Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 серпня 2008 року [PERSON] отримав у позивача в позику грошову суму в розмірі 1000,00 доларів США та 20000,00 грн. Відповідач зобов`язувався повернути кошти в строк до 28.09.2008. На підтвердження факту отримання коштів у борг між сторонами був [PERSON] надав позивачу розписку. 29.08.2008 [PERSON] отримав у позивача в позику грошову суму в розмірі 5000,00 гривень, які зобов`язувався повернути до 08.09.2008. Також 04.01.2019 [PERSON] отримав у позивача в позику грошову суму в розмірі 13000,00 гривень, які зобов`язувався повернути кошти в строк до 09.01.2019. Частково відповідач повернув позивачу суму заборгованості. Однак у зв`язку з несплатою боргу [PERSON] у повному обсязі, сторони домовились про розстрочення сплати боргу, а саме: суму боргу по розписці від 28.08.2008 у розмірі 20000,00 грн. відповідач зобов`язався повернути 10.04.2019, 1000,00 доларів США - 10.06.2019, а залишок заборгованості по розписці від 04.01.2019 у розмірі 2500,00 грн. - 31.01.2019. Зобов`язання у вказаний строк відповідач не виконав, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь основну заборгованість 1 000 доларів США та 20 000 грн. в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 28.08.2008 року, 14,47 доларів США та 389 грн. 59 коп. 3%-річних, 339 грн. 69 коп. інфляційних втрат, 2 500 грн. в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 29.08.2008 року, 62 грн. 88 коп. 3%-річних, 78 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 13 000 грн. в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 4.01.2019 року, 350 грн. 47 коп. 3%-річних, 540 грн. 55 коп. інфляційних втрат, 768 грн. 40 коп. судового збору, а всього 1 014,47 доларів США та 38 029 грн. 75 коп. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не заявляв. За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. В судовому засіданні встановлено що згідно договору позики від 28.08.2008, укладеного між [PERSON] (позивачем - позикодавцем) та [PERSON] (відповідачем - Позичальником), оформленого у письмовій формі у вигляді розписки позичальника, відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в сумі 20000,00 грн. та 1000,00 доларів США, які зобов`язувався повернути до 28.09.2008 (а.с. 7). 29.08.2008 [PERSON] отримав у позивача в позику грошову суму в розмірі 5000,00 гривень, які зобов`язувався повернути до 08.09.2008, що підтверджується оформленою у письмовій формі розпискою позичальника (а.с. 8). 04.01.2019 [PERSON] отримав у позивача в позику грошову суму в розмірі 13000,00 гривень, які зобов`язувався повернути кошти в строк до 09.01.2019, що підтверджується оформленою у письмовій формі розпискою позичальника (а.с. 8). Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем були надані у борг грошові кошти, а відповідачем вони отримані і не повернуті, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за договором позики. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача складає 1 000 доларів США та 20 000 грн. в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 28.08.2008 року, 14,47 доларів США та 389 грн. 59 коп. 3%-річних, 339 грн. 69 коп. інфляційних втрат, 2 500 грн. в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 29.08.2008 року, 62 грн. 88 коп. 3%-річних, 78 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 13 000 грн. в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 4.01.2019 року, 350 грн. 47 коп. 3%-річних, 540 грн. 55 коп. інфляційних втрат, 768 грн. 40 коп. судового збору, а всього 1 014,47 доларів США та 38 029 грн. 75 коп. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved