Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Жемчужненської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, площею 2, 000 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 1225981000:01:002:0172, в порядку спадкування законом після смерті [PERSON], померлої 10.05.2015 року, якій вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 112336, виданого Юр»ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 23.01.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 20. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначала, що являється спадкоємцем за законом пятої черги спадкування після племінниці [PERSON], померлої 10.05.2015 року, при цьому після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно , а в тому числі і на вищевказану земельну ділянку, у звязку з чим позивачка в установлені законом строки звернулася за прийняттям спадщини до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, будучи єдиним спадкоємцем за законом. 09.02.2016 року державний нотаріус видав позивачці два свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] у вигляді житлового будинку та земельної ділянки площею 10, 1692 га. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у вигляді спірної земельної ділянки, площею 2, 000 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області позивачеві було відмовлено, у зв»язку з відсутністю в останнього правовстановлюючого документу на вищезазначену земельну ділянку, а саме оригіналу Державного акту про право приватної власності спадкодавця на належну йому за життя земельну ділянку та надати такий позивач не в змозі через втрату останнього спадкодавцем за невідомих позивачу обставин. Посилаючись на ст. ст. 3, 10, 15, 114, 213 ЦПК України позивач просив визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 10.05.2015 року, на належну останній земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр»ївського району, площею 2, 0000 га.. В судове засідання представник позивача по справі [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав повністю та судові витрати по справі просив залишити за позивачем (ас. 88, 89). Відповідач по справі Жемчужненська сільська рада Юрївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надавши суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали у повному обсязі (ас. 91). Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас. 84). Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог відділ Держгеокадастру в Юр»ївському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас. 31). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: -згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 633133 від 12.05.2015 року [PERSON] померла 10 травня 2015 року (ас. 4); -Згідно копії матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 57/2015, наданою Юрївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (ас. 33-81), вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом пятої черги спадкування після смерті своєї двоюрідної племінниці [PERSON], при цьому звернулася до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини своєчасно та останні були прийняті нотаріусом (ас. 36, 51). 09.02.2016 року за реєстровим № 21 державним нотаріусом Юрївської держнотконтори Дніпропетровської області позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10, 1692 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юрївського району (ас. 77). При цьому, цього ж дня за реєстровим № 22 позивачу також видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] у вигляді житлового будинку № 15, розташованого в с. Кіндратівка вул. Першотравнева Дніпропетровської області (ас. 78). Разом з тим, постановою державного нотаріуса Юрївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2016 року позивачу відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] у вигляді належної останній земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, площею 2, 000 га, у зв»язку з відсутнім у спадкоємця правовстановлюючим документом на земельну ділянку, що належала спадкодавцю, а зокрема відсутністю у позивача оригіналу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого на ім»я [PERSON] (ас. 20). В позові позивачка вказала, що надати оригінал правовстановлюючого документу не в змозі, оскільки останній був втрачений спадкодавцем за невідомих йому обставин. Відповідно до вимог п. 4, 18 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України«, який затверджений Наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5, - видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю та Витягу з реєстру прав власності. Відсутність вказаного документу не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів зазначене питання вирішується в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно не має можливості надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що належала спадкодавцю, у зв»язку з тим, що останній не зберігся, а саме у позивачки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого за життя [PERSON] та отримати останній, або його дублікат, самостійно позивач не в змозі, оскільки власник майна помер. Однак, факт належності [PERSON] за життя земельної ділянки на праві приватної власності знайшов своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: - відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 1203362852016 від 19.04.2016 року вбачається, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 23.01.2003 року серії ІІІ-ДП № 112336 належала земельна ділянка площею 2, 000 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр»ївського району , з кадастровим № 1225981000:01:002:0172 (ас. 14-18); - згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 112336, виданого 23 січня 2003 року Юр»ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 20, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2, 000 га, розташованої на території Жемчужненської сільської ради Юр»ївського району та переданої останній для ведення особистого селянського господарства (ас. 13). На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі [PERSON] на час своєї смерті мав право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Жемчужненської сільської ради Юр»ївського району, площею 2,000 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 112336, виданого Юр»ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 23.01.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 20. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при чому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому , свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа. З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача перейшло право на земельну ділянку , що належала спадкодавцеві за життя , але отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно в порядку спадкування за законом позивач не в змозі через відсутність у останнього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно , суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Жемчужненської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області. Враховуючи волю представника позивача, суд знаходить можливим судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved