Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у лютому 2010 року у відповідності до ордеру на житлове приміщення №4096 від 05 лютого 2010 року, виданого Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради народних депутатів, на підставі рішення вище вказаного виконавчого комітету №29 від 01 лютого 2010 року, позивач разом з відповідачкою ( на той час моєю дружиною) та спільною донькою [PERSON] поселився у службову квартиру за адресою: [ADDRESS], видану позивачу як працівнику МВС України. Рішенням Синельниківського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. За кілька місяців до розірвання шлюбу відповідачка разом з донькою змінила місце проживання та проживає за адресою: [ADDRESS]. Непроживання квартиронаймачів [PERSON] та [PERSON], але їх реєстрація в квартирі за адресою: [ADDRESS], створює позивачу перешкоди в користуванні даною квартирою, оскільки перешкоджає оформити державну субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач посилається на вимоги ст.ст.71, 72 ЖК Української РСР і вважає, що оскільки відповідачі протягом більше шести місяців у квартирі не проживають, вони втратили право користування нею, у зв'язку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. Відповідач [PERSON] надала суду письмові заперечення проти позову, де зазначила, що на даний час її колишній чоловік [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], а не за тією адресою, яка зазначена у позовній заяві, тобто у квартирі [ADDRESS]. Після того, як сторони розлучилися, позивач виїхав з квартири та посилив там рідного брата теперішньої своєї співмешканки з сім'єю, де вони мешкають на даний час. Крім того, додана до позову довідка №8 від 27 січня 2016 року не відповідає правилам видачі акту про відсутності мешкання громадян у житловому приміщення за адресую, де вони зареєстровані. У даному акті наявні виправлення, які не завірені належним чином, тобто це фактично довідка, а не акт про відсутність проживання громадян, тому вона не повинна братися до уваги судом, як доказ, оскільки видана з виправленнями та з порушенням. У [PERSON], [INFO], відсутня житлова площа, де вона могла би мешкати, тому у разі позбавлення її права користування спірною квартирою призведе до суттєвого порушення її прав. Також позивач не зазначив у позовній заяві, яким саме чином відповідачі порушують її право користування житловим приміщенням, оскільки він там не мешкає. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач в останнє судове засідання не з'явився, доручивши представляти свої інтереси в суді представнику. Однак раніше позов підтримав і просив його задовольнити. Зазначив, що фактично на даний час проживає за двома адресами, а спочатку після отримання ордера на службову квартиру декілька років проживав з дружиною та її матір'ю за іншою адресою. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Також зазначив, що позивач користується квартирою на підставі ордера і фактичне користування квартирою свідчить про набуття ним права користування. Договір найму квартири надати не може, однак в будинку [ADDRESS] більшість мешканців будинку такого договору не укладали. Відповідачка [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилася, доручивши представляти свої інтереси в суді представнику. Раніше заперечення проти позову підтримала і просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивач не набув права користування вищезазначеною службовою квартирою, оскільки в місячний строк після отримання ордера договір найму квартири не уклав. Той факт, що відповідачі у вказаній службовій квартирі дійсно не мешкають, визнав. Представник третьої особи ТОА «АВ Сервіс Груп» в судове засідання не з'явився, однак завчасно надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Головного управління імміграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам. Представник залученого до участі у справі для дачі висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія ордеру на житлове приміщення; копія акту про склад сім'ї позивача; копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про народження; копія рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про розірвання шлюбу між сторонами; копії паспортів сторін; розписки відповідачки щодо отримання грошових коштів із зазначенням адреси її проживання; копія довідки МСЕК; інші докази. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування позивача у шлюбі з [PERSON] з 17 вересня 2005 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження, у сторін [INFO] народилася донька [PERSON]. 05 лютого 2010 року на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області позивачу та членам його сім'ї - дружині та доньці - було видано ордер на житлове приміщення №4096, розташоване за адресою: [ADDRESS], що доводиться копією ордеру. В ордері зазначено, що він є єдиною підставою для заселення в надане житлове приміщення і при заселенні ордер здається у відповідну житлово-експлуатаційну організацію. Ордер є дійсним протягом 30 діб. Як було встановлено у судовому засіданні, договір найму житлового приміщення позивач не укладав, а лише отримав вищезазначений ордер. У відповідності до ч.2 ст.123 ЖК Української РСР до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу. Той факт, що надана позивачу квартира є службовою підтверджується листом Управління МВС України на Придніпровській залізниці від 25 серпня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районн6ої, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як зазначено у ч.1 ст.61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ч.2 ст.61 ЖК Української РСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а у разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Отже, ордер є лише підставою для вселення у житлове приміщення, тоді як право користування даним приміщенням виникає з часу укладення договору найму. У даному випадку договір найму зазначеної у позовній заяві службової квартири позивач суду не надав, своє право на користування квартирою не підтвердив, що свідчить про те, що він належним позивачем у справі не є і реєстрація відповідачів в квартирі не може порушувати його прав. Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі стягненню з відповідача не підлягають у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed