Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 1/2 частини домоволодіння № 35 по вул. Прибережній в с. Мусіївка Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року. У вересні 2014 року йому стало відомо про те, що на вказане домоволодіння знаходиться під арештом. Звернувшись за правовою допомогою він дізнався, що постановою старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного управління юстиції [PERSON] про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження ВП № 35543406 від 05.12.2012 року, зокрема, на належну йому частку будинку було накладено арешт. Підставою для арешту став виконавчий лист Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від № 2 4039 від 12.11.2012 року. Позивач вважає, що належну йому 1/2 частину домоволодіння № 35 по вул. Прибережній в с. Мусіївка Нікопольського району Дніпропетровської області слід звільнити з під арешту, поскільки виконавчий лист Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від № 2 4039 від 12.11.2012 року стосується не його особисто, а боргу іншого співвласника спірного будинку [PERSON] Він не має жодного відношення до вказаного виконавчого листа, але під арешт потрапила і належна йому частина спірного домоволодіння, що порушує його право власності. Позивач та представник позивача в судовому засіданні 13.03.2015 р. на задоволені позовних вимог наполягали. Представник відповідача в судовому засіданні 13.03.2015 р. проти позову заперечував, посилаючись на те, що у звязку з проведенням електронних торгів та відчуженням спірного будинку, всі заборони щодо його відчуження вже були зняті. На судове засідання 07.07.2015 р. представник позивача надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача не зявився, надіслав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та надав докази скасування заборон відчуження № № 2765195, 3644659, 5768195, 11474673, 13422917. Суд, вважає за можливе розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Розглянувши заперечення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як було встановлено судом, [PERSON] є власником 1/2 частини домоволодіння № 35 по вул. Прибережній в с. Мусіївка Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року (а. с. 5, 6). Постановою старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного управління юстиції [PERSON] про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження ВП № 35543406 від 05.12.2012 року, зокрема, на належну йому частку вказаного будинку було накладено арешт (а. с. 7). Даним арештом була встановлена заборона відчуження, яка перешкоджає [PERSON] як власнику 1/2 частини спірного будинку в повній мірі реалізовувати своє право власності. Не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача про те, що заборони відчуження щодо спірного майна вже були зняті, оскільки це стосується заборон №№: 2765195, 3644659, 5768195, 11474673, 13422917, але не 35543406, доказів зняття якої судом не добуто. Згідно ч. 2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно може бути звільнене з під арешту, якщо порушений встановлений законом порядок його накладення. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції підлягають стягненню понесені [PERSON] судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved