Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй на праві власності належить автомобіль Mercedes-Benz Е 320, № кузова[NUMBER], державний номер [NUMBER]. В серпні 2017 року вона звернулась до регіонального сервісного центру у Вінницькій області для зняття з обліку належного їй транспортного засобу та дізналась, що останній перебуває під арештом, накладеним у 2003 році ВДВС Вінницького міського управління юстиції. Відповідно до довідки центрального відділу виконавчої служби м. Винниці від 08.08.2017 року, виконавчі провадження, де [PERSON] є боржником у Центральному відділі державної виконавчої служби м.Вінниці на виконанні не перебувають. На підставі вищенаведеного позивач звернулась до суду із вказаною позовною заявою для захисту своїх прав та законних інтересів. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте до суду надійшла заява, в якій вона просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач Центральний відділ державної виконавчої служби м.Вінниці в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль Mercedes-Benz Е 320, № кузова[NUMBER], державний номер [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до довідки регіонального сервісного центру у Вінницькій області від 08.08.2017 року та картки арешту транспортного засобу, на транспортний засіб Mercedes-Benz Е 320, № кузова[NUMBER], державний номер [NUMBER] накладено арешт в 2003 році. Але в зв'язку з тим, що термін зберігання документів які стали підставою для накладення арешту, три роки, тому надати їх не має можливості (а.с. 5-6). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.06.2002 року у справі № 2-2487/02 скасовано постанову начальника Служби по БК та ПМП - заступника начальника Вінницької митниці від 25.02.2002 року про накладення на [PERSON] штрафу в розмірі 11101,00 грн. (а.с. 7). Відповідно до довідки центрального відділу виконавчої служби м. Винниці від 08.08.2017 року, виконавчі провадження, де [PERSON] є боржником у Центральному відділі державної виконавчої служби м.Вінниці на виконанні не перебувають (а..с 8). Відповідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що накладення арешту на автомобіль Mercedes-Benz Е 320, № кузова[NUMBER], державний номер [NUMBER], порушує та обмежує права [PERSON], як його власника, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.. На підставі викладеного та

Outcome: approved