Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити його позовні вимоги, вказуючи, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді: земельної частки (пай) розміром 6,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСП «Вільне козацтво», згідно сертифікату на право на земельну частку (най) серія [NUMBER], виданий згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 08.07.1996 року № 386/96 та належить [PERSON], на яке він претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки інших спадкоємців першої черги за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обов'язкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач на даний час не може через те, що при зборі документів до нотаріуса було втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв'язку з чим звертається до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, згідно заяви позовні вимоги [PERSON] підтримав, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутністю Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.008.2016 (повторно). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке складається з: земельної частки (пай) розміром 6,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСП «Вільне козацтво», згідно сертифікату на право на земельну частку (най) серія [NUMBER], виданий згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 08.07.1996 року № 386/96 та належить [PERSON]. Факт того, що земельної частки (пай) розміром 6,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСП «Вільне козацтво» належала померлому [PERSON] підтверджується розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 08.07.1996 року № 386/96, списками осіб на отримання земельної частки (пай). Згідно із ст. 525 ЦК УРСР (1963р.), який був чинним на час відкриття спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 526 ЦК УРСР). Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державної нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом своє майно або частину одній або кільком особам, як таким що входять, так і тим що не входять в коло спадкоємців за законом, а також державі або іншим громадським установам. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 529 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Факт, того, що позивач являється сином [PERSON], який помер [INFO] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.08.2016 року (повторно). Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що при зборі документів було втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивачем було зроблено оголошення у газеті «Торнадо» за 08.06.2017 року, згідно якого втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданий згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 08.07.1996 року № 386/96 на земельну частку (пай) розміром 6,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСП «Вільне козацтво», та належить [PERSON] вважається недійсним, яке знаходиться у матеріалах справи. Згідно з п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем часом народження цієї особи. На даний час позивач фактично прийняла відкриту після смерті батька вищезазначену спадщину, оскільки до теперішнього часу продовжує здійснювати діяльність пов'язану з користуванням та володінням спадкового майна та прийняв на зберігання правовстановлюючі документи. Згідно до відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори № 542/01-16 від 20.05.2017 року спадкові справи до майна померлого [PERSON] не заводились. Враховуючи, що позивач являється єдиним спадкоємицею спадкового майна, інших спадкоємців за законом та заповітом не має, те, що позивач фактично прийняв у своє володіння спадщину, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на: земельну частку (пай) розміром 6,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСП «Вільне козацтво», згідно сертифікату на право на земельну частку (най) серія [NUMBER], виданий згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 08.07.1996 року № 386/96 та належить [PERSON] , яке відкрилось за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, попередньо визнавши сертифікат втраченим.

Outcome: approved