Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому на обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є ПАТ КБ Приватбанк та відповідачем [PERSON] 01 червня 2006 року було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до п.3.2,3.3 зазначених Умов та Правил, відповідач також надала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і вона надала банку право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 24 002 гривні 11 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3 858 гривень 27 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 20 143 гривні 84 копійки. При цьому позивачем враховано, що 24 квітня 2009 року згідно судового наказу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з відповідача на користь позивача було стягнуто 7 565 гривень 60 копійок заборгованості за кредитним договором, а тому розмір заборгованості з урахуванням стягнутої суми становить 16 436 гривень 51 копійка. Крім цього, позивачем також нараховані штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 821 гривня 83 копійки, які в добровільному порядку відповідач не сплачує, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку та просить суд стягнути всього 17 758 гривень 34 копійки. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву (а.с.32-33), згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.31), у судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову суду не надала, у зв'язку з чим суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача по наявним в матеріалах справи доказам. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що 01 червня 2006 року між ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.21) та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг б/н за яким останній був встановлений кредитний ліміт в розмірі 4 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позивач зобов'язався надати позивачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, а відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором, а банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором, а при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову, відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.14). Відповідач в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору та штрафи, в зв'язку з чим, за розрахунками позивача станом на 31 серпня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 24 002 гривні 11 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3 858 гривень 27 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 20 143 гривні 84 копійки (а.с.7-9), що свідчить про істотне порушення відповідачем умов кредитного договору, а тому позивачем були нараховані штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень та штраф в розмірі 821 гривня 83 копійки (процентна складова). При цьому, при визначенні розміру наявної на цей період заборгованості підлягає врахуванню той факт, що заборгованість за кредитом в сумі 7 565 гривень 60 копійок вже була стягнута з відповідача на користь позивача за виданим судовим наказом Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2009 року у справі №2-н-786/09 (а.с.6), у зв'язку з чим фактичний загальний розмір заборгованості за даним позовом на зазначений вище період за розрахунком позивача становить за кредитом, процентам, комісіям та пені 16 436 гривень 51 копійка (24 002,11 - 7 565,60), які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, який порушив умови договору щодо своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Тому також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг нарахований штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 821 гривня 83 копійки (процентна складова), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за спірним кредитним договором (а.с.7-9), який свідчить про істотне порушення відповідачем умов кредитного договору. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 01 червня 2006 року в сумі 16 436 гривень 51 копійка, штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 821 гривня 83 копійки. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved