Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в м. Києві, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачу на підставі договору дарування на праві приватної власності належить зазначена квартира, в якій зареєстровані відповідачі. Проте останні тривалий час в ній не проживають, що дає позивачу підстави вважати, що відповідачі втратили право користування цим приміщенням. Відповідачі, будучи належним чином і своєчасно повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. За згодою представника позивача судом винесена ухвала про заочний розгляд справи (а.с.21, 22, 37, 38, 39, 40) Третья особа про розгляд справи повідомлена належним чином, її представник до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, суд визнав за можливе розглядати справу у його відсутність (а.с.31) Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Так, судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5-6). Згідно довідки Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ Центр обслуговування споживачів №1 від 10.09.2014 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) Як вбачається із матеріалів справи відповідачі не проживають у даній квартирі тривалий час, так [PERSON] - понад 12 місяців, а [PERSON] - понад 2 роки та вісім місяців, що підтверджено актами, засвідченими директором Комунального підприємства Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації «Чоколівське» (а.с.10-15) Місце їх проживання позивачу не відоме, натомість позивач змушений за відповідачів сплачувати комунальні послуги, чим йому чиняться перешкоди у вільному користуванні своїм майном, що належить йому на праві приватної власності. Відповідачі, будучи зареєстрованими в спірному жилому приміщенні, там не проживають, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігають, жилою площею не цікавляться, витрат по її утриманню не несуть, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ними право користування жилим приміщенням, не вчиняють. Наведене вище свідчить про відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні понад шести місяців без поважних на те причин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України у суду є всі підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем за пред'явлення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на його користь в рівних частинах. Відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. В цій частині представником позивача було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.40) Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав таку заяву.

Outcome: approved