Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначив, що йому на праві власності належить 27/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.09.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] При підготовці документів для відчуження зазначеного майна з'ясувалося, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є обтяження, яке унеможливлює розпорядження. Згідно з Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна накладений арешт на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] за №9800672 від 06.05.2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Шевченківським ВДВС ЗМЮ, ВП № 7248111, від 06.05.2010 року. Оскільки йому не було відомо про наявність будь-яких виконавчих проваджень, по яким позивач є боржником, він звернувся за роз'ясненнями до Шевченківського ВДВС ЗМЮ. Згідно з відповіддю Шевченківського ВДВС ЗМЮ № 13493 від 08.06.2017 року, як зазначає позивач, на даний час вказане виконавче провадження знищено, повідомлено, що 14.05.2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ направлено до ГУЮ у Дніпропетровській області. Однак, не повідомлено, на якій підставі, що є незрозумілим, оскільки позивач з 2010 року по теперішній час завжди проживав, був зареєстрований у м. Запоріжжя. В період роботи позивача в ТОВ «Холдінг Хлібодар» та ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», які розташовані у м. Запоріжжя, з нього стягувалися аліменти, про що наявні довідки. Виконавчий лист №2-2345, в процесі виконання якого був накладений арешт, виданий Жовтневим районним судом м.Запоріжжя 15.12.1998 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини доходу боржника. По вказаному рішенню суду аліменти стягувалися на його доньку - [PERSON], [INFO], яка у 2012 році досягла повноліття. Аліменти на її утримання сплачені повністю, у тому числі, у добровільному порядку. Стягувач [PERSON] не зверталася до суду із позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів. За таких умов, в рамках виконавчого провадження № 7248111 від 06.05.2010 року подальшого виконання рішення бути не може. Крім того, право власності на 27/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], позивач набув вже після закінчення та знищення зазначеного виконавчого провадження. На час накладення арешту на все нерухоме майно позивача, йому на праві власності належала 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 25.12.2008 року, вартість якої є цілком достатньою для погашення боргу, навіть, якщо б такий існував. При зверненні до Шевченківського Відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] повідомлено, що відповідно до п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби № 407/07 від 05.07.1999 року строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки. Після закінчення терміну їх зберігання вони підлягають знищенню, в зв'язку з чим не мають можливості надати копії матеріалів виконавчого провадження та зазначене унеможливлює проведення будь-яких виконавчих дій, крім того, йому запропоновано звернутись до суду. Через не зняття арешту з належного позивачу майна порушуються його законні права та інтереси, зокрема, право вільно володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю. Позивач просить суд з підстав, передбачених ст. 55 Конституції України, ст. 317, ст. 321 ЦК України усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття арешту та заборони відчуження з майна, належного позивачу, а саме - 27/50 часток житлового будинку [ADDRESS], який належить позивачу на праві спільної часткової власності, реєстраційний номер обтяження 9800672, виключити об'єкт обтяження (все невизначене майно, все нерухоме майно), що належить позивачу, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9800672, виключити об'єкт обтяження - 27/50 часток житлового будинку [ADDRESS], які належать позивачу, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Представник позивача адвокат [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, підтримала заявлені позовні вимоги, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та без фіксування судового процесу технічними засобами. Згідно з заявою представник позивача подала до матеріалів справи у якості доказів копії рішення Жовтневого суду м. Запоріжжя від 15.12.1998 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження та в рамках якого накладений арешт, довідку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що засвідчує, що цивільних справ за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в період з 2010 року по теперішній час на розгляді суду не перебувало. Представник відповідача - Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224, ч.1 ст. 225 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, постановляє ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, встановлено, що підставою для арешту майна, належного позивачу [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесена Шевченківським Відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, в межах виконавчого провадження ВП № 7248111, від 06.05.2010 року. Виконавчий лист №2-2345, під час примусового виконання якого був накладений арешт, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 15.12.1998 року. Виконавчий лист виданий судом на підставі рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки позивача - [PERSON], [INFO], яка у [INFO] році досягла повноліття. Судом встановлено, що згідно з відповіддю Шевченківського ВДВС ЗМУЮ №13493 від 08.06.2017 року на даний час вказане виконавче провадження знищено, також повідомлено, що 14.05.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ направлено до ГУЮ у Дніпропетровській області. Підстави надіслання не роз'яснено. Позивач з 11.06.2002 року був зареєстрований за адресою, розташованою у Шевченківському районі м. Запоріжжя, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті. Крім того, згідно з довідками ТОВ «Холдінг Хлібодар» та ПАТ «Запорізький хлібозавод № 3», які містяться у справі, розташовані у м. Запоріжжя. Зазначеними довідками підтверджено, що в період з жовтня 2010 року по грудень 2011 року щомісячно з заробітної плати, яку отримував [PERSON], перераховувались аліменти. Твердження позивача про відсутність заборгованості по сплаті аліментів підтверджується, в тому числі, довідкою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про відсутність у провадженні суду (за місцем проживання [PERSON]) цивільних справ за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в період з 2010 року по теперішній час. За таких умов, в рамках виконавчого провадження № 7248111 подальше виконання судового рішення не можливе, підстави для цього відсутні. Крім того, право спільної часткової власності на 27/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], позивач набув вже після закінчення та знищення зазначеного виконавчого провадження, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №88283621 від 29.05.2017 року. На час накладення арешту на все нерухоме майно позивача, [PERSON] на праві власності належала 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER], виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради від 25.12.2008 року. Тобто, на теперішній час, позивач не має зобов'язань за виконавчим листом, тому заходи забезпечення, вжиті державним виконавцем під час примусового виконання виконавчого листа № 2-2345, виданого 15.12.1998 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, підлягають скасуванню. Як передбачено ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи із норм ч.ч.2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На зазначених підставах суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку із чим ухвалює рішення про задоволення позову про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття арешту з майна, тобто у спосіб, обраний позивачем.

Outcome: approved