Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25.12.2006 між ним та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком укладено кредитний договір №10876-к, за умовами якого банк зобов`язався надати кредитні кошти у сумі 192000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 17% річних та строком погашення до 24.12.2026. У липні 2020 року позивач почав отримувати телефонні дзвінки від невідомих людей з вимогою погасити заборгованість перед ТОВ «Кредитні ініціативи», з яких він дізнався про вчинення виконавчого напису на підставі укладеного кредитного договору. З матеріалами виконавчого провадження позивач ознайомився вже у кінці липня 2020 року. Як стало відомо позивачу з матеріалів виконавчого провадження №60235181, його відкрито на виконання виконавчого напису №18633 вчиненого 12.10.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням встановленої чинним законодавством процедури його вчинення та на підставі неправомірних вимог банку, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог банку, та зі спливом трирічного строку з дня виникнення права вимоги. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18633, вчинений 12.10.2016 приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом правомірно, на підставі наданих стягувачем документів у відповідності до норм чинного законодавства. Наявність спору щодо розміру заборгованості позивачем жодним чином не підтверджена. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 25.12.2006 між ним та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено кредитний договір №10876-к, за умовами якого банк зобов`язався надати кредитні кошти у сумі 192000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 17% річних та строком погашення до 24.12.2026. 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, у тому числі і щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором №10876-к від 25.12.2006, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру позичальників (додаток №1) (а.с.68-79,80). З виконавчого напису №18633 від 12.10.2016, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., вбачається, що його вчинено у безспірному порядку внаслідок допущення боржником прострочення платежів. З вказаного виконавчого напису убачається, що його вчинено у безспірному порядку внаслідок допущення боржником прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.11.2013 по 27.07.2016. Загальна сума заборгованості - 471043,33 грн. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою приватного виконавця Кошарського О.В. від 07.10.2019 відкрито виконавче провадження №60235181 з виконання виконавчого напису №18633 вчиненого 12.10.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №10876-к від 25.12.2006 в розмірі 471043,33 грн. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивачем не визнається розмір заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved