Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення\~суми боргу\~надміру виплаченої\~пенсії. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовної заяви з підстав викладеній в ній. Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомила про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно та належним чином в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Не надала відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду з боку відповідача не надходило. Згідно ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що На обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя починаючи з 02.03.2018 перебуває [PERSON] , якій була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Верховною Радою України 03.10.2017 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148, відповідно до якого позивачем був проведений перерахунок пенсії [PERSON] . Під час перевірки пенсійної справи на правильність проведення перерахунку з 01.10.2017 року та міграції до ППВП виявлено невірно встановлений код виплати 835 (рахункова помилка) у сумі 1398,85 грн. Після проведення пенсійної справи у відповідність до вимог діючого законодавства за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року утворилась переплата у розмірі 8393,10 грн. Так, відповідно до ч. 1 ст.\~50\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, факт подання органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії відповідачу, не встановлений. Крім того, органом пенсійного фонду не те щоб не доведено, а й взагалі не наведено зловживань з боку пенсіонера або подання недостовірних даних, які слугували підставою для переплати призначеної пенсії. Таким чином, відсутні докази зловживань з боку відповідача, як пенсіонера, що відповідно до ст.\~50\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії. За змістом ч. 1 ст.\~1212\~Цивільного кодексу\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215\~ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215\~ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року №6-151цс13року та від 02 липня 2014 року № 6-91цс14. Як вже зазначалося недобросовісності з боку набувача немає, що не заперечувалось представниками УПФУ в Київському районі. Не надано також доказів, що з боку позивача було допущено саме рахункову помилку у нарахуванні пенсії. Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві не визначено. Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). Пункт 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~24\~грудня 1999\~року №13\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства про\~оплату праці» надається роз`яснення того, що до\~\~лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. З матеріалів справи слідує, що позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії, а також здійснення контрольних функцій. До таких помилок допущених посадовими особами відносяться також помилки при нарахуванні пенсії пов`язані з неправильним застосуванням службовими особами нормативних актів, якими регулюються обчислення та нарахування пенсії для певних категорій пенсіонерів. Отже, переплата по пенсії нараховувалась саме через неуважність працівників УПФУ в Комунарському районі міста Запоріжжя, що жодним чином не може розцінюватись як рахункова помилка. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимогу правлінню Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя слід відмовити. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved