Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з [PERSON] коштів, надміру виплачених у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї в сумі 11\~639,91 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу, на підставі її заяви від 27.09.2013р., 07.04.2014р. та 10.10.2014р. було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям на періоди з 01.09.2013р. до 28.02.2014р., 01.04.2014р. по 30.09.2014р. та 01.10.2014р. до 31.03.2015р. При поданні документів для призначення цього виду державної допомоги відповідача було попереджено про її обовязок подавати повні та достовірні відомості про доходи сімї, однак такого обовязку відповідачем дотримано не було. Під час проведення перевірки даних 25.11.2014р. отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким відповідач є власником квартири за адресою м. Львів, вул. Пулюя, 13/42 загальною площею 63,3 кв.м., хоча при зверненні за призначенням допомоги остання задекларувала у власності лише квартиру [ADDRESS] загальною площею 34 кв.м. Для зясування розбіжностей відповідач надала договір купівлі-продажу квартири від 21.06.2012р. В такому випадку, остання не мала права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, а її недобросовісні дії призвели до надмірної виплати бюджетних коштів в розмірі 12\~139,91 грн. З метою врегулювання спору, відповідачу надіслано відповідну вимогу про повернення надміру виплачених коштів. 30.12.2014р. відповідач добровільно сплатила 500 грн., однак в подальшому, незважаючи на надіслані вимоги надмірно виплачена сума державної допомоги залишилась непогашеною. Тому, її кінцевий розмір, який становить 11\~639,91 грн., просить стягнути в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Скерував до суду заяву в якій справу просить слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяв відповідача від 27.09.2013р., 07.04.2014р., 10.10.2014р. (а.с.4, 6, 8) та доданих до них декларацій (а.с.5, 7, 9) позивачем прийнято рішення (а.с.11, 12, 13, 15) та призначено відповідачу державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям на періоди з 01.09.2013р. до 28.02.2014р., з 01.04.2014р. до 30.09.2014р., з 01.10.2014р. до 31.03.2015р. Відповідно до даних, що містяться в деклараціях відповідача, остання вказала про належність їй на праві власності нерухомого майна квартири № 11 на вул. Чернігівській, 23 у м. Львові площею 34 кв.м. Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру від 27.12.200р. (а.с.18), вказана квартира окрім відповідача належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] При цьому, як вбачається із відомостей, що містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16-17), окрім вищевказаної квартири, у власності відповідача, на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2012р (а.с.19-20) також перебуває квартира № 42 в будинку № 13 на вул. Пулюя у м. Львові загальною площею 63,3 кв.м. Право власності на таку квартиру згідно витягу про державну реєстрацію прав (а.с.21) зареєстровано 06.07.2012р. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сімї та додатково 10,5 квадратного метра на сімю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Згідно розрахунку позивача, який перевірений та прийнятий судом як такий, що проведений фахово (а.с.2зв.), площа двох приміщень, які перебувають у власності відповідача та її сімї перевищує встановлену ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» норму власності на 6,8 кв.м. Відповідно ч. 3 цієї статті, якщо сімєю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Враховуючи недобросовісність дій відповідача, які полягають у прихованні відомостей щодо наявності в останньої на праві власності другої квартири, загальна площа яких перевищує встановлену норму права власності, обмеження, передбачені ст. 1215 ЦК України на дані правовідносини не поширюються, а безпідставно набуте майно підлягає поверненню. Аналогічні положення закону закріплено також у п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, в якому вказується, якщо сімєю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сімї. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про стягнення у судовому порядку. Як вбачається з розрахунку надмірно виплачених коштів (а.с.22), відповідачу було здійснено переплату державної допомоги на суму 12\~139,91 грн., з яких, як вказує позивач, відповідач добровільно повернула 500 грн. Відомостей про повернення іншої частини надміру виплачених коштів матеріали справи не містять. Відповідні повідомлення на адресу відповідача позивачем скеровувались тричі (а.с.23, 24, 25). Враховуючи те, що в позасудовому порядку відповідач коштів не повернула, суд приходить до висновку, що суму надміру сплачених коштів в розмірі 11\~639,91 грн. з відповідача слід стягнути в примусовому порядку, і як наслідок, позов задовольнити в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved