Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON], приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяни Владиславівни, в якому просить суд визнати недійсним правочин щодо придбання [PERSON], нежитлових приміщень 1-го поверху № 21-1, 21-7, 21-8, загальною площею 140,3 кв.м за адресою: [ADDRESS] оформлений видачею приватним нотаріусом ХМНО Кошель Тетяною Владиславівною Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів за реєстровим № 4097 від 27 вересня 2012 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 серпня 2012 року до канцелярії Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управляння юстиції надійшов лист ТОВ «ТД Еліт Сервіс» зареєстрований під № 8321-11-28/7 з інформацією про результати прилюдних торгів. Оплата була проведена лише 11.09.2012 р. Не зважаючи на накладений 31.08.2012 року господарським судом Харківської області арешт, а також на мораторій на задоволення вимог кредиторів по справі про банкрутство № 5023/3916/12, 19 вересня 2012 року Дзержинським відділом Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (державний виконавець Кунєва М.І.) було складено Акт держаного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, Розрахунок розподілу стягнутих з боржника сум за виконавчим провадженням № 30146527 та видано Акт держаного виконавця про реалізацію предмета іпотеки переможцю прилюдних торгів [PERSON]. На підставі наведеного акту [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кошель Т.В. та 27 вересня 2012 року одержала у останньої Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів за р.№ 4097, на підставі якого 12 жовтня 2012 року КП «Харківське МіськБТІ» провело реєстрацію нежитлових приміщень 1-го поверху № 21-1, 21-7, 21-8 загальною площею 140,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] Продаж вищевказаних нежитлових приміщень суперечить нормам Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення відповідно до змісту позовної заяви та наголошував на тому, що порушення норм Сімейного кодексу України полягає у не отримані згоди другого подружжя на продаж спірного майна. Представник відповідача Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції заперечувала проти позову та пояснила, що під час прилюдних торгів з продажу даного майна відсутні порушення діючого законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом виклику через оголошення у пресі - газеті «Урядовий кур'єр» (№ 6 від 13.01.2016 р.), причини неявки не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи та заперечення на позов не надала. Відповідач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. в судове засідання не з'явилась, надала суду лист, в якому просила розглядати справу за її відсутністю, а також зазначила, що свідоцтво за реєстром № 4097 видано з додержанням усіх норм чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача Дзержинського ВДВС ХМУЮ та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до копії акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 19.09.2012 р. [PERSON] на прилюдних торгах по реалізації нерухомого майна, придбано майно , яке належить [PERSON], а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 21-1, 21-7, 21-8, загальною площею 140,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Грошові кошти за придбане нерухоме майно у розмірі 517161,00 грн. перераховані переможцем прилюдних торгів на рахунок Дзержинського відділу державного виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 8-9). З копії свідоцтва від 27.09.2012 р., вбачається, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 19.09.2012 р., посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з нежитлових приміщень 1-го поверху № 21-1, 21-7, 21-8, загальною площею 140,30 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Зареєстровано в реєстрі за № 4097 (а.с. 7). Відповідно до п. 3.7 глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, Свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, видається нотаріусом на підставі копії складеного державним виконавцем акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником (заступником начальника) органу державної виконавчої служби. Особливості видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів полягає у тому, що від нотаріуса не вимагається перевіряти факт належності нерухомого майна колишньому власнику, витребувати правовстановлюючі документи, відомості про факт реєстрації майна та інші документи, як при відчуженні нерухомого майна. Оскільки продаж є примусовим всі необхідні документи та відомості повинні бути витребувані попереднім провадженням судових органів чи державним виконавцем і залишаються у їх провадженні. Відповідно до п. 7.1 Порядку реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 15.07.99 № 42/5, право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно. За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно до роз*ясень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв*язку з цим, вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред*явлена тільки стороні недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. Дані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові по справі № 6-95цс13 від 18.09.2013р., відповідно до якої право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст.215,216 ЦК України. Позивачем не вірно вибраний спосіб захисту своїх порушених прав. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є безпідставними та позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed