Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Чернігівнафтогазгеологія» про стягнення на його користь 18683,88 грн. заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2013 року по грудень 2013 року та 2000 грн. моральної шкоди, пославшись на те, що він, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді токаря, але за зазначений період йому не виплачена заробітна плата. Позивач вважає, що невиплатою щомісяця заробітної плати йому завдано моральної шкоди, так як відсутність коштів протягом тривалого періоду вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя та життя його родини, він залишився без грошей на всі новорічні свята, що морально підриває не лише його настрій, а й психологічно навантажує організм та впливає на здоров'я, так як змушує приймати незвичні рішення для підтримки його родини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але від представника відповідача дочірнього підприємства «Чернігівнафтогазгеологія» - Подлуцького М.О. надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги щодо заборгованості по заробітній платі визнав в повному обсязі, а вимоги щодо стягнення моральної шкоди не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в даній частині. Так як до заяви додана копія довіреності, якою представнику відповідача Подлуцькому О.М. надані всі права відповідача, то суд визнав можливим справу розглянути за відсутності позивача та представника відповідача, у зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання представником відповідача позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, та відповідно до ст.174 ЦПК України, є однією з підстав для його задоволення у даній частині. Як вбачається з матеріалів справи позивач працює на дочірньому підприємстві «Чернігівнафтогазгеологія» на посаді токаря. Згідно ст. 43 Конституції України, кожна людина має право на заробітну плату, не нижчу ніж встановлену законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Виходячи з положень ч.1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. З урахуванням вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникові не рідше двох разів на місяць. Відповідно до довідки № 77 від 10.02.2014 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає за період з квітня 2013 року по грудень 2013 року 18683,88 грн., тобто, відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання заробітної плати. Суд вважає, що розрахунок заборгованості по заробітній платі зроблено у відповідності до вимог чинного законодавства і вказана позивачем сума має бути стягнута на його користь з відповідача. Як вбачається нормами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. п. 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя та ін. З'ясуванню підлягають наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазначив позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших підстав. Зважаючи на зазначені вимоги закону суд вважає, що моральні переживання позивач зазнав саме через неправомірні дії відповідача, які виразились в несвоєчасній виплаті позивачу його заробітної плати, а тому враховуючи характер, обсяг моральних страждань та

Outcome: partial