Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню доньку на період її навчання з тих підстав, що відповідач є її батьком. Після розірвання шлюбу між батьками відповідач сплачував на користь матері аліменти на утримання позивача. 01 грудня 2017 року позивач досягла повноліття і стягнення аліментів припинилось. Однак, вона продовжує навчання у Одеському національному політехнічному університеті на платній формі навчання. Відповідач являється працездатною особою, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти на її утримання до закінчення нею навчання. Позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження батьком позивача [PERSON], записаний відповідач [PERSON]. Довідкою, виданою Одеським національним політехнічним університетом, підтверджується, що [PERSON] дійсно є студентом 1-го курсу денної форми навчання Одеського національного політехнічного університету, передбачуваний термін закінчення навчання 2021 року. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу і при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно розяснення п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що донька буде навчатися. На\~ підставі\~ ст. 142 ЦПК України суд вирішує\~ питання розподілу витрат у\~ разі визнання позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved