Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області, про припинення право власності Коломацької сільської об`єднаної територіальної громади Полтавського району Полтавської області на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер вітчим позивача [PERSON] , [INFO] , про що 29 липня 2008 року складений актовий запис за № 14. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок та надвірні будівлі та споруди, розташований за адресою: [ADDRESS] , майновий пай КСП «Петровського» виданий на ім`я [PERSON] та земельний пай в розмірі 5.72 га. виданий на ім`я [PERSON] розташований на території Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вказане майно належало [PERSON] на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 06 листопада 2002 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори. В лютому 2020 року позивач дізнався про існування заповіту на його ім`я, який був складений [PERSON] , яким останній заповідав йому все належне йому майно 18 лютого 2020 року позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , але йому було відмовлено на підставі того, що він пропустив шестимісячний строк передбачений законодавством. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 травня 2020 року, справа № 545/506/20 (провадження № 2/545/452/20) [PERSON] надано додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. При повторному зверненні до Полтавської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , позивачу було повторно відмовлено на підставі того, що у спадкоємця [PERSON] відсутні документи, необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме: витяг Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 5.72 га, яка знаходиться на території Васильківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Також позивачу стало відомо, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 січня 2013 року у справі № 1625/5427/12 (провадження №2о/545/10/13 за заявою прокурора Полтавського району в інтересах держави в особі Васильківської сільської ради - визнано відумерлою спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме земельну ділянку площею 5,6 га, вартістю 224985, 05 грн. та передано у власність територіальної громади до земель запасу Василівської сільської ради Полтавського району, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 049336. Судом при винесенні вказаного рішення не було враховано, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , разом з нею проживали спадкоємці, тобто судом не були з`ясовані всі обставини справи, не були встановлені всі можливі спадкоємці, по даній справі, які проживали разом зі спадкодавцем, а по - друге судом не було враховано, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] діяв ЦК УРСР, яким не передбачалася можливість визнання спадщини відумерлою та перехід прав і обов`язків від спадкодавця до органу місцевого самоврядування, на цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №671/1064/18. Відповідно до cт. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Інших спадкоємців не має. За таких обставин позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав задовольнити. Від представника відповідача Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, [INFO] помер вітчим позивача [PERSON] , [INFO] , про що 29 липня 2008 року Василівською сільською радою Полтавського району Полтавської області складений актовий запис за № 14, свідоцтво Серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок та надвірні будівлі та споруди, розташований за адресою: [ADDRESS] , майновий пай КСП «Петровського» виданий на ім`я [PERSON] та земельний пай в розмірі 5,72 га. виданий на ім`я [PERSON] розташований на території Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вказане майно належало [PERSON] на праві власності, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 06 листопада 2002 року Серії ВАВ № 069984 державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори. В лютому 2020 року позивач дізнався про існування заповіту на його ім`я, який був складений 06.11.2002 року [PERSON] , посвідчений Замулко Любов Володимирівною, державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори, відповідно до якого останній заповідав йому все належне йому майно [PERSON] 18 лютого 2020 року позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , але йому було відмовлено на підставі того, що він пропустив шестимісячний строк передбачений законодавством. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 травня 2020 року, справа № 545/506/20 (провадження № 2/545/452/20) [PERSON] надано додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. При повторному зверненні до Полтавської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , постановою від 18.11.2020 року №1002/02-31 позивачу було повторно відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що у спадкоємця [PERSON] відсутні документи, необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме: витяг Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 5.72 га, яка знаходиться на території Васильківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. При цьому, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 січня 2013 року у справі № 1625/5427/12 (провадження №2о/545/10/13 за заявою прокурора Полтавського району в інтересах держави в особі Васильківської сільської ради - визнано відумерлою спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме земельну ділянку площею 5,6 га, вартістю 224985,05 грн. та передано у власність територіальної громади до земель запасу Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 049336. Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , що означає наявність в нього права на отримання спадкового майна, та само по собі виключає можливість визнання цієї спадщини відумерлою. Згідно ч. 2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Земельна ділянка площею 5,6 га, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , визнана відумерлою спадщиною та передана у власність територіальної громади до земель запасу Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №049336. Оскільки таке майно увійшло до складу земель запасу Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, воно збереглося і може бути передано спадкоємцю. Передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право територіальної громади на це майно. Згідно зі частинами 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. З аналізу діючого законодавства вбачається, що для повернення відумерлого майна в порядку ч. 2 ст. 1280 ЦК України не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у зв`язку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно. У разі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою, повернення такого майна відбудеться в порядку повороту виконання судового рішення, а не на підставі механізму, закріпленого в ч. 2 ст. 1280 ЦК України. Процесуальний закон обмежує подання заяви про поворот виконання строком позовної давності. Напроти строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений. Як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 р. у справі № 1-25/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Отже, поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте право власності на відумерле майно набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання спадщини відумерлою без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкодавець, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину. Разом з тим, закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади. Таким чином, для пред`явлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосовування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного у ч. 2 ст. 1280 ЦК України. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved