Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» про відшкодування матеріальної шкоди, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 14000 грн. Пізніше позивачем було заявлено заяву про зменшення позовних вимог, а саме просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 10305 грн., а також судові витрати у розмірі 2 652,06 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 травня 2016 року [PERSON] у ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» за попереднім інтернет-замовленням було придбано тример, а саме в магазині «Фокстрот», що належить ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», та знаходиться у торговому центрі «Дрім Таун». Перебуваючи у вказаному магазині, позивач вирішив придбати також зарядний пристрій для належного йому телефону марки Apple iPhone 6 (64Gb) для можливості підзарядки в автомобілі. Один з працівників магазину запропонував позивачеві комплект для підзарядки із можливістю заряджати телефон від автомобільного прикурювала вартістю 300 грн. та одразу, з власної ініціативи, запропоновував перевірити працездатність пристрою. Однак, коли працівник підключив телефон позивача у інший пристрій, який імітував автомобільний прикурювач, за допомогою вищезазначеного зарядного пристрою, сенсорний екран вкрився кольоровими смужками та перестав реагувати на будь-які команди (дотики). При цьому, працівником магазину не було попереджено [PERSON] про можливість виходу телефону з ладу. Після цього телефон не вмикався та не під заряджався, про що було повідомлено керуючого магазином [PERSON] в усному та письмовому вигляді. Однак, у подальшому жодних пропозицій щодо ремонту, заміни пошкодженого телефону або відшкодування шкоди в інший спосіб від відповідача не надійшло. 18 серпня 2016 року [PERSON] направлено на адресу відповідача лист-претензію, яка залишилась без відповіді. Враховуючи, що у позасудовому порядку вирішити питання про відшкодування завданої позивачу шкоди не вдалося, позивач звернувся із вказаним позовом до суду. Ухвалою від 14 лютого 2017 року по справі відкрито провадження. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-502 від 05 червня 2018 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON], протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв'язку із довготривалим лікарняним судді Малинникова О.Ф. Ухвалою суду від 18 червня 2018 року справу прийнято до провадження судді Фролової І.В. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12 квітня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» [PERSON] згідно якого останній заперечував проти позовних вимог у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено завдання шкоди саме внаслідок неправомірних дій відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, проте у судове засідання свого представника не направила. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 10 травня 2016 року [PERSON] у магазині «Фокстрот», що належить ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», та знаходиться у торговому центрі «Дрім Таун», було придбано тример, що підтверджується відповідним фіскальним чеком. Згідно заяви [PERSON] від 10 травня 2016 року, адресованої заступнику директора «Фокстрот» [PERSON], перебуваючи у магазині, позивач вирішив придбати також зарядний пристрій для належного йому телефону марки Apple iPhone 6 для можливості підзарядки в автомобілі. Продавець магазину [PERSON] запропонував [PERSON] комплект для підзарядки вартістю 300 грн. та запропоновував перевірити працездатність пристрою. Через вказаний пристрій працівником магазином було підключено телефон через зарядний пристрій до електромережі, після чого телефон показав, що почав заряджатись (на рівні 7 % від батареї). Однак, через декілька секунд, коли [PERSON] від'єднав телефон від зарядного пристрою, останній замість заставки відобразив кольорові смуги та перестав реагувати на будь-які клавіші. [PERSON] вдалось його відключити, наразі телефон не вмикається та не під заряджається від інших пристроїв, запропонованих робітниками магазину. За таких обставин, [PERSON] просить розглянути питання щодо відновлення роботи його телефону, оскільки він пошкоджений товаром, який пропонується для продажу у вказаному магазині. 18 серпня 2016 року позивачем на адресу ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» направлено лист-претензію. У відповідності до листа №57 від 17 серпня 2016 року ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» повідомило [PERSON] про необхідність надання обґрунтованого висновку авторизованого виробником належного позивачу товару сервісного центру щодо наявності недоліку у товарі та причини його виникнення, для розгляду вимог про відшкодування шкоди. Згідно Висновку експерта № ЕС-1725-6-1017.18 судової товарознавчої експертизи у цивільній справі №761/45957/16-ц, складений 31 травня 2018 року судовим експертом [PERSON], в об'єкті дослідження судової товарознавчої експертизи у цивільній справі №761/45957/16-ц є мобільний пристрій типу смартфон марки Apple iPhone 6 (64Gb) серійний номер [NUMBER] (ІМЕІ:[NUMBER]), країна виробник - Китай, існують несправність материнської плати, gms модуля, антенної банки, контролерів, модуля пам'яті, фронтальної камери, сенсорного модуля, акб. Причиною зафіксованих несправностей є коротке замикання (перепад напруги). Перепад напруги міг виникнути внаслідок підключення телефону до джерела живлення із характеристиками електричного струму, що не відповідають вимогам виробника для за зарядних пристроїв. Розмір матеріальної шкоди (збиток) дорівнює вартості виробу з урахуванням зниження якості від природного зносу, що виник до пошкодження від негативних чинників та становить 10305 грн., оскільки проведення відновлювального ремонту є недоцільним (вартість комплектуючих та вартість робіт перевищує вартість телефону). За таких обставин, позивач вважає, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано матеріальної шкоди у розмірі 10305 грн., разом з тим, з такими доводами позивача суд не може погодитись, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За умовами ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. За умовами ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Згідно п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 14 березня 2018 року №312, споживач електричної енергії зобов'язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України. Позивач вважає, що причиною пошкодження його телефону був перепад напруги, який виник під час приєднання телефону до приладів відповідача, а відтак ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» не забезпечило безпечну експлуатацію своєї електроустановки, що стало наслідком завдання [PERSON] майнової шкоди. Відповідно до п. 2 Постанови Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як вбачається з висновку експерта № ЕС-1725-6-1017.18 судової товарознавчої експертизи у цивільній справі №761/45957/16-ц, складеного 31 травня 2018 року, причиною зафіксованих несправностей є коротке замикання (перепад напруги). Перепад напруги міг виникнути внаслідок підключення телефону до джерела живлення із характеристиками електричного струму, що не відповідають вимогам виробника для зарядних пристроїв. За умовами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За умовами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Експерт [PERSON] (а.с. 135) робить висновок про те, що причиною несправностей є коротке замикання (перепад напруги), яке могло виникнути внаслідок підключення телефону до джерела живлення із характеристиками електричного струму, що не відповідають вимогам виробника для зарядних пристроїв. Проте, зі змісту вказаного висновку вбачається, що перепад напруги міг виникнути в наслідок інших обставин. Крім того, висновок експерта і матеріали цивільної справи не містять доказів, що саме підключення телефону до розетки в магазині «Фокстрот» утворило коротке замикання і, як наслідок, - пошкодження телефону. У судовому засіданні була допитана в якості експерта [PERSON], яка підтвердила, що висновок експерта від 31 травня 2018 року було складено саме нею. Крім того, [PERSON] зазначила, що для проведення відповідного висновку був залучений інженер-електротехнік [PERSON] Як показав у судовому засіданні допитаний у якості спеціаліста [PERSON], на дослідження в рамках експертного дослідження йому було надано телефон iPhone6. Під час огляду серйозних зовнішніх пошкоджень не виявлено, телефон не вмикається з причин короткого замикання внутрішніх елементів, не заряджається, не з'єднується із комп'ютером, що може бути наслідком підключення його до некоректного зарядного пристрою. З огляду на зазначену у висновку експерта № ЕС-1725-6-1017.18 спеціалізацію експерта та ст. 16 Закону України «Про судову експертизу», експерту [PERSON] присвоєно кваліфікація судового експерта з правом проведення певного виду експертизи, а саме - 12.1. «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання». Згідно частини 4 п.3.3. Інструкції з призначення, проведення - орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року N 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за N 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року N 1950/5). Відповідно до розділу VI методичних рекомендацій, основними завданнями товарознавчої експертизи (експертиза машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання) є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо- торговельній сфері; визначення характеристик об'єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил. У наданому позивачем висновку експерта, експертом досліджувалося, зокрема, питання: «Що є причиною пошкодження та виходу з ладу об'єкту дослідження та чи могли виникнути виявлені порушення внаслідок підключення - відключення цього телефону до джерела живлення із характеристиками електричного струму?». У відповідності до листа Міністерства юстиції України №33633/ПІ-Б-1010/11.4.1 від 17 серпня 2018 року (а.с.198-199) орієнтовний перелік питань, що можуть бути вирішені судовими експертами при проведенні товарознавчої експертизи (за експертною спеціальністю 12.1) визначено пунктом 1.3 глави 1 розділу IV Рекомендацій. Питання «Що є причиною пошкодження та виходу з ладу мобільного телефону?» не може бути вирішено у межах товарознавчої експертизи. Більш того, у вищезазначеному листі зазначалось, що організація проведення експертизи має здійснюватися у порядку, визначеному Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженими наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5, а також зазначалися відповідні науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України, яким слід було б доручити її проведення. Виклавши результати такого розгляду у висновку експерта № ЕС-1725-6-1017.18, експерт [PERSON], посилаючись у своєму експертному висновку на використання вищезазначеної Інструкції, фактично порушила п. 2.3. Інструкції, а саме заборону вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта. Разом з тим, інженером [PERSON] у висновку зазначено, що зовнішнім оглядом експертом виявлено порушення в роботі об'єкту дослідження через які останній не вмикається. При цьому, у висновку не описано процесу встановлення причинно-наслідковий зв'язку між недоліками та їх вплив на роботу телефону, не описано також процес дослідження причин виникнення несправностей. В подальшому експерт лише констатує, без опису будь яких дій, методів, що причинами зафіксованих несправностей є коротке замикання (перепад напруги). Також, без зазначення процесу дослідження, та без визначення (дослідження) розміру та вартості відновлювальних робіт, комплектуючих деталей, експерт дійшов висновку про перевищення його відновлювального ремонту його ринковій вартості. Вказане є порушенням п. 4.15 Інструкції, яка визначає обов'язковість опису процесу дослідження. Відтак, долучений до матеріалів справи висновок експерта № ЕС-1725-6-1017 складено з порушенням законодавства України, зроблений не уповноваженою на надання такого висновку особою, та містить необґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, а тому не може вважатися допустимим у розумінні такого відповідно ст. 78 ЦПК України. Слід зазначити, що продукція компанії APPLE є специфічним продуктом, що потребує спеціальних знань та навичок для її перевірки та діагностування. Так, для технічних спеціалістів, які бажають здійснювати сервісне обслуговування, діагностику, та ремонт продукції компанії APPLE проводяться спеціальні екзамени, за результатами яких кожному окремому спеціалісту видається спеціальний іменний сертифікат від компанії APPLE, який підтверджує наявність кваліфікації у такого спеціаліста для здійснення вищезазначених робіт. Дана інформація є загальнодоступною та розміщена на офіційному сайті компанії APPLE із адресами авторизованих сервісних центрів, які мають право на проведення такої діагностики в тому числі і в Україні. Однак, доказів звернення позивача до технічних спеціалістів сервісних центрів, які уповноважені здійснювати діагностику продукції компанії APPLE, до суду не надано. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] підтвердив, що він працював та досі працює у магазині «Фокстрот» продавцем-консультантом. Зазначив, що обставин стосовно ситуації щодо зарядного пристрою з Позивачем він не пам'ятає, що співробітники магазину не здійснюють перевірку зарядки для автомобілів, а також те, що жодних пояснень на ім'я заступника керівника магазину він не писав. Крім того, у судовому засіданні у якості свідка було допитано [PERSON], який є другом [PERSON], та показав суду, що після подій, які мали місце 10 травня 2016 року, позивач зателефонував [PERSON] та повідомив про те, що його телефон зламався внаслідок перевірки роботи зарядного пристрою у магазині «Фокстрот». До зазначених подій телефон позивача працював справно. Варто вказати, що до вказаних показів свідка суд відноситься критично, оскільки вони не підтверджені жодними іншими належними та допустимими доказами у їх сукупності, а відтак не можуть вважатись єдиним доказом на підтвердження правильності тверджень, викладених у позові, та встановлення причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та завданою позивачеві шкодою. Крім того, позивач на підтвердження вважати, що до відвідування магазину телефон працював належним чином посилається на роздрукуванням роботи SIM-картки позивача «Довідкова інформація про надані послуги» від мобільного оператора ПрАТ «МТС Україна». На думку позивача, із зазначеної роздруківки вбачається, що з 08 травня 2016 року по 10 травня 2016 року телефон працював безперервно протягом кожного дня, і тільки 10 травня 2016 року після останнього дзвінка, зробленого в 13 годин 38 хвилин і аж до 20 годин 22 хвилин не працював. Таким чином, позивач вважає, що вказані обставини підтверджують псування телефону у магазині відповідача та відновлення роботи SIM-картки тільки після відвідування позивачем салону «МТС» на вокзалі. Разом з тим, суд не може погодитись із такими твердженнями позивача, оскільки роздруківки роботи SIM - картки мобільного оператора [PERSON] жодним чином не підтверджують обставини псування телефону в магазині відповідача, а лише підтверджують те, що позивач в певний проміжок часу нікому не телефонував. Подана 10 травня 2016 року письмова заява [PERSON] про нібито пошкодження працівником ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» лише свідчить про те, що позивач звернувся з такою заявою до працівників магазину. В свою чергу, у заступника керівника [PERSON] не було жодних підстав для відмови у прийнятті такої заяви від [PERSON], оскільки у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач зобов'язаний приймати та розглядати у встановлений законом строк всі скарги та звернення споживачів. Щодо тверджень позивача про те, що він складаючи заяву випадково помилився в написанні номеру штрих-коду коробки зарядного пристрою для телефонів марки APPLE, зазначивши замість 2061628460018 інший номер 2061628480016, варто звернути увагу на наступне. У травні 2016 року серед мережевих зарядних пристроїв для телефонів марки APPLE, постачальником яких було ТОВ «Ольвія-ЛТД», в магазині «Фокстрот», за адресою м. Київ, проспект Оболонський, 21 перебував тільки зарядний пристрій виробника ТОВ «Шенжен Желін Електронік», 2014 року із штрихкодом 2061628460018. В якості доказу, відповідачем було надано фотокопію частини упаковки товару з відомостями про товар. Саме цей серійний номер, а саме: 2061628460018, позивач зазначає як вірний. Відтак, як вбачається з вищезазначеної фотокопії частини упаковки товару (а.с. 214), за штрих\-кодом 2061628460018 товаром є мережевий зарядний пристрій для APPLE А1300. Даний мережевий зарядний пристрій для APPLE моделі А1300 має широкий роз'єм для зарядки та призначений для заряджання попередніх застарілих версій мобільного пристроїв компанії APPLE, зокрема таких, як смартфони IPhone З, 3G, 4. Відтак, його застосування та підключення зарядного пристрою APPLE А1300 до мобільного телефону Позивача IPhone 6 взагалі фізично не можливе, оскільки вони мають зовсім різну ширину зарядного роз'єму. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності причинного зв'язку між неправомірними діями відповідача та завданою шкодою позивачеві. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed