Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Універсал Банк» та ним укладено договір №000110973 банківського обслуговування фізичної особи від 26.05.2008 року, за яким банк відкриває клієнту банківські рахунки, випускає платіжні картки та здійснює банківське обслуговування клієнта, нараховує відсотки; клієнт користується послугами Банку та сплачує їх вартість. Він відкрив строковий депозит з виплатою процентів в кінці строку. Відповідачем на його ім'я відкрито депозитний рахунок [NUMBER] у валюті: долар США. Параметрами депозиту визначені: - сума вкладу: 650000,00 доларів США; -процентна ставка: 8,25%; - дата розміщення депозиту: 01.08.14; - дата закінчення строку депозиту 01.09.14; - автоматичне подовження строку депозиту: так.? 30.09.14 він звернувся із заявою-підтвердженням на зміну параметрів депозиту фізичної особи серія та номер CIF №000110973, якою просив змінити параметри депозиту, а саме: - «Дата закінчення строку депозиту» - « 01 жовтня 2014 року»; - «Автоматичне продовження строку» - «НІ». Вказана Заява є невід'ємною частиною договору банківського обслуговування фізичної особи №000110973 від 26.05.08. Крім того, 29.09.14 ним було направлено до банку заяву про закриття депозиту та повернення суми вкладу, відповідно до якої просив закрити депозит першого жовтня 2014 року та суму депозиту разом з нарахованими процентами видати через касу банку першого жовтня 2014 року. Банком надано відповідь №20704 від 01.10.14 зі змісту якої банк задовольнив заяву про закриття депозиту, однак, відмовив у задоволенні заяви в частині видачі суми вкладу, посилаючись на Постанову НБУ №540 від 29.08.2014 року. Відповідач вказує, що Постановою НБУ №540 передбачено, що уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Зазначена вимога поширюється на видачу (отримання) готівкових коштів як у межах України, так і за її межами незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку. До того ж, НБУ вказав, що уповноважені банки мають право достроково повертати вклади, залучені в іноземній валюті за всіма типами договорів, та достроково погашати ощадні (депозитні) сертифікати, номіновані в іноземній валюті, у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції. Станом на 02.10.14 залишок на рахунку становить 650828,15 доларів США. Просить суд на підставі ст.ст. 15, 16, 530, 1058, 1068, 1074 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь 650828,15 доларів США. В подальшому позивачем зменшено позовні вимоги, а саме просив стягнути з відповідача 582044,19 доларів США. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином, представник позивача у свої запереченнях проти позову просив у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26.05.08 між сторонами укладено договір №00110973 банківського обслуговування фізичної особи, за яким відповідач відкрив позивачу банківські рахунки, випускає платіжні картки та здійснює банківське обслуговування позивача, нараховує відсотки, позивач користується послугами банку та сплачує їх вартість, позивач має право самостійно розпоряджатися коштами, що обліковуються на його рахунках на умовах встановлених діючих законодавством. Із заяви-підтвердження на зміну параметрів депозиту фізичної особи від 30.09.14, вбачається, що сума вкладу - 650000,00 доларів США, процентна ставка - 6,75% річних, дата закінчення депозиту - 01.01.14. Відповідач листом від 01.01.14 повідомив про закриття депозиту та відмову у видачі суми депозиту. За інформацією відповідача позивачу відкрито поточний рахунок [NUMBER] в USD залишок станом на 26.11.14 складає 582044,19 доларіів США. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. За ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Також, статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Пунктом 1.6 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних операцій з юридичними і фізичними особами затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.03 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за 1256/8577 від 29.12.03) встановлено банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Постановою НБУ «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 29.08.14 №540 запроваджено такі заходи щодо діяльності банків зокрема банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150000 гривень на добу на одного клієнта, уповноважені банки мають право достроково повертати вклади, залучені в іноземній валюті за всіма типами договорів, та достроково погашати ощадні (депозитні) сертифікати, номіновані в іноземній валюті, у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції, уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Відповідно до п.п. 1, 3 Указу Президента України про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади від 03.10.1992 року установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Нормативно-правові акти набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Крім того, згідно п. 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року №731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що: а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації; б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт. Таким чином, постанова Національного банку України від 29.08.14 №540 зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, тобто підлягає державній реєстрації, суперечить ст.ст. 1058-1065, 1066-1076 ЦК України, Положенню про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних операцій з юридичними і фізичними особами затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.03 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за 1256/8577 від 29.12.03), а тому посилання відповідача на її положення є необґрунтованим. Виходячи із загальних засад пріоритету законів, нормативно-правових актів, які зареєстровані Міністерством юстиції України, над нормативно-правовими актами, які не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, то застосуванню підлягають положення параграфу 3 глав 71, 72 ЦК України та Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних операцій з юридичними і фізичними особами затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.03 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за 1256/8577 від 29.12.03), за якими банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, а тому позов підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved