Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом по якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 48\~541,46 долари США.; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.09.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір № 2006/13-2.06/814, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 80 000,00 дол.США зі сплатою 13,2 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості : з жовтня 2006 року по серпень 2026 року щомісяця рівними частками по 333 долари США, у вересня 2026 року - 413 долари США, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 27.09.2026 р. Відповідач порушив зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у нього станом на 15.01.2018 року виникла заборгованість за кредитом, а саме: Сума заборгованості за кредитом 44 231,54 дол. США; Сума заборгованості за відсотками 4 309,92 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості, які на теперішній час не повернуті. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача ПАТ « Укрсоцбанк» не з`явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.09.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», та [PERSON] , уклали Кредитний договір № 2006/13-2.06/814 . Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК». Відповідно до п.1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80 000,00 дол. США. зі сплатою 13,2 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості : з жовтня 2006 року по серпень 2026 року щомісяця рівними частками по 333 долари США, у вересня 2026 року - 413 долари США, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 27.09.2026 р. Свої зобов`язання кредитор виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти позичальнику.. Відповідно до листа №13-210/7871-22612\~від 07.12.2009\~року Національного\~Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~1049\~ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за Кредитом, у валюті Кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за комісіями; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; штрафні санкції. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 15.01.2018 року має заборгованість за кредитом, а саме: Сума заборгованості за кредитом 44 231,54 дол. США; Сума заборгованості за відсотками 4 309,92 дол. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору Позичальнику була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Згідно п.1 ч.2 ст.11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509\~ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору таст.1050 ЦК України. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем умов кредитного договору Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved