Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що 13 серпня 2012 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 17 по вул. Вишневій в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, та на земельну ділянку, площею 0,1138 га, яка обслуговує вказаний будинок. Позивачка зазначає, що за своє життя батько заповіту не склав. Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі по справі [PERSON] (дочка померлого) та [PERSON] (дружина померлого). У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1\\3 частину житлового будинку № 17 по вул. Вишневій в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області та на 1\\3 частину земельної ділянки за вказаною адресою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання з?явився представник позивачки та відповідачі [PERSON] і [PERSON] Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Мелітопольського району Запорізької області [PERSON] до суду надійшло клопотання з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позивачем вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнала частково та пояснила, що в період шлюбу із [PERSON] вони придбали житловий будинок та земельну ділянку, яка обслуговує даний будинок. Отже, по закону вона є співвласником 1\\2 частини вказаного майна як дружина. А тому спадковим майном є 1\\2 частина житлового будинку та 1\\2 частина земельної ділянки після смерті її чоловіка. Відповідач зазначила, що спадкоємцями першої черги за законом є вона та 2 дочки, а тому не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1\\6 частину вказаного житлового та 1\\6 частину земельної ділянки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача також визнала частково. Вважає, що за позивачем повинно бути визнано право власності на 1\\6 частину вказаного житлового будинку та на 1\\6 частину земельної ділянки, оскільки спадкове майно було придбано її батьками і період шлюбу, а тому їх мати [PERSON] є співвласником у рівних частках з їх батьком житлового будинку та земельної ділянки. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON]. \\а.с. 6, 7\\ Відповідно до листа з КП «ММБТІ» від 14.06.2016 року, право власності на житловий будинок № 17 по вул. Вишневій (колишня Пархоменко) в с. Костянтинівка Мелітопольського району зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Мелітопольської районної ради народних депутатів Запорізької області від 20.02.1988 року. \\а.с. 10\\ Згідно листа з Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 15.06.2016 року, на земельну ділянку, площею 0,1138 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул. Пархоменко, 17, цільове призначення для присадибної земельної ділянки будинку, зареєстрований та виданий державний акт на право приватної власності на землю серія ЗПК-10-07901 від 17.07.2001 року (р. № - 2621) на імя [PERSON]. \\а.с 9\\ [PERSON] помер 13 серпня 2012 року. /а.с. 8/ Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON], [INFO], померлого 13 серпня 2012 року, до нотаріальної контори у встановлений законодавством строк із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] (дочка померлого), [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] (дочка померлого), які відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом. 10 червня 2016 року державний нотаріус Мелітопольської районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 17 по вул. Вишневій (Колишня Пархоменко) в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області та на земельну ділянку за цією ж адресою після померлого батька [PERSON], у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого на нерухомість. \\а.с. 15\\ Згідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1959 року. Отже, житловий будинок (придбаний на імя [PERSON] у 1988 році) та земельна ділянка (зареєстрована на імя [PERSON] у 2001 році), що розташовані по вул. Вишневій (колишня Пархоменка), 17 в с. Костянтинівка Мелітопольського району, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] (відповідача по справі). Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. А тому суд вважає, що спадковим майном після смерті [PERSON] є ? частина житлового будинку та ? частина земельної ділянки, що розташовані по вул. Вишневій (колишня Пархоменка), 17 в с. Костянтинівка Мелітопольського району. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що позивачка та відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] У встановлений законодавством строк вони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадковим майном є ? частина житлового будинку та ? частина земельної ділянки, що розташовані по вул. Вишневій (колишня Пархоменка), 17 в с. Костянтинівка Мелітопольського району. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на 1/6 частину житлового будинку та на 1/6 частину земельної ділянки, що розташовані по вул. Вишневій (колишня Пархоменка), 17 в с. Костянтинівка Мелітопольського районуЗапорізької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 13 серпня 2012 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial