповідальністю «Агро-Капітал», в особі Пентійського Івана Кириловича на його користь заборгованість в сумі 81 600 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1136 грн.. Предстаник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задово-ленні. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом подачі оголошення в пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає поло-женням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені наступні факти та відповід-ні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2016 року накладною № б/н відповідач отримав товар (пшеницю) у позивача на суму 201600 грн.. В підтвердження отримання продукції відповідач підписав накладну (а.с. 6). Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за ана-логією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'я-зків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Правочин мо-же вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України). Згідно ст.207 ЦК України, правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шля-хом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони об-мінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв'язку. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а поку-пець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як свідчить надана суду копії накладної, сторони визначили найменування товару, його асор-тимент, кількість отриманого товару, ціну за одиницю товару та загальну суму вартості товару, чим узгодили суттєві умови правочину купівлі-продажу. Отже, між сторонами склалися цивільні відносини з купівлі-продажу, що породили взаємні обов'язки. Обов'язки позивача виразилися у передачі товару, а обов'язки відповідача полягають в оплаті отриманого товару. Таким чином, правовідносини між сторонами у справі слід кваліфіку-вати як такі, що виникли в силу правочинів купівлі-продажу. Згідност. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного зако-нодавства не встановлений інший строк оплати товару. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКолексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або од-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які во-на посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК України). Докази для набуття ними доказової сили повинні відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 58, 59 ЦПК України). Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факти передачі товару відповідачу та наявності боргу за товар в сумі 81600 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 6, 7). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за отриманий то-вар підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦГІК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved