Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачами була спожита теплова енергія, яку йому постачало ТОВ Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт». Відповідачі оплату за використання теплової енергії своєчасно не виконували і на теперішній момент відповідачі мають заборгованість по тепловій енергії яка постачалась в квартиру за адресою [ADDRESS] за період 01.08.2008 по 31.10.2013 року у відношенні до відповідача [PERSON] та в період з 25.01.2012р. по 31.10.2013р. у відношенні до відповідача [PERSON] в сумі 8305,53 грн. які підлягають стягненню в дольовому порядку з [PERSON] 6829,16 грн., з [PERSON] в сумі 1476,37грн. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати комунальні послуги. Неодноразові нагадування про сплату заборгованості залишались без уваги, борг не сплачується. Позивачем у порядку ст. ст. 95-98 ЦПУ України було направлено до Шосткинського міськрайонного суду заяву про видачу судового наказу на боржника [PERSON] та [PERSON] Але ухвалою суду від 16.07.2013 року наказ скасовано у зв'язку з тим, що з поданих документів вбачається спір на право. У зв'язку з вищевикладеним, використовуючи право на звернення до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку, а також на підставі ст. ст. 105 -1 ЦПК України просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 8305,53 грн. які підлягають стягненню в дольовому порядку з [PERSON] 6829,16 грн., з [PERSON] в сумі 1476,37грн. також витрати на сплату судового збору у розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та просив стягнути з боржників в дольову порядку борг в сумі 8305,53грн. та поновити строк позовної давності. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що позовні вимоги не визнає, оскільки її дочка [PERSON] ніколи в квартирі [ADDRESS] не проживала і не проживає, вона була лише там зареєстрована, але була на її утриманні і проживала спільно з нею тому підстав сплачувати борг немає. Представник відповідача [PERSON] який діє за довіреністю - [PERSON] суду пояснив, що позовні вимоги на суму 1476,37грн. визнають при цьому зазначив, що в минулому судовому засіданні від 28.10.2013 року коли розглядалася справа про виселення [PERSON] з вказаної квартири будучи допитаною в судовому відповідач [PERSON] давала покази в яких стверджувала, що її дочка [PERSON] постійно проживає в квартирі та надала відповідну довідку про склад сім»ї і яка міститься в матеріалах справи згідно до якої [PERSON] постійно проживає в спірній квартирі. Крім того в апеляційній інстанції відповідач також підтвердила, що має борги по комунальним послугам і бажає їх сплачувати, але взамін просить суд щоб не знімали з реєстрації в кв. [ADDRESS] її дочку [PERSON]. Суд заслухавши учасників процесу прийшов до наступного. Учасниками відносин щодо надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до квартири відповідачів згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є самі відповідачі як споживачі послуг. ТОВ Шосткинське підприємство «Харківенергоремон» як виробник послуг якому надане право самостійно вести облік оплати за надані послуги, має право безпосередньо стягувати плату за надані послуги з квартиронаймачів. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідачі оплату за опалення та гаряче водопостачання не здійснюють. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, але не є беззаперечною підставою для відмови у позові і застосовується судом лише у випадках, коли про це заявила одна із сторін. Крім того згідно з ст.141 СК матір, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Оскільки неповнолітня [PERSON] не мала самостійного заробітку то всі витрати по утриманню дитини повинні нести її батьки в даному випадку [PERSON] Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки сума боргу яка утворилась в період часу 01.08.2008 року по 31.10.2013 року (відповідач [PERSON]) та з 26.01.2012р. по 31.10.2013р і яку намагався стягнути позивач шляхом подачі заяв про видачу судових наказів так як із дій боржника свідчить визнання ним боргу або іншого обов»язку є перериванням строку позовної давності, та сам факт заміни сторін у зобов»язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності є підставою для поновлення строку давності і незастосування судом норм загальної позовної давності згідно ст. 257, 262, 264 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того відповідно до ст. 64 ЖК України Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Судом встановлено що неповнолітня [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] тому відповідно до ст. 68 цього ж кодексу наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за період з 01.08.2008 року по 31.10.2013 року в сумі - 6 829,16 грн. з [PERSON], основного боргу, та [PERSON] в сумі 1476,37 грн. за період з 25.01.2012 року по 31.10.2013 року оскільки останній в період з 01.08.2008 року по 26.01.2012 року не проживав за вказаною адресою, що підтверджується показами свідка [PERSON], яка була допитана в якості свідка по справі про виселення [PERSON] і яка проживала з [PERSON] як цивільна дружина і проживала з ним в період з 01.08.2008 року по 26.01.2012 року та довідкою ЖЕД від 26.01.2012 року.(див мат. справи) З урахуванням встановлених судом правовідносин, суд приходить до висновку, що фактичне прийняття відповідачем, яка є споживачем послуг, відповідних зобов'язань, і є підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, за період з 25.01.2012 року по 31.10.2013 року відповідач [PERSON] має борг в сумі 1476, 37грн., відповідач [PERSON] за період з 01.08.2008 року по 31.10.2013 року має борг в сумі 6829, 16 грн., що становить всього 8305, 53 грн. В судовому засіданні встановлено факт того, що відповідачі неналежним чином виконували зобов'язання по сплаті послуг теплопостачання, в зв'язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за дані послуги. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що заборгованість по оплаті послуг теплопостачання утворилася не з її вини, оскільки вона не знала, про наявність боргу. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved