Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 25 липня 2011 року [NUMBER] між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобов'язання, за яким позивач надав відповідачу кредит у виді кредитного ліміту в сумі 3000 грн., в тому числі готівковий ліміт згідно тарифів банку. Відповідно до п.2.6. договору процентна ставка за користування кредитним лімітом складає 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Оскільки відповідач свої зобов'язання не виконав, станом на 15 червня 2016 року його заборгованість за кредитом складає 3000,00 грн., заборгованість за відсотками 582,88 грн. Загальна сума заборгованості складає 3582,88 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд розірвати кредитний договір, стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 3582,88 грн. та понесені судові витрати. В день розгляду справи представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності та зазначив, що у зв'язку з частковим погашенням заборгованості зменшує розмір позовних вимог до 3911, 52 грн. з врахуванням судових витрат. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір [NUMBER] на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, за яким позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок у національній валюті України для здійснення операцій з платіжною карткою АБ «Полтава-Банк», виконує розрахунково-касове обслуговування клієнта (а.с.9-10). Також 25 липня 2011 року між сторонами укладено договір [NUMBER] на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, за яким позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок у національній валюті України для здійснення операцій з платіжною карткою АБ «Полтава-Банк», виконує розрахунково-касове обслуговування клієнта, а також надав кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. (а.с.14-15). Відповідно до п.2.6. договору процентна ставка за користування кредитним лімітом складає 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредит у виді кредитного ліміту в сумі 3000 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обов'язку належним чином не виконав. Станом на 15 червня 2016 року його заборгованість за кредитом складала 3000,00 грн., заборгованість за відсотками 533,52 грн. Всього борг складав 533,52 грн. Після звернення позивача з позовом до суду борг [PERSON] за кредитним договором зменшився у зв'язку з частковою сплатою відповідачем, та на день розгляду справи складає 2533,52 грн. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем виконано не було, позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 2533,52 грн. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved