Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього грошових коштів, в підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що він 02 вересня 2014 року, маючи намір купити квартиру [ADDRESS], передав відповідачу грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. Після чого між ними було підписано документ, який за змістом схожий на попередній договір купівлі-продажу. Однак відповідач не здійснив заходів для оформлення договору купівлі-продажу вказаної квартири та отримані у позивача грошові кошти не повернув. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим зі згоди позивача та його представника провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 2014 року між сторонами в простій письмовій формі було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. До його підписання з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо укладання договору купівлі-продажу квартири позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. За домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири повинно було здійснитись до 15 жовтня 2014 року. Однак, укладання договору купівлі-продажу квартири між сторонами не відбулось, отримані грошові кошти відповідач позивачу не повернув. Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У ст. 548 ЦК України, зазначено, що недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання не спричиняє недійсність основного зобов'язання. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена,- у письмовій формі. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним Таким чином, укладений між сторонами у простій письмовій формі попередній договір купівлі продажу є недійсним (нікчемним). Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих,що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. У зв'язку з тим, що відповідач до тепер не уклав з відповідачемзазначений у договорі від 02 вересня 2014 року нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, не повернув отримані грошові кошти в розмірі 6500,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за попереднім договором купівлі-продажу, який є недійсним, в розмірі 6500,00 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved