Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], зазначивши, що з листопада 2011 року він почав проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою. [INFO] у них народилась дитина [PERSON], батьком якої він був записаний за спільною згодою (заявою) сторін. Після народження дитини сторони продовжували проживати однією сім'єю, однак у березні 2014 року відповідачка виїхала з с. Перемога і зараз місце її проживання позивачу невідоме. З того часу відповідачка життям дитини не інтересується, матеріальну допомогу на її утримання не надає. Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на його повному утриманні. Дитина відвідує дошкільний навчальний центр с. Перемога. Також позивач стверджує, що ним створено належні умови для повноцінного виховання сина та вважає, що відповідачка з березня 2014 року ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та від надання матеріальної допомоги на її утримання, що є підставою для позбавлення її батьківських прав, а тому на підставі викладеного, в зв'язку з тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, позивач просись винести рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Просив про його задоволення, оскільки відповідач з березня місяця 2014 року залишила дитину і з того часу жодного разу не цікавилась його долею, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вихованням дитини не займається. Місце свого проживання не повідомляє. З телефонної розмови він зрозумів, що в неї інша сім'я і дитина їй не потрібна. Згоден на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач до суду не з'явилася. Про причини неявки суд не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином та вчасно. Заперечень проти позову або заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. За згодою позивача розгляд справи проведено в заочному порядку. Представник органу опіки і піклування вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], думку представника органу опіки і піклування і прокурора, який вважав, що позов підлягає задоволенню, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони з листопада 2011 року по березень місяць 2014 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідач є матір'ю дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження. В березні 2014 року сторони припинили проживати однією сім'єю. Відповідач залишила позивача. Через деякий час відповідач залишила дитину і з того часу не спілкується з сином, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Згідно висновку органу опіки і піклування Баштанської РДА від 29.12.2014 року позбавлення відповідачки батьківських прав є доцільним, оскільки відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Позивачем створено належні умови для проживання дитини, що підтверджується актом від 08.07.2014 року. В силу ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За встановленого в судовому засіданні, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідачки підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними і допустимими доказами, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для належного виховання сина. Зважаючи на доведеність винної поведінки відповідача, враховуючи конкретні обставини ( залишення малолітньої дитини), суд вважає за необхідне застосувати саме такий крайній захід як позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи думку прокурора, суд вважає за необхідне з власної ініціативи стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь позивача і судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved