Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просить визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 10 липня 2006 року, щодо земельної ділянки загальною площею 39,35 га, у тому числі рілля 39,35 га, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради, кадастровий номер 3522281900:02:000:9002, укладений між Знамянською районною державною адміністрацією та ним, зареєстрований 11 липня 2006 року у книзі реєстрації договорів оренди земель за №55, додаткова угода №1 укладена між Знамянською районною державною адміністрацією та ним 18 червня 2012 року, зареєстрована у відділі Держкомзему у Знамянському районі від 17 липня 2012 року за №352228194001971. Також позивач просив суд визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ним угоду №2 до договору оренди землі від 10 липня 2006 року, зареєстровану 11 липня 2006 року за №55. Свої вимоги обґрунтував тим, що 10 липня 2006 року між Знамянською районною державною адміністрацією та ним укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради, загальною площею 39,35 га, у тому числі рілля 39,35 га, строком на пять років, кадастровий номер 3522281900:02:000:9002. Договір зареєстровано 11 липня 2006 року у книзі реєстрації договорів оренди земель за №55. 18 червня 2012 року між Знамянською районною державною адміністрацією та ним укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору оренди землі від 10 липня 2006 року, про його поновлення на пять років, розмір орендної плати встановлено на рівні 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Ця додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Знамянському районі від 17 липня 2012 року за №352228194001971. 25 травня 2016 року він звернувся з листом повідомленням з доданими документами включаючи проект додаткової угоди до начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області через Центр надання адміністративних послуг Знамянської РДА, з проханням поновити договір оренди землі строком на пять років. 04 липня 2016 року, з порушенням встановленого Законом України «Про оренду землі», місячного строку на розгляд орендодавцем листів-повідомлення про поновлення договору оренди землі, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, надіслало йому листа, в якому містилися розяснення чинного законодавства України «Про оренду землі», а також інформація щодо внутрішніх розпоряджень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. При цьому своєї волі на поновлення або відмову у поновленні договору оренди землі відповідачем висловлено не було. 15 липня 2016 року позивач повторно звернувся до начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням, до якого знову ж таки додав проект додаткової угоди, з проханням поновити договір оренди землі строком на пять років. Проте відповіді на його повторну заяву надано так і не було. У звязку з зазначеним він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо внесення змін до договору оренди в частині строку його дії, відтак переважне право позивача на поновлення договору оренди припинилось. У звязку з цим представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судовому засіданні також просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2006 року між [PERSON] та Знамянською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі, за яким позивачу передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 39,35 га, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради з кадастровим номером 3522281900:02:000:9002, строком на пять років. Даний договір зареєстровано у Знамянськму відділі КРФ ДП «ЦДЗК» 11 липня 2006 року №55 (а.с.6-9). 18 червня 2012 року між [PERSON] та Знамянською районною державною адміністрацією укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 10 липня 2006 року строком на пять років (а.с. 14). Пункт 9 цього договору викладено в новій редакції: «Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен звернутися до орендодавця з листом повідомленням, у строки та у порядку визначеному Законом України «Про оренду землі». Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Знамянському районі від 17 липня 2012 року за № 352228194001971. Відтак, оскільки між сторонами укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 10 липня 2006 року строком на пять років, то строк дії згаданого договору оренди землі продовжено по 11липня 2016 року. 25 травня 2016 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з пропозицією щодо поновлення укладеного 10 липня 2006 року між ним та Знамянською районною державною адміністрацією договору оренди землі строком на пять років відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» до якої, серед іншого, було додано примірники проекту додаткової угоди № 2 (а.с. 21). Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, всупереч вимогам ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в місячний строк не надало відповіді на вказану пропозицію, не повідомило позивача про свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі, а лише 04 липня 2016 року направило лист-повідомлення в якому взагалі своєї волі на поновлення або відмову у поновленні договору оренди землі не висловило (а.с. 22). 15 липня 2016 року позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області з відповідною заявою, в якій просив поновити договір оренди земельної ділянки на новий строк, терміном на пять років (а.с.23). Відповідь на вказаний лист позивач не отримав. В судовому засіданні представник відповідача надав лист від 05 серпня 2016 року Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області адресований позивачеві про те, що ним пропущено строк подання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а тому йому відмовлено в поновленні строку дії договору оренди землі. Також повідомив, що листом Держгеокадастру від 14 грудня 2015 року Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області рекомендовано переглянути діючі договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на предмет терміну дії договору оренди ( не більше ніж 7 років), а також встановлення річної орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 8 відсотків від її нормативної грошової оцінки. Таким чином, на виконання ч. 6, ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач направив відповідачу, тобто у строки визначені п. 9 договору оренди землі, а саме 25 травня 2016 року, пропозицію укласти відповідну додаткову угоду і направив її проект, на яку відповідач у місячний строк відповіді не надав, і тільки після повторного звернення до нього повідомив про відмову її укладати із зазначенням причини пропуску орендарем строку встановленого ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Згідно відомостей викладених у довідці Знамянського відділення Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної Фіскальної служби у Кіровоградській області, станом на 15 серпня 2016 року, борг по орендній платі у орендаря [PERSON] відсутній (а.с. 24). Відповідно до вимог ч.3 ст.10 та ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Чинне законодавство не передбачає автоматичного продовження або поновлення договору оренди землі, оскільки існує законодавчо визначений порядок поновлення договору оренди землі та зобов'язання учасників такого договору щодо здійснення певних дій задля продовження або припинення дії договору. Згідно ч. ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Таким чином після закінчення строку дії договору оренди землі за згодою орендодавця та орендаря орендні правовідносини можуть бути продовжені. Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року № 6-10 цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно пояснень позивача, після спливу строку дії договору оренди, тобто після 11 липня 2016 року, він продовжував користуватися земельною ділянкою на умовах, визначених у договорі від 10 липня 2006 року. Відповідно до змісту ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець міг заперечувати проти подальшого використання земельної ділянки орендарем на умовах раніше укладеного договору оренди та поновлення договору. Однак, таке право орендодавець міг реалізувати протягом одного місяця після спливу строку договору. Відповідно до ч. 3 ст. 205 ЦК України у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. У випадку не реалізації орендодавцем протягом встановленого Законом України «Про оренду землі» строку свого права на подання заперечень проти поновлення договору оренди та за наявності інших обставин, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені раніше укладеним договором. Такий правовий наслідок прямо передбачений вказаним Законом. Як вже було зазначено, позивач належно виконував умови договору, до закінчення строку дії договору і у відповідності до п.9 договору оренди повідомив про намір поновити договір оренди, продовжив користуватися земельною ділянкою (обєктом оренди) на визначених договором умовах, відповідач був обізнаний щодо цих обставин, але протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не направив позивачу лист-повідомлення з запереченнями проти його поновлення, іншим особам в оренду земельну ділянку не передав. Лист-повідомлення відповідача, як відповідь на повторний лист позивача про поновлення договору оренди землі, яким відмовлено в поновленні договору в звязку з пропущенням строку звернення із вказаною вимогою, не може вважатися відмовою від поновлення договору оренди. Позивач до закінчення строку дії договору і у відповідності до п.9 договору оренди повідомив про намір поновити договір оренди, тобто строк не пропустив. Відповідь надана на повторний лист, зареєстрований 15 липня 2016 року. До закінчення дії строку договору від 10 липня 2006 року, а саме до 11 липня 2016 року, відповідач про своє небажання продовжувати його на новий строк з обґрунтованих причин орендаря не повідомив. Суд вважає неприйнятним обґрунтування відповідачем заперечення на позов рекомендацією Держгеокадастру про перегляд діючих договорів оренди земельних ділянок, так як вказане питання не відноситься до поновлення договорів оренди. Відповідач не позбавлений права звернутися до орендарів із пропозиціями про перегляд діючих договорів оренди земельних ділянок, Враховуючи, що право оренди позивача не визнається відповідачем, останній ухиляється від укладення додаткової угоди, а тому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, невизнане право підлягає захисту шляхом визнання договору оренди поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 10 липня 2006 року, шляхом визнання укладеною додаткової угода №2 про поновлення договору оренди землі. Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволено повністю, а позивач сплатив судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. вважає, що є всі підстави для стягнення цієї суми з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved