Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності на грошові вклади. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 16 жовтня 2015 року. Проте свідоцтва про право на спадщину були видані позивачу лише на частину майна належного за життя його матері, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади [PERSON], що знаходяться на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] було відмовлено, тому позивач просив суд визнати за ним право власності на грошові вклади: депозит, договір SAMDN27000711694157, рахунок 26356609429911, депозит, договір SAMDN25000716938795, рахунок 2635660942158, депозит, договір SAMDN25000716939013, рахунок 26356609420813 з усіма процентами та компенсаціями відкритими в ПАТ КБ «Приватбанк». Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори [PERSON], в порядку заміщення державного нотаріуса Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області, 10 серпня 2016 року на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 16 жовтня 2015 року, на к5вартиру № 11 в будинку № 3 по вул. Суворова в смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, зареєстроване в реєстрі за № 161 /а. с. 6/, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку /а. с. 7/. Постановою від 10 серпня 2016 року державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори [PERSON], в порядку заміщення державного нотаріуса Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] на грошові вклади останньої, які розміщені на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки на підставі заповідальних розпоряджень [PERSON] від 31 травня 2011 року спадкоємцем грошових коштів, що зберігаються в ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунку № 26356609429911, є малолітній [PERSON], спадкоємцем грошових коштів, що зберігаються в ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках № 26356609420158, № 26356609420813, є малолітній [PERSON], які прийняли спадщину /а. с. 8/. Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду даної цивільної справи суду не було надано доказів на підтвердження порушення ПАТ КБ «Приватбанк» законних прав та інтересів позивача, оскільки матірю позивача за життя було складено заповідальне розпорядження щодо її вкладів в ПАТ КБ «Приватбанк» на імя малолітніх осіб, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, відмовлено позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину було державним нотаріусом, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного позову як у безпідставному та необґрунтованому. Судові витрати розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed