Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» третя особа [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16.10.2011 о 13:30 год. на перехресті пр-та Постишева та вул. Нариманова в м. Харкові, відбулась ДТП за участю автомобіля Nissan Qashqai д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Toyota Camry д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2011 водіїв [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами, під час керуванням автомобілем Nissan Qashqai д/н [NUMBER], застраховано в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за полісом № АА/5448134 від 29.08.2011, згідно якого, ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну, становить 50000,00 грн. з франшизою 510,00 грн. Відповідно до рахунку-фактури № 1-0004835 від 26.11.2011 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry д/н [NUMBER] складає 140893,00 грн. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 476 від 19.03.2012 вартість відновлювального ремонту Toyota Camry д/н [NUMBER] складає 138708,09 грн. 25.11.2011 позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку. 23.12.2013 позивач надав відповідачу всі документи необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Листом № 5786 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що відсутнє рішення, що встановлює частину вини кожного з водіїв. Позивач, посилаючись на п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ», а саме на те, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, просив стягнути з відповідача страхове відшкодування за вирахуванням франшизи 510,00 грн. у розмірі 49490,00 грн. Крім того, у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування, позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 9130,90 грн. Поруч з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача 800,00 грн. в якості витрат на правову допомогу при складанні позовної заяви. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, подав заперечення проти позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.10.2011 о 13:30 год. на перехресті пр-та Постишева та вул. Нариманова в м. Харкові, відбулась ДТП за участю автомобіля Nissan Qashqai д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Toyota Camry д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2011 водіїв [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами, під час керуванням автомобілем Nissan Qashqai д/н [NUMBER], застраховано в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за полісом № АА/5448134 від 29.08.2011, згідно якого, ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну, становить 50000,00 грн. з франшизою 510,00 грн. Відповідно до рахунку-фактури № 1-0004835 від 26.11.2011 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry д/н [NUMBER] складає 140893,00 грн. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 476 від 19.03.2012 вартість відновлювального ремонту Toyota Camry д/н [NUMBER] складає 138708,09 грн. 25.11.2011 позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку. 23.12.2013 позивач надав відповідачу всі документи необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Листом № 5786 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що відсутнє рішення, що встановлює частину вини кожного з водіїв. В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання представника відповідача не те, що оскільки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5448134 від 29.08.2011 було 29.08.2011, тобто до набрання чинності змін до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ», в тому числі і до ст. 36 зазначеного Закону, то виплата страхового відшкодування може бути здійснена за рішенням суду відповідно до ступеню вини кожного з учасників ДТП. Дану позицію представника відповідача суд оцінює як помилкове тлумачення законодавства та спробу уникнути цивільно-правової відповідальності. Зазначена позиція повністю та беззаперечно спростовується матеріалами справи та наступним. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України та ч. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, наявність вини в даній дорожньо-транспортній пригоді кожного з водіїв [PERSON] та [PERSON], те, що встановити ступінь вини кожного з даних осіб неможливо, то всі винні в цьому заподіянні шкоди особи повинні нести часткову відповідальність. Тому, суд вважає, що розмір часток, у межах яких ці особи нестимуть відповідальність, визначається відповідно до частки вини кожного з них, є рівною та становить 1/2. У зв'язку з чим, суму, що, відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 476 від 19.03.2012, необхідна для відновлювального ремонту Toyota Camry д/н [NUMBER] (138708,09 грн.) слід ділити на 2 частини відповідно до частки, у межах якої кожен з водіїв несе відповідальність, і яка становитиме для кожного з водіїв відповідно 69354,27 грн. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону, матеріали справи та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, оскільки полісом № АА/5448134 від 29.08.2011, передбачений ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну, становить 50000,00 грн. з франшизою 510,00 грн., то з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь [PERSON] підлягає стягненню 49490,00 грн. тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено порядок виплати страхового відшкодування, тому позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 13116,83 грн. підлягає задоволенню. Вимоги позивача про стягнення 1645,92 грн. правової допомоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивачем надано докази оплати правової допомоги (а.с. 41), дана вимога підлягає задоволенню, дотримуючись при цьому вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Враховуючи те, що до позовної заяви не було додано розрахунку суд вважає за можливе визначити приблизний розмір часу витраченого представником позивача на надання останньому, правової допомоги, так, суд вважає, що представником позивача було витрачено приблизно 3 (три) години на підготування позовної заяви, прийняття участі в судових засіданнях (3 години). 40% відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді становить 487,2 грн. З розрахунку наведеного, 6 години * 487,6 грн. = 2923,20 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, сплативши 1645,92 грн. за правову допомогу, не перевищив граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, яка становить 2923,20 грн. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 644,21 грн., оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved