Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 травня 2008 року між позивачем та відповідачем-1 укладено кредитний договір № 226102-CRED, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 15000,00 гривень на термін до 12 листопада 2009 року, а відповідач-1 взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотки за кредитом, комісію та інші витрати у порядку та розмірах, встановлених договором. Позивач виконав свої зобов`язання надавши відповідачу грошові кошти. Однак відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та пені у встановленні договором терміни, у звязку з цим станом на 25 вересня 2016 року сума заборгованості відповідача складає 27075,41 грн., з яких: 5478,14 грн. заборгованість за кредитом, 21597,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1014,03 грн. штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за договором між позивачем та відповідачем-2, між позивачем та відповідачем-3 укладено договори поруки, у відповідності до яких відповідач-2, відповідач-3 поручилася за виконання зобов`язань відповідача-1 перед позивачем за договором кредиту. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2010 року з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість за договором № 226102-CRED в розмірі 6794,85 грн., яка виникла станом на 29 липня 2009 року, яка складалася з заборгованості по кредиту в розмірі 6016,89 грн., заборгованості за процентами в розмірі 216,30, штрафу в розмірі 561,66 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, 12 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 226102-CRED, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 15000,00 гривень на термін до 12 листопада 2009 року, а відповідач-1 взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотки за кредитом, комісію та інші витрати у порядку та розмірах, встановлених договором. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON], між позивачем та: [PERSON] укладений договір поруки № 226102cred/2 від 12 травня 2008 року; [PERSON] договір поруки № 226102cred/2 від 12 травня 2008 року, відповідно до п. 1 та п. 2 яких, вони у разі невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, зобовязалися солідарно погасити борг в сумі наданого кредиту, а також сплатити відсотки та інші платежі, відповідно до умов кредитного договору, за весь період користування [PERSON] кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання надавши відповідачу грошові кошти. Відповідач порушив умови договору, кредит та відсотки не повернув. Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідачів 10 червня 2016 року направлялося повідомлення із вимогою погасити виниклу заборгованість, залишене відповідачами без задоволення. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як свідчать матеріали справи, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, згідно з розрахунком позивача, станом на станом на 25 вересня 2016 року сума заборгованості відповідача складає 27075,41 грн., з яких: 5478,14 грн. заборгованість за кредитом, 21597,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1014,03 грн. штраф (процентна складова). При цьому, як свідчать матеріали справи, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2010 року з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість за договором № 226102-CRED в розмірі 6794,85 грн., яка виникла станом на 29 липня 2009 року, яка складалася з заборгованості по кредиту в розмірі 6016,89 грн., заборгованості за процентами в розмірі 216,30, штрафу в розмірі 561,66 грн. Доказів виконання рішення матеріали справи не містять. Водночас, з розрахунку, наданого позивачем вбачається часткове погашення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Відтак, враховуючи рішення суду, сума заборгованості за кредитом, не погашена відповідачами становить 5478,14, сума заборгованості за відсотками, нарахованими по 12 травня 2008 року 21597,27 грн. За таких обставин, враховуючи рішення суду, яким з відповідача стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 6016,89 грн. станом на 29 липня 2009 року стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в судовому порядку не є можливим, оскільки дана сума заборгованості фактично присуджена до стягнення з відповідача на підставі рішення суду від 15 квітня 2010 року і не може бути повторно заявлена до стягнення з відповідача, оскільки процедура стягнення такої заборгованості повинна бути реалізована в межах виконання попереднього судового рішення. При цьому, з огляду на зміст прохальної частини позовної заяви позивачем до стягнення дана сума не заявляється, хоча і є вказаною в описовій частині позову. Водночас, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників заборгованості по відсоткам в сумі 20280,56 грн., оскільки наявність судового рішення про стягнення заборгованості, за умови невиконання судового рішення не позбавляє відповідача-1 обов`язку сплачувати відсотки за користування грошовими коштами, належними позивачу та не повернутими своєчасно. При цьому підлягають також задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідачів штрафів, як виду відповідальності за порушення строків виконання зобов`язання в розмірі 250,00 та 1014,03 грн. Таким чином, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідачів заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1378,00 грн., тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved