Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про захист прав споживача, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 березня 2018 р. позивач придбав у фізичною особи - підприємця [PERSON] в приміщенні магазина «Двері Білорусії» товар, загальною вартістю 31 960,80 грн. Таким чином, фактично між сторонами було укладено договір купівлі-продажу. Згідно даного Договору, продавець зобов`язався поставити та передати у власність Позивача дверні блоки, які складаються з товару, кількість та асортимент якого, вказані у рахунку-фактури № ДБ-0000163 від 30.03.2018. У зв`язку з тим, що повний асортимент товару повинен був переданий ФОП [PERSON] лише 01 червня 2018 року, за вимогою відповідача, 30 березня 2018 року позивачем було проведено передоплату у розмірі 15 980,00 грн., тобто 50% відсотків від загальної власності. Залишок грошових коштів повинен був сплачений під час отримання товару, а саме 01.06.2018 р. Станом на теперішній час, даний товар позивачем отримано не було. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 103 286,73 грн., з яких: матеріальні збитки (неповернена передоплата за товар) у розмірі 15980,00 грн., пеню у розмірі 3% від вартості передоплати за кожен день прострочення з 02.10.2018 по 29.03.2019 у розмірі 85812,60 грн., та інфляційні збитки з 02.10.2018 по 29.03.2019 у розмірі 1494,13 грн. Ухвалою судді від 17.04.2019 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). В судове засідання позивач надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його заяві, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рахунку-фактури № ДБ-0000163 від 30.03.2018 [PERSON] замовив у ФОП [PERSON] товар на загальну суму 31960,80 грн. Відповідно квитанції до прибуткового касового ордера № 220 від 30.03.2018 на рахунок ФОП [PERSON] позивачем було перераховано передоплату у розмірі 50 % від загальної вартості товару, що становить 15980,00 грн. Залишок грошових коштів повинен був сплачений під час отримання товару, а саме: 01.06.2018. Станом на 01.06.2018 даний товар позивачем не отримано, сплачених грошових коштів в рахунок передоплати за товар позивачу повернуто не було. Позивач неодноразово усно звертався до ФОП [PERSON] з вимогою щодо виконання умов договору, але ніякого результату це не дало. 21.08.2018 [PERSON] направив на адресу відповідача Заяву-претензію з вимогою повернути сплачену передоплату за товар у розмірі 15980,00 грн. 02.10.2018 дану Заяву-претензію було повернуто на адресу позивача, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків, позивач просить стягнути з останнього матеріальні збитки у розмірі 15980,00 грн., пеню у розмірі 3% від вартості передоплати за кожен день прострочення з 02.10.2018 по 29.03.2019 у розмірі 85812,60 грн., інфляційні збитки з 02.10.2018 по 29.03.2019 у розмірі 1494,13 грн. Відповідно до ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати Відповідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). Пеня у розмірі 3% від заборгованості 15980,00 грн. за кожен день прострочення з 02.10.2018 по 29.03.2019, складає - 85812,60 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже інфляційні збитки за весь час прострочення виконання своїх обов`язків продавцем складають 1494,13 грн. За період з 02.10.2018 по 29.03.2019. Згідно листа Верховного суду України від 01.02.2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів» було висловлено правову позицію, відносно того, що при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід урахувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, в тому числі й спричинену шкоду, лежить на продавцеві. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved