Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області, третіх осіб: [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, площа якого не обміряна, за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями на земельній ділянці, площа якої не обміряна, за адресою: [ADDRESS]. Спірний житловий будинок з відповідними надвірними будівлями за зазначеною адресою належав померлому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.12.1998 року. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано за батьком. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, тому він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його інтереси представляє за довіреністю [PERSON] Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити у повному обсязі. Відповідач, Катеринівська сільська рада Лозівського району Харківської області, надали лист про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечують. Треті особи, [PERSON] і [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], батьку позивача, на підставі договору купівля-продажу № 1-69 від 03.12.1998 року (а.с.13), який був зареєстрований в Лозівському БТІ 08.12.1998 року за № 433. Батько позивача, [PERSON], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 360 (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці, площа якої не обміряна, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду станом на 28.11.1998 року (а.с.14-15), копією домової книги (а.с.16-17). Відповідно до звіту про вартість індивідуального житлового будинку станом на 26.07.2017 року, вартість домоволодіння становить 22700,00 грн. (а.с.18). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При житті [PERSON] заповіт не складав. Спадкоємцями майна померлого за законом є його дружина [PERSON], та діти - [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9,10,11). Мати позивача [PERSON] та брат позивача [PERSON] заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями не подавали. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою на отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у вчиненні вказаної нотаріальної дії йому було відмовлено з тих підстав, що ним не було надано належним чином оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно, тому що договір купівлі-продажу житлового будинку не був нотаріально посвідчений, що підтверджується постановою Лозівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.07.2017 року за № 1164/02.31 (а.с.19). Інших спадкоємців на спірне майно крім позивача судом не встановлено. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Право власності на житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] в Лозівському БТІ 08.12.1998 року за № 433, згідно реєстраційного посвідчення, та з 1998 року до 2017 року ніким не оспорювалось. Відповідно до п.1.4 Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству за № 56 від 13.12.1995 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 року за № 31/1056, які були чинними на час укладення біржової угоди, державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, за рахунок власників нерухомого майна. В переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться така державна реєстрація об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних чи фізичних осіб серед інших у п. 6 визначено - договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею. Отже, реєстрація Лозівським БТІ за покійним [PERSON], батьком позивача, права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на грудень 1998 року не суперечить чинному законодавству. Крім того, в зв'язку зі смертю батька позивача втрачена можливість нотаріального посвідчення сторонами вказаного біржового договору купівлі-продажу. В судовому засіданні не встановлено про порушення прав інших осіб при визнанні права власності на спірний будинок. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved