Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 13 700 грн. 00 коп. заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Посилається в позові на те, що 28.01.2013 року на підставі наказу №143-с відповідач був поновлений на навчання 4 курсу 2 семестру контрактного відділення Військового інституту телекомунікацій та інформації Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут». 01.02.2013 року між відповідачем та Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформації було укладено договір про надання додаткових освітніх послуг з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр денної форми навчання. Розділом 1 договору передбачено обов'язок відповідача сплатити Університету обумовлену розділом 4 договору вартість навчання. Виконавець взяв на себе зобов'язання надати освітні послуги на рівні державних стандартів, а обов'язком відповідача було своєчасно внести плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. Так як навчальний складається з двох семестрів, для фінансових розрахунків осінній семестр (5 місяців) починається 1 вересня і закінчується 31 січня; весняний (5 місяців) починається 1 лютого і закінчується 30 червня. Згідно пункту 4.2. договору вартість навчання складає 15 400 грн. 00 коп. за один навчальний рік (10 місяців), загальна вартість послуги для відповідача становила 77 000 грн. 00 коп.. Підписавши договір, відповідач погодився з ним та зобов»язався його виконувати. Взяті на себе обов'язки відповідач не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 13 700 грн. 00 коп. Наказом проректора з науково-педагогічної роботи університету №1108-с від 25.06.2013 року відповідача було відраховано з 4 курсу навчання. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дана обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції про отримання 04 серпня 2015 року судової повістки особисто. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. Встановлено, що 28.01.2013 року на підставі наказу №143-с відповідач був поновлений на навчання 4 курсу 2 семестру контрактного відділення Військового інституту телекомунікацій та інформації Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут». /а.с.8/ 01.02.2013 року між відповідачем та Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформації, який на той час входив складу Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», було укладено Договір про надання додаткових освітніх послуг з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр денної форми навчання Розділом 1 договору передбачено обов'язок відповідача сплатити Університету обумовлену розділом 4 договору вартість навчання. Розділом 2 університет, як виконавець, взяв на себе зобов'язання надати освітні послуги на рівні державних стандартів п. 2.1. Договором встановлено, що навчальний складається з двох семестрів, встановлено, що для фінансових розрахунків осінній семестр (5 місяців) починається 1 вересня і закінчується 31 січня; весняний (5 місяців) починається 1 лютого і закінчується 30 червня. Згідно пункту 4.2. договору вартість навчання складає 15 400 грн. 00 коп. за один навчальний рік (10 місяців), загальна вартість послуги для відповідача становила 77 000 грн. 00 коп. /а.с.6; 2 1- 23/ Взяті на себе обов'язки відповідач не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 13 700 грн. 00 коп. Зазначена заборгованість підтверджується передаточним балансом станом на 19.09.2013 року Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», звітом від 27.09.2015 рокута службовим поданням від 05.03.2015 року. В зв»язку з цим наказом проректора з науково-педагогічної роботи університету №1108-с від 25.06.2013 року відповідача було відраховано з 4 курсу навчання. /а.с.9 - 19/ Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Аналізуючи дану норму закону, а також викладене вище, домовленість сторін при укладенні Договору про надання освітніх послуг, суд приходить до висновку, що укладений сторонами договір має виконуватися на умовах, викладених у ньому. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов договору, укладеного з позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. сплаченого ним при зверненні до суду судового збору.

Outcome: approved