overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2005 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, натомість подали заяви про розгляд справи без їх участі та повідомили, позивач - про підтримання позовних вимог, відповідач - про визнання позову, проти надання строку на примирення категорично заперечує. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось через різний склад характерів та різний погляд на життя. Подружні стосунки не підтримують, сім'я фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки суперечать інтересам позивача. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 09.09.2005 року (а.с.4); копії свідоцтв про народження дитини [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] року батьками яких є [PERSON], [PERSON] (а.с.5,6); заяви сторін. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено. Взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Оскільки позивачем не заявлено про стягнення на його користь сплаченого судового збору, підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2010 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Подали заяви в яких повідомили позивач про підтримання позову, залишення за ним судових витрат, а також про те, що дитина буде проживати разом з матір'ю; відповідач про визнання позову. Обидва просили справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Надання строку на примирення не в змозі виправити стан відносин, оскільки сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Спору щодо проживання дитини немає, на даний час малолітній син проживає з матір'ю. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 10 вересня 2010 року (а.с.4); копія посвідки на постійне проживання [PERSON] (а.с.5); копія паспорта [PERSON] (а.с.6); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач та відповідач (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, натомість подали заяви про розгляд справи без їх участі та повідомили, позивач - про підтримання позову, так як фактично створив нову сім'ю з [PERSON], з якою має спільну дитину та про залишення за ним судових витрат, відповідач - про визнання позову, третя особа - про визнання позову, оскільки з позивачем фактично створили сім'ю та мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Також сторони категорично заперечили проти надання строку на примирення. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось через різний склад характерів. Подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки суперечать інтересам позивача, який створив сім'ю з іншою жінкою [PERSON], з якою має спільну дитину. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 12.08.2006 року (а.с.5); копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] року, батьками якої є [PERSON], [PERSON] (а.с.6); копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] року, батьками якої є [PERSON], [PERSON] (а.с.7); заяви сторін. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили, позивач фактично створив нову сім'ю. Взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1992 року. Від шлюбу дітей не мають. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, натомість подали заяви про розгляд справи без їх участі, строк для примирення просили не надавати. Крім того, повідомили: позивач - про підтримання позовних вимог та залишення за ним судових витрат, відповідач - про визнання позову, та про фактичне створення сім'ї з іншим чоловіком. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось. Більше 22 років сторони подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, в кожного вже створені нові фактичні сім'ї. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3-6); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 14.11.1992 року (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти його надання заперечили, сторони фактично створили нові сім'ї. Взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Оскільки позивачем заявлено про залишення за ним судових витрат, підстав для їх розподілу суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони, у судове засідання не зявились. Позивач подав заяву, згідно з якою позов підтримує в повному обсязі, строк на примирення не потрібен, діти після розірвання шлюбу проживатимуть з матірю, судові витрати просить залишити за ним, а справу слухати без його участі. Відповідач подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти строку на примирення категорично заперечує, оскільки з позивачем не проживає протягом двох років та спільних інтересів на майбутнє не має, повідомила, що діти проживатимуть після розлучення з нею, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами подальше спільне проживання та збереження шлюбу на думку позивача не можливі, оскільки це суперечить його інтересам. На примирення не згоден. Після розлучення діти проживатимуть з відповідачем. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 14 березня 2008 року (а.с.3) та інші документи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, натомість надали заяви, позивач про підтримання позову, відповідач про його визнання. Обидва просять розглядати справу без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами спільне життя не склалося із-за різного складу характерів та різного погляду на життя. З жовтня 2013 року разом не проживають. Подружні стосунки не підтримують, сім'я фактично розпалась. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливим. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 15 червня 2013 року (а.с.5,6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом надавався подружжю строк на примирення, однак взаєморозуміння між ними не досягнуто і вони наполягають на задоволенні позову. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Про стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат не заявлено, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.08.1992 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, натомість надали заяви про розгляд справи без їх участі, а також повідомили, позивач про підтримання позову та залишення за ним судових витрат, відповідач про його визнання, а також про те, що діти після розлучення проживатимуть разом з нею, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось через різний склад характерів. Подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки суперечать його інтересам. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 15 серпня 1992 року (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони (а.с.5), копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони (а.с.7); копія паспорта позивача (а.с.8-9). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом надавався подружжю строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони з 17 липня 2010 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, не зійшлись характерами. В даний час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Позивач, у судовому засіданні, позов підтримав, вважає, що збереження сімї неможливе, проти надання строку на примирення заперечив, повідомив, що дитина й надалі проживатиме з ним. Судові витрати просив з відповідача не стягувати. Відповідач, у судовому засіданні, позов визнала, проти надання строку на примирення заперечила. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта та картки платника податків позивача [PERSON] (а.с.3,4); свідоцтво, яким підтверджено факт реєстрації шлюбу між сторонами 17 липня 2010 року (а.с.5); копія свідоцтва про народження 28 червня 2008 року [PERSON] (а.с.6) довідки з Розсохуватської сільської ради про склад сімї [PERSON] (а.с.7,8). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Оскільки позивач просив судові витрати з відповідача не стягувати, підстав для їх розподілу суд не вбачає. Про вибір відповідачем дошлюбного прізвища не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2006 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, натомість подали заяви про розгляд справи без їх участі, обидва проти надання строку на примирення категорично заперечують. Крім того, повідомили: позивач про підтримання позовних вимог та залишення за ним судових витрат, відповідач - про визнання позову та про фактичне створення сім'ї з іншим чоловіком, дитина і після розлучення проживатиме разом з нею, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось. Сім'ї фактично більше не існує, більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Дочка постійно проживає з відповідачем, разом з нею залишиться проживати і після розлучення. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 18.02.2006 року (а.с.4); копія свідоцтва про народження відповідача [PERSON], 04.04.1985 року (а.с.5,6); копія свідоцтва про народження [PERSON], батьками якої є сторони (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони категорично проти його надання заперечили, відповідач фактично створила нову сім'ю. Взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Оскільки позивачем заявлено про залишення за ним судових витрат, підстав для їх розподілу суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено.

Outcome: approved