Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 14 червня 2006 року відділом РАЦС Липовецького району Вінницької області, актовий запис №28, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною, що спонукала звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивач вказує на те, що останнім часом їхні шлюбні відносини не складаються через різні характери, на грунті чого постійно виникали сварки та скандали, що негативно впливало на виховання їхньої малолітньої дитини, в зв'язку з чим їхнє спільне проживання стало неможливим, що призвело до нестерпності подальшого їхнього сумісного проживання, сім'я фактично розпалась, а тому він вирішив розірвати з нею шлюб. Неодноразові спроби налагодити сімейне життя позитивних результатів не дали, а тому подальше збереження сім'ї є недоцільним. Просить суд шлюб припинити шляхом його розірвання, стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, однак у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи по суті була повідомлена в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у її відсутності до суду не направила. Враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 червня 2006 року відділом РАЦС Липовецького району Вінницької області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №28 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.6), після реєстрації якого відповідачка змінила своє прізвище з Хухровська на [PERSON]. Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 2006 року (а.с.7). Судом встановлено, що сторони жодних заходів щодо примирення та збереження сім'ї не вжили, а відтак наміру зберегти сім'ю не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини, що є предметом даного спору є сімейними, а відтак регулюються Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року N 2947-III. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 1 СК України передбачено, що сімейні відносини будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України слідує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду шляхом пред'явлення позову одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved