Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Десята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира знаходиться на балансі ЖБК «ХІМІК-9», та належала бабусі позивача. Спадкоємцем після смерті бабусі позивача, була мати позивача [PERSON], яка померла [INFO]. Єдиним спадкоємцем після смерті бабусі та матері позивача, є сам позивач [PERSON]. Позивач звертався до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадкової справи, але 21.09.2016 року позивач отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що спадкоємцем не подано правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлого на вказане майно. На даний час всі існуючі факти та обставини викладені позивачем у позовній заяві та подані до суду, тому просить суд визнати за позивачем [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. Судом за клопотанням представника позивача було витребувано копію спадкової справи № 705/2016 щодо майна [PERSON], померлої [INFO]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, від представника позивача - [PERSON] надійшла заява в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [ADDRESS] належала померлій [PERSON], що підтверджується копією ордеру № 033838 серії Ж від 26 жовтня 1982 року, копією довідки ЖБК «ХІМІК-9» про сплату пайового внеску у повному обсязі від 05.06.2011 року та копією довідки ЖБК «ХІМІК-9» від 30.04.2011 року. (а. с. 16, 16 зворот., 17, 18) Позивач [PERSON] є внуком [PERSON] та сином [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копіями свідоцтва про розірвання шлюбу. (а. с. 8-11, 13) [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а. с. 7) [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а. с. 12) Позивач [PERSON] прийняв спадщину, яка залишилась на після смерті його матері [PERSON], а саме кВ. [ADDRESS], що підтверджується копією заяви № 2422 від 21.09.2016 року до Десятої київської державної нотаріальної контори. (а. с. 61-62) Однак постановою від 21.09.2017 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів. (а. с. 79 - 80) Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є: [PERSON] (син). Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 13) Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.. (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: approved