Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, в якому просить суд встановити, що розмір часток у квартирі [ADDRESS], яка належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло за №4-3747 від 30 липня 1993року, є рівними, тобто по ? частки за кожним. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 30 липня 1993року, квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності - йому - [PERSON] та його матері - [PERSON] Позивач зазначає, що [INFO] померла його мати, співвласниця вказаної квартири - [PERSON]. Як вказує позивач, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері та звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак Третя Одеська державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, оскільки у правовстановлюючому документі не зазначені частки у кожного із співвласників у спірній квартирі. Вищевикладені обставини зумовили звернення позивача до суду із відповідним позовом. Позивач - [PERSON] у судове засідання 25.02.2014року не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Департаменту міського господарства Одеської міської ради у судове засідання 25.02.2014року не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що ДМГ ОМР позов не визнає, оскільки приватизація спірної квартири була зроблена на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в заяві на приватизацію наймачами квартири форма власності була вибрана як спільна сумісна, що і було вказано в свідоцтві про право власності на житло №4-3747 від 30.07.1993р. та у розпорядженні органу приватизації №16947 від 30.07.1993р., а також просив розглянути справу у відсутності представника Департаменту міського господарства Одеської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). 30.07.1993року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №16947 від 30.07.1993року, [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Зазначене свідоцтво було зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 30.11.1993року під №690 стр. 178 книга 48пр. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 17.01.2001року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №553 (а.с. 9). Після смерті [PERSON], [PERSON] звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка повідомила, що свідоцтво про право на спадщину на частину квартири не може бути видане, оскільки у свідоцтві про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 30.07.1993року за №4-3747 на квартиру під [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та [PERSON] не зазначені частки, які належать кожному з них. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Приймаючи до уваги, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності р.№4-3747 від 30.07.1993року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 30.11.1993року під №690 стр. 178 книга 48пр., суд зазначає, що розмір часток співвласників у праві приватної спільної сумісної власності на час смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS], є рівними, тобто належало по 1/2 квартири кожному. Таким чином, судом встановлено, що розмір часток [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] є рівними, тобто вказаним особам належало по 1/2 квартири, а тому позовні вимоги про визначення розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved