Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Н обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що по укладеному 15 травня 2009 року між банком та відповідачем [PERSON]кредитному договору без номера останній отримав кредит у розмірі 1200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві і є відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п.6.5, п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 30 квітня 2016 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11265 гривень 95 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - в сумі 612 гривень 33 копійки, по процентам за користування кредитом - в сумі 6940 гривень 96 копійок, по пені та комісії за користуванням кредитом - в сумі 2700 гривень 00 копійок, а також штрафу відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина) та в сумі 512 гривень 66 копійок (процентна складова), які в добровільному порядку відповідач не сплачує, в звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.27,29), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.16,21), відповідно до якої прохали справу розглядати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON],який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.28,31), в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не дав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України та відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі, а зазначене свідчить про те, що за формою та змістом укладений між сторонами кредитний договір відповідає зазначеним вимогам. Судом встановлено, що 15 травня 2009 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.17-19), як позикодавцем та відповідачем [PERSON]як позичальником було укладено кредитний договір без номеру (а.с.7-8,17) про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту №4149437321406140 (кредитка «Універсальна»), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 500,00 гривень, який в подальшому було збільшено до 1200 тисяч, про що зазначено позивачем в позовній заяві (а.с.3-4), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.00% в місяць (36,00% в рік) з розрахунку 360 днів в році на суму залишку заборгованості за кредитом з моменту підписання договору, який автоматично лонгується на новий строк, якщо жодна зі сторін на протязі цього строку не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (а.с.9-14) складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.7) і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.10), а також згідно п.5.3 та п.6.4 права банка в односторонньому порядку змінювати тарифи (а.с.14). Відповідно до умов зазначеного договору позивач (банк) свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно заяви та п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту щомісячними платежами, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (а.с.12,14), а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (п.6.6 Умов та правил). Крім цього, випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 120 днів, у звязку з чим банк буде змушений звернутися в суд, сплати банку згідно заяви позичальника та п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.12 оборотна сторона). В той же час згідно заяви позичальника [PERSON] від 15 травня 2009 року (а.с.7) вбачається, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн+5% від суми позову, у звязку з чим судом приймаються до уваги визначені сторонами умови щодо сплати штрафу в заяві позичальника, а не у п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які зазначені в позовній заяві позивачем (а.с.3-4) Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Умов та правил договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк (а.с.13). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України та є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON]в порушення умов договору свої зобовязання не виконав належним чином, в звязку з чим станом на 30 квітня 2016 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11265 гривень 95 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - в сумі 612 гривень 33 копійки, по процентам за користування кредитом - в сумі 6940 гривень 96 копійок, по пені та комісії за користуванням кредитом - в сумі 2700 гривень 00 копійок, також штрафу відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 250гривень (фіксована частина) та в сумі 512 гривень 66 копійок (процентна складова), що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.5-8), при цьому суд враховує, що згідно письмової заяви позивача про надання кредитного ліміту фіксована частина штрафу за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором становить 250 гривень (а.с.7), а не 500 гривень як зазначено позивачем в позовній заяві та розрахунку (а.с.3-4, 5-8), тому в задоволені решти позову щодо стягнення штрафу у фіксованому розмірі необхідно відмовити. З зазначеного вбачається, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії за користування ним, так як виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки та штрафи за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, так як останнє погашення заборгованості за кредитним договором згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості здійснювалось відповідачем 25 жовтня 2013 року (а.с.6). Таким чином аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 15 травня 2009 року у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в загальному розмірі 11015 гривень 95 копійок, а в задоволені решти позову в частині фіксованого розміру штрафу необхідно відмовити. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України в звязку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні позивача з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial