Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та з урахуванням уточнень просив договір застави за №428А-61-1 від 20.02.2008 року автомобіля ТАТА, модель LPT 613, 2008 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], визнати таким, що припинив свою дію у зв'язку з повним виконанням умов за кредитним договором №428А-61 від 20.02.2008 року. Зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкову О.О. виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер 13612837) запис про заставу рухомого майна - автомобіля ТАТА, модель LPT 613, 2008 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який було передано у заставу за договором застави №428А-61-1 від 20.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Брокбізнесбанк». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.02.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №428А-61 від 20.02.2008 року, між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк» був укладений договір застави, відповідно до умов якого позивач надав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль ТАТА, модель LPT 613, 2008 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до умов договору, договір діє до повного виконання заставодавцем основного зобов'язання за кредитним договором. Його дія припиняється в момент повного виконання стороною прийнятого на себе зобов'язання. Зазначив, що 04.02.2014 року ним здійснено останній платіж за кредитним договором в сумі 193 долара США. На неодноразові звернення позивача до банку щодо надання довідки про закриття та погашення заборгованості за кредитним договором, банк лише 04.02.2014 року надав відповідь, з якої вбачається, що у позивача наявна заборгованість в сумі 355,55 доларів США. Однак, позивач вважає, що всі умови договору ним виконані у повному обсязі та у банку відсутні підстави щодо утримання його майна. Позивач звертався до приватного нотаріуса ХМНО Золотоус-Жидкової О.О. з проханням виключити з державного реєстру обтяжень на рухоме майно запис про заставу майна. Однак, вказані вимоги залишились без відповіді, у зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що зобов'язання позивача за кредитним договором перед відповідачем залишаються невиконаними в повному обсязі, а відтак немає законних підстав вважати договір застави припиненим. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити. Представники відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкової О.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року №830 «Про затвердження Порядку внесення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» позивач не є особою, яка має право на подачу документів пов'язаних з виключенням запису з реєстру обтяжень рухомого майна. На підставі викладеного просили у задоволенні позову відмовити. Третя особа Державне підприємство «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши думку представників відповідачів, врахувавши заяву позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.02.2008 року між AT «Брокбізнесбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 428А-61, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 18930 доларів США на строк з 20.02.2008 року по 20.02.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних для придбання автомобіля ТАТА. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком 20.02.2008 року між AT «Брокбізнесбанк» та [PERSON] укладено договір застави № 428А-61-1, згідно якого позивач надав в заставу відповідачу належний йому на праві власності автомобіль марки ТАТА, модель LPT 613, 2008 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач звертаючись з позовом до суду просив договір застави за №428А-61-1 від 20.02.2008 року автомобіля ТАТА, модель LPT 613, 2008 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], визнати таким, що припинив свою дію у зв'язку з повним виконанням умов за кредитним договором №428А-61 від 20.02.2008 року. Як на підставу своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 04.02.2014 року ним здійснено останній платіж за кредитним договором у розмірі 193 долари США, та в квитанції щодо здійснення касової операції вказано в призначенні платежу - внесення коштів як повне погашення кредиту [PERSON] Однак, 16.04.2014 року банком було вручено позивачу вимогу про погашення заборгованості за кредитом та відсотками, згідно якої вбачається, що у разі непогашення заборгованості у розмірі 355,55 доларів США (неустойка), банк буде вимушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач вважає, що всі умови кредитного договору він виконав у повному обсязі, а тому у банка відсутні підстави щодо утримання заставного майна. Суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне. Дійсно 20.02.2008 року між AT «Брокбізнесбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 18 930 доларів США на строк з 20.02.2008 року по 20.02.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних для придбання автомобіля ТАТА У забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком 20.02.2008 року між АТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] укладено договір застави № 428А-61-1, згідно якого позивач надав в заставу відповідачу належний йому на праві власності автомобіль марки ТАТА, модель LPT 613, 2008 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Як вважає позивач, 04.02.2014 року ним здійснено останній платіж за кредитним договором у розмірі 193 долари США. Однак, після цього, а саме 16.04.2014 року, позивач особисто отримав від відповідача вимогу про погашення заборгованості за кредитом та відсотками від 15.04.2014 року № 054/06- 383, в якій зазначено, що станом на 15.04.2014 року у позичальника існувала заборгованість перед банком за кредитним договором у розмірі 385,39 доларів США та 10834,24 грн., з яких: 133,06 доларів США - сума неустойки по сплаті відсотків по кредиту, 252,33 доларів США - сума неустойки по сплаті платежів по тілу кредиту, 154,24 грн. - сума неустойки по сплаті комісії кредиту, 10680,00 грн. - сума штрафу по сплаті кредиту, комісії та відсотків. Тобто, станом на 15.04.2014 року у позивача перед відповідачем обліковувалася заборгованість за кредитним договором. З розрахунку заборгованості позивача перед банком за кредитним договором № 428А-61 від 20.02.2008 року вбачається, що станом на 15.07.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 92350,58 грн., яка складається з: 3421,78 доларів США та 17195,45 грн., а саме: пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту в сумі 250,03 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.07.2015 року становить 5491,60 грн.; штраф за кожний день прострочення платежу по кредиту в сумі 6500,00 грн.; пеня/неустойка за прострочення сплати процентів в сумі 125,34 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.07.2015 року становить 2752,94 грн.; штраф за кожний день прострочення платежу по процентам в сумі 4680,00 грн.; пеня/неустойка за прострочення сплати комісії в сумі 192,30 грн.; штраф за кожний день прострочення платежу по комісії в сумі 6500,00 грн.; заборгованість з використанням індексів інфляції в сумі 0,02 грн.; 3% річних (прострочення основного зобов'язання) згідно ст. 625 ЦК України в сумі 4,10 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.07.2015 року становить 90,05 грн.; 3% річних (прострочення сплати процентів) згідно ст. 625 ЦК України в сумі 2,07 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.07.2015 року становить 45,46 грн.; 3% річних (прострочення сплати комісії) згідно ст. 625 ЦК України в сумі 3,13 грн.; штрафні санкції за порушення умов кредитного в сумі 2093,74 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.07.2015 року становить 45986,39 грн.; штрафні санкції за порушення умов договору застави в сумі 946,50 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.07.2015 року становить 20788,69 грн. Розрахунок наданий ПАТ «Брокбізнесбанк» є вірним, сторонами у справі неоспорювався, а тому він може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Згідно п.п. 8.6 кредитного договору сторони домовились, що строк позовної давності до вимог за цим договором (в тому числі стягнення неустойки) становить 10 років. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 20.02.2008 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, судом достовірно встановлено, що станом на сьогоднішній день грошові зобов'язання позивача за кредитним договором перед відповідачем ПАТ «Брокбізнесбанк» залишаються невиконаними в повному обсязі, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог про визнанню договору застави №428-61-1 від 20.02.2008 року припиненим відсутні. Що стосується позовних вимог про зобов'язання приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкову О.О. виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер 13612837) запис про заставу рухомого майна - автомобіля ТАТА, модель LPT 613, 2008 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який було передано у заставу за договором застави №428А-61-1 від 20.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Брокбізнесбанк», то в них також слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Тобто, виходячи з цієї Постанови Кабінету Міністрів України, позивач [PERSON], не є особою, яка має право на подачу документів пов'язаних з виключенням запису з Реєстру обтяжень рухомого майна, та, відповідно до закону, якщо він виконав усі зобов'язання за договором застави № 428А-61-1 від 20.02.2008 року, посвідченим Золотоус-Жидковою О.О., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 20.02.2008 року за реєстровим № 423, то йому необхідно було звернутись для вирішення зазначеного питання до АТ «Брокбізнесбанк» для надання ним, як обтяжувачем або уповноваженої ним особою, заяви про припинення обтяження рухомого майна. Крім того, позивач по справі, помилково посилається на ст. 74 закону України «Про нотаріат», так як зазначена стаття відноситься до глави 10 «Накладання заборони відчуження нерухомого майна» та регулює накладання та зняття заборони відносно нерухомого майна. Законом України «Про нотаріат» на нотаріуса не покладено обов'язок внесення відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень на рухоме майно. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» обов'язок відносно реєстрації виникнення, зміну, припинення обтяжень на рухоме майно покладений на реєстраторів, які уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 769 від 18.08.2005 року, реєстратори - суб'єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Зазначені повноваження не були надані приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидковій О.О., у зв'язку з чим у нотаріуса відсутня технічна можливість з надання послуг з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна, в той час як АБ «Брокбізнесбанк» був та є таким реєстратором та саме він зареєстрував обтяження рухомого майна на автомобіль ТАТА модель LTP 613, 2008 року випуску. У зв'язку з тим, що приватний нотаріус Золотоус-Жидкова О.О. не є суб'єктом правовідносин, що є предметом даного спору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про зобов'язання приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкову О.О. виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер 13612837) запис про заставу рухомого майна. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів тих обставин на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: dismissed