Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Творча архітектурна майстерня «А. Володарська», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Кепітал Лайн», товариство з обмеженою відповідальністю «Сафабі», Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Департамент архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві), про визнання правочину недійсним. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що проект «Реконструкція нежитлових приміщень з №1 по №14 (групи приміщень №25) (в літ. А) за адресою: [ADDRESS]» був розроблений Відповідачем у жовтні 2011 року на замовлення ТОВ «Нью Кепітал Лайн» (замовлення №071011АР025). Проектом 2011 р. передбачалось виконання робіт, які вже були виконані у 2009 р. Таким чином, Проект ґрунтується на недійсних вихідних даних на розробку проекту, недійсних проектних рішеннях та створювався без наміру реалізації проектних рішень, а з метою узаконити самочинні будівельні роботи, проведені ТОВ «Нью Кепітал Лайн» у 2008-2009 роках. Внаслідок проведення зазначених будівельних робіт отримали ушкодження конструктивні елементи будинку, в тому числі моя квартира №4, розташована безпосередньо над нежитловими приміщеннями № 25. (Квартира [ADDRESS] належить нам з дочкою на правах приватної власності в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло). Проект є правочином, який ґрунтується на вихідних даних, які визнані недійсними Окружним адміністративним судом м. Києва. Недійсні дані містяться в п.п. 8, 12, 13 вихідних даних Проекту. Оскільки Проект ґрунтується на вихідних даних, які є недійсними, тому він також має бути визнаний судом недійсним. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов, посилаючись на вище наведені обставини. Проти заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Кепітал Лайн» заперечував проти задоволення позову, в подальшому в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Представники третіх осіб ТОВ «Сафабі», Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Департамент архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві) в судове засідання не з'явилися. Про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та представників третіх осіб, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у 2008-2009 роках проводились будівельні роботи у належних ТОВ «Нью Кепітал Лайн» на праві власності нежитлових приміщеннях 25, 26 першого поверху будинку по [ADDRESS] на підставі проектів з перепланування, розроблених ТОВ «Архітектурна майстерня «Укрспецріелті» у 2008 році. Розпорядженнями Голосіївської РДА від 03.12.2008 ТОВ «Нью Кепітал Лайн» були надані дозволи на виконання робіт по переплануванню нежитлових приміщень першого поверху 25 і 26 з відновленням входів, яких будинок не мав, а розпорядженнями від 24.11.2009 були затверджені акти прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, які не відповідали проектно-дозвільній документації. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2013 по справі №2а-7900/12/2670 визнано протиправними та скасовано розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 03.12.2008 №1615 та №1616 в частині надання дозволу на виконання робіт з відновлення входів в приміщеннях 25 та 26 в жилому будинку [ADDRESS] та розпорядження від 24.11.2009 №929 та №930, якими затверджувались акти введення в експлуатацію зазначених приміщень. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2013 залишено без змін. Таким чином, будівельні роботи, проведені ТОВ «Нью Кепітал Лайн» в 2008-2009 роках у нежитлових приміщеннях 25, 26 по [ADDRESS], є самочинним будівництвом. Після чого, ТОВ «Нью Кепітал Лайн» замовляє ТОВ «Творча архітектурна майстерня «А. Володарська» (замовлення №071011АР024) виготовлення проектів реконструкції нежитлових приміщень групи приміщень 25 по [ADDRESS]. ТОВ «Творча архітектурна майстерня «А. Володарська» у жовтні 2011 року розроблено проект «Реконструкція нежитлових приміщень з №1 по №14 (групи приміщень №25) (в літ. А) за адресою: [ADDRESS]». Зазначення в проекті в п. 9 розділу «Завдання на проектування» рік виконання будівельних робіт - 2009 свідчить про те, що проект створювався без намірів його реалізації. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 216 ЦК України, правові наслідки недійсності правочину: недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Відповідно до ст. 230 ЦК України, Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до ст. 232 ЦК України, правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними. Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Системний аналіз зазначених положень закону та встановлених в ході судового розгляду обставин, дає підстави для висновку, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Окремо слід зазначити, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження правова позиція представника третьої особи товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Кепітал Лайн» Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з врахуванням положень ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved