Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Дослідне виробництво інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України», Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України, Національна академія наук України, 3-я особа [PERSON] ,, Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, визначення субсидіарної відповідальності та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2020 року на його користь з ДП «Дослідне виробництво Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України» було стягнуто компенсацію не невикористану відпустку у розмірі 246814,26 грн. та компенсацію середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні у розмірі 129639,19 грн. Рішення набрало законної сили. Судом визначені середньоденна сума середнього заробітку за час затримки виплати компенсації при звільненні у розмірі 566,11 грн. за один день. На момент подання позову відповідач не сплатив належні йому кошти. Тому на дійсному позову на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.09.2020 по день ухвалення судового рішення за даним позовом. На виконання рішення суду від 08.09.2020 року був виданий виконавчий лист, який на даний час знаходиться в виконавчій службі Московського району, однак боржник до теперішнього часу не виплатив йому належні кошти. Станом на 13.03.2021 року погашено лише 7822,49 грн. більше коштів немає, оскільки з підприємства навмисно виведені активи. Крім того вчиняє бездіяльність і державний виконавець, чим порушуються його права. Відповідачі навмисно, цілеспрямовано, штучно зробили Боржника неплатоспроможним. У НАН України відсутні повноваження скасовувати документи, що вичерпали свою дію і породили певні права і обов`язки як у позивача, так і у відповідачів. Він звертався до НАН України із запитом про надання публічної інформації, та з отриманих фінансових звітів, можливо зробити висновок, що відповідач усіляко ухиляєтеся від сплати йому заборгованості визначеної рішенням суду. Крім того вважає за необхідне визнати субсидіарну відповідальність НАН України, як органу, до сфери управління якого входить ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАНУ» та Інститут проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного НАНУ, як правонаступника Боржника, за зобов`язаннями Відповідача-1 у зв`язку із недостатністю коштів та майна, що перебувають у його розпорядженні. В зв`язку з чим він звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 року задоволено клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 11.05.2021 відповідачем НАН України подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що НА України не є роботодавцем, з яким позивач перебував у трудових відносинах. При призначенні позивача директором ДП «Дослідне виробництво інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного НАН України» та звільнення його з цієї посади НАН України в межах повноважень, визначених законами України «Про управління об`єктами державної власності», «Про особливості правового режиму діяльності НАН України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», реалізовувалися владно-розпорядчі функції в рамках публічно-правових відносин. Водночас законодавством про працю України субсидіарна відповідальність та солідарний обов`язок у трудових спорах за вимогами визначеними позивачем не передбачена. Підстави та умови субсидіарної відповідальності визначаються положеннями ст. 619 ЦК України. Згідно з ч.1-3 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. ДП «Дослідне виробництво інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного НАН України» є самостійною юридичною особою та діє відповідно до свого статуту. НАН України не було відомо про рішення суду від 08.09.2020 року, до участі у розгляді справи НАН України не залучався. Неналежне на думку позивача виконання судового рішення державним виконавцем є підставою для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Просили у задоволенні позову відмовити. 17.05.2021 року позивачем подано відповідь на відзив в якій зазначено, що НАН України намагається ввести суд в оману та сприяє іншим відповідача у справі уникнути відповідальності за порушення його прав. Позовні вимоги ним заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. 04.06.2021 року від позивача надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року позовні вимоги [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до ДП «Дослідне виробництво інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України», Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України, Національна академія наук України, 3-я особа [PERSON] ,, Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, зупинення дії постанови Бюро Президії Національної академії наук України від 24.02.2021 №59, визначення субсидіарної відповідальності та зобов`язання вчинити певні дії в частині зупинення дії постанови Бюро Президії НАН України від 24.02.2021 .N259 «Про ліквідацію державного підприємства «Дослідне виробництво Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України» на період до повного погашення боргу перед [PERSON] , визначеного Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №63529553 від 09.11.2020 року, залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача Національної академії наук України в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд вислухавши сторін у справі, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2020 року позовні вимоги\~ [PERSON] \~до ДП\~«Дослідне виробництво\~Інституту проблем\~машинобудування ім.А.М.Підгорного\~Національної академії\~наук України»,\~третя особа:\~ [PERSON] \~ про\~стягнення компенсації\~за невикористану\~відпустку та\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~задовольнені частково.\~Стягнуто з\~Державного підприємства\~«Дослідне виробництво\~Інституту проблем\~машинобудування ім.А.М.Підгорного\~Національної академії\~наук України»\~на користь\~ [PERSON] \~ компенсацію\~за невикористану\~відпустку у\~розмірі 246\~814,26\~грн.\~та компенсацію\~середнього заробітку\~за час\~затримки виплати\~компенсації за\~невикористану відпустку\~при звільненні\~у розмірі\~129\~639,19\~грн.,\~ всього\~376\~453\~грн.\~45\~коп.\~Стягнуто з\~Державного підприємства\~«Дослідне виробництво\~Інституту проблем\~машинобудування ім.А.М.Підгорного\~Національної академії\~наук України»\~на користь\~держави судовий\~збір в\~розмірі 3764\~грн.\~В іншій\~частині позовних\~вимог відмовлено.\~Допущено негайне\~виконання рішення\~в частині\~виплати компенсації\~за невикористану\~відпустку та\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~ в\~межах виплати\~суми платежу\~протягом одного\~місяця. Постановою Харківського апеляційного суду від 30.11.2020 року, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2020 року залишено без змін. Вищевказаним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09. 2020 року було встановлено, що трудові відносини [PERSON] були саме з відповідачем ДП «Дослідне виробництво Інституту проблем машинобудування ім.А.М.Підгорного Національної академії наук України». На підставі рішення суду 04.11.2020 року позивачу був виданий виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мороз О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, та своєчасне її отримання. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 КЗпП України). Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний вдень звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України (ч. 1 ст. 47 КЗпП України). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір належних працівникові сум при звільненні, власник або уповноважений ним орган в такому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Встановлений\~статтею 117 КЗпП України\~механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2020 року встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 566,11 грн. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог «Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд виходить з наступного розрахунку середнього заробітку за час затримки: 566,11 грн. середньоденний дохід позивача; 274 дня період затримки розрахунку. Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку складає 155114,14 грн. з розрахунку: 274 дня затримки розрахунку х 566,11 грн. середньоденна заробітна плата позивача, який підлягає стягненню на користь позивача зДержавного підприємства «Дослідне виробництво Інституту проблем машинобудування ім.А.М.Підгорного Національної академії наук України» . Відносно позовної вимоги щодо субсидіарної відповідальності суд зазначає наступне. Підстави та умови субсидіарної відповідальності визначаються положеннями статті 619 Цивільного кодексу України, за загальним змістом якої субсидіарна відповідальність повинна бути передбачена договором або законом, така відповідальність настає за умови пред`явлення вимоги до основного боржника та його відмовою від задоволення вимог кредитора або не надсилання відповіді у розумний строк про задоволення вимоги. Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Тобто, виходячи зі змісту вказаних норм, підставою для застосування субсидіарної відповідальності та виникнення солідарного обов`язку для засновників юридичних осіб має бути виключно пряма вказівка закону або договору. Згідно з частинами 1-3 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Таким чином, законодавством про працю України субсидіарна відповідальність та солідарний обов`язок у трудових спорах за вимогами, визначеними Позивачем до НАН України та Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України, не передбачена. Відповідно до положень частин першої та другої\~статті 104 ЦК України\~(тут і далі у редакції, чинній станом на 30 листопада 2016 року)\~юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно частини третьої\~статті 105 ЦК України\~Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього\~Кодексу\~призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. За змістом частин восьмої та дев`ятої\~статті 111 ЦК України\~ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Державне підприємство «Дослідне виробництво інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України» не є припиненим, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних -осіб підприємців та громадських формувань в порядку, передбаченому ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відсутній запис про припинення цього підприємства. Таким чином вимога позивача про зобов`язання Державного підприємство «Дослідне виробництво інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук /країни», провести по бухгалтерському обліку підприємства кредиторську заборгованість перед [PERSON] в загальній сумі 376 .453,45 грн,, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 246 814,26 грн та компенсацію середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні у розмірі 129639 грн, задоволенню не підлягають. На підставі п.1.ч.1ст.5\~ЗУ «Про судовий збір»\~позивача звільнено від сплати судового збору, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому\~ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial