Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 02 липня 2012 року померла його рідна матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки № 190, загальною площею 4,5361 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку належало померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 036839, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69; земельної ділянки № 1171 кадастровий номер 4420955700:17:002:0257, загальною площею 2,9767 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області (за межами населеного пункту), право власності на яку належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 545118, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №442090001004379; майнового паю в розмірі 8128 грн. або 0,412 відсотків в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» селище Лозно-Олександрівка, право на який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛУ № 090143. На момент смерті разом із померлою був прописаний й проживав позивач зі своєю родиною. Прийнявши спадщину після смерті своєї матері позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори від 27.07.2016р. у видачі свідоцтва було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало його звернутися до суду з позовом, в якому\~\~позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно за законом.Позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини та здійснити переоформлення переходу права власності на спадкове майно на своє імя, звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. В судове засідання представник відповідача Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав та просить суд його задовольнити. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. 02 липня 2012 року у віці 76 років померла [PERSON], про що Лозно-Олександрівською селищною радою Білокуракинського району Луганської області в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 17 та видано Свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 336107 (а.с.8). Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] є сином померлої [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки № 190, загальною площею 4,5361 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку належало померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 036839, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69 (а.с. 12); земельної ділянки № 1171 кадастровий номер 4420955700:17:002:0257, загальною площею 2,9767 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області (за межами населеного пункту), право власності на яку належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 545118, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №442090001004379 (а.с.14); майнового паю в розмірі 8128 грн. або 0,412 відсотків в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» селище Лозно-Олександрівка, право на який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛУ № 090143 (а.с. 15). Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру\~\~спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. Відповідно до довідки виконкому Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району разом з [PERSON], яка померла 02.07.2012р. був зареєстрований та проживав її син [PERSON] зі своєю родиною, який й прийняв спадщину (а.с.9). Відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі підтверджує той факт, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивач. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правоприємстві, зокрема, спадкування. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що за таких підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved