Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради № 6/49-5546, яким громадянину [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [ADDRESS] орієнтовною площею 0, 1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В обґрунтування вимог зазначено, що в результаті проведеної прокуратурою міста Маріуполя Донецької області перевірки рішень Маріупольської міської ради, які були прийняті на черговій сесії від 30.06.2015 року на відповідність вимогам Конституції України та чинним законам, було виявлено факт прийняття із порушенням норм законодавства, а саме статей 20, 39, 123 Земельного кодексу України, а також п.п. 2.1.5, 2.2.6, 5.3.3 плану зонування території міста Маріуполя зазначеного рішення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, зазначив що земельна ділянка № 2 по вулиці Авіаційній у місті Маріуполі, дозвіл на розробку якої рішенням міської ради надано громадянину [PERSON], згідно відповіді Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 23.07.2015 № 0601-18/889-01 знаходиться у рекреаційній зоні озеленених територій загального користування P-З, у якій забороняється будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Представник Маріупольської міської ради Донецької області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на вирішенні позову з урахуванням наданих ним заперечень. Зокрема, зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є остаточним розпорядженням міської ради щодо земель територіальної громади, в зв'язку з чим спірна земельна ділянка є її власністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до Маріупольської міської ради Донецької області із клопотанням про дозвіл розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 30.06.2015 року № 6/49-5546, громадянину [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] Згідно зі ст.39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації тощо. На виконання Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 року № 6/28-3210 затверджено план зонування території міста Маріуполя. Відповідно до висновку № 06-03-6/53-02 від 25.05.2015 року, складеного Головним управлінням містобудування та архітектури Маріупольської міської ради земельна ділянка № 2, розташована по вулиці Авіаційній у Жовтневому районі міста Маріуполя знаходиться у зоні Р-3 - рекреаційній зоні озеленених територій загального користування. У висновку зазначено, що місце розміщення об'єкта у вказаній територіальній зоні не відповідає плану зонуванню території. Згідно з відповіддю Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 23.07.2015 року № 0601-18/889-01, згідно з Планом зонування території міста Маріуполь земельна ділянка [ADDRESS] розташована на території рекреаційної зони озеленених територій загального користування P-З, в якій надання земельних ділянок для садибного будівництва не належить до дозволених видів використання. Здійснення забудови вказаної земельної ділянки неможливе у зв'язку з тим, що Планом зонування території міста Маріуполя для зони Р-З, в якій знаходиться земельна ділянка, її використання не відноситься до дозволених видів. У викопіюванні з пояснювальної записки до Плану зонування, представленої позивачем, у п.5.3.3. вказано, що рекреаційні зони озеленених територій загального користування P-З призначаються для повсякденного відпочинку населення і включають парки, сквери, сади, бульвари, міські ліси, водойми, лугопарки, лісопарки, гідропарки, меморіальні парки. Відповідно до п. 2.2.6 плану зонування території міста Маріуполя види використання земельних ділянок або нерухомості, які відсутні у переліку переважних, супутніх або допустимих видів забудови земельних ділянок в межах зон, є недозволеними для відповідної функціонально-правової зони та не можуть бути дозволені, у тому числі і за процедурою спеціального погодження. Зокрема, в рішенні Маріупольської міської ради від 30.06.2015 року № 6/49-5546 не зазначено, до якої категорії земель відноситься земельна ділянка дозвіл на розробку якої надано громадянину [PERSON] (відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються під розміщення житлової забудови). Згідно п.«а» ч.1 ст.21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. З огляду на це, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки рішення Маріупольської міської ради від 30.06.2015 № 6/49-5546 не відповідає зазначеним вище вимогам законодавства. Згідно з ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривні.

Outcome: approved