Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що 03.12.2017 на автотрасі Київ-Ковель сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] , належного відповідачу, автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] , автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , належного позивачу, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно звіту про оцінку складеного ТОВ «Екліс» вартість ремонту автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , склала 368 663,27 грн. Згідно акту виконаних робіт позивачем понесені витрати на відновлення належного їй автомобіля в розмірі 369 481,88 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 369 481,88 грн. матеріальної шкоди. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.09.2019 справу передано на розгляд Ірпінському міському суду Київської області за підсудністю. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.11.2019 справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31.01.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.05.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Після закриття підготовчого провадження представник відповідача подав клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, яке судом було залишено без розгляду внаслідок пропуску строку звернення із зазначеним клопотанням, відсутності заяви про поновлення пропущеного строку та поважності причин пропуску вказаного строку. У судових засіданнях позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. В подальшому представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких просив врахувати позицію позивача щодо визначення розміру позовних вимог та стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача з урахуванням фізичного зносу в розмірі 133 201,91 грн. При цьому будь-яких уточнень позовних вимог до суду не подавав. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована ПрАТ «УПСК», у зв`язку з чим відшкодовувати шкоду має страхова компанія. Крім того, вказали, що розмір позовних вимог є значно завищеним у порівнянні з вартістю пошкодженого автомобіля. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 03.12.2017 близько 08 години 07 хвилин на автодорозі Київ-Ковель (Гостомельське шосе) зі сторони м. Києва у напряму смт. Гостомель сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] , автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а саме у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у вигляді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Вироком Київського апеляційного суду від 07.02.2019 скасовано вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2018 в частині визнання [PERSON] винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та ухвалено новий вирок, яким визнано [PERSON] винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у вигляді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту №567 від 22.04.2019 (а.с.15-56), складеного ТОВ «Екліс», слідує, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , склала 255 611 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових становить 133 201,91 грн. З акту виконаних робіт №НА00001170 від 28.05.2019 (а.с.57-59) вбачається, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 36 9481,88 грн. Проте будь-які докази понесення позивачем витрат на оплату перелічених в акті послуг з ремонту пошкодженого автомобіля позивача в матеріалах справи відсутні. З пояснень сторони позивача убачається, що належний їй пошкоджений в результаті ДТП автомобіль було продано третій особі. Жодних доказів зазначеним поясненням суду надано не було. В процесі розгляду справи сторони неодноразово вказували на можливість вирішення спору шляхом укладення між ними мирової угоди, однак така угода укладена так і не була. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилався на те, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована, а також на неспівмірність заявлених позовних вимог дійсному розміру завданої шкоди. Клопотання представника відповідача про призначення в справі судової автотоварознавчої експертизи було залишено судом без розгляду внаслідок пропуску строку звернення із зазначеним клопотанням. Таким чином, сторона відповідача не довела тієї обставини, що розмір збитків не відповідає дійсним обставинам справи. Згідно наданого відповідачем витягу з бази даних МТСБУ, відповідач застрахував у ПрАТ «УПСК» свою цивільно-правову відповідальність щодо автомобіля «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] , поліс № [NUMBER] , який був чинним станом на дату скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди (а.с.108), проте доказів щодо істотних умов за вказаним полісом та розміру франшизи відповідачем не надано, будь-яких клопотань про витребування доказів та залучення третіх осіб зі сторони відповідача не надходило. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових в розмірі 133 201,91 грн., тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial