Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] в якому просив суд: стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2 400 грн., моральну шкоду у сумі 2000 грн.; витребувати у відповідача та зобов'язати передати у володіння позивача два крісла. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що в січні 2014 року він замовив у відповідача перетяжку двох крісел. Після визначення об'єму робіт, ціни та метражу тканини, відповідач приїхав до нього додому і забрав крісла на перетяжку виписав товарний чек від 12.03.2014 року на суму 3025 грн. 2400 грн. позивач сплатив передплати, 625 грн. - залишок, що повинен бути сплачений по закінченню роботи. Відповідач особисто порахував кількість тканини необхідної для виконання роботи. Позивачем тканина була придбана та передана відповідачу. До теперішнього часу відповідач не виконав замовлення і крісла не повернув. На телефоні дзвінки відповідач спочатку не відповідав, а єдиний раз коли вдалося до нього додзвонитися зазначив, що йому не вистачає тканини. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому кошти в сумі передплати 2400 грн. та відшкодувати моральну шкоду спричинену діями відповідача в сумі 2000 грн. Крім того, просить суд витребувати крісла у відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причину не явки суд не повідомив. Суд з урахуванням думки представника позивача ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що в січні 2014 року позивач замовив у відповідача, який здійснює підприємницьку діяльність, перетяжку двох крісел. Відповідачем був визначений об'єм робіт, ціна і після цього він повідомив позивачу, що для виконання замовлення необхідно придбати 15 метрів основної тканини, 2 метри оздоблювальної. Вказана тканина була придбана позивачем через Интернет - магазин та передана відповідачу. 12 березня 2014 року відповідач забрав крісла та виписав товарний чек на суму 3025 грн., 2400 грн. передплата та 625 грн. залишок. (а.с. 11) Сума 2400 грн. була сплачена позивачем. Сторони домовилися, що замовлення буде виконане протягом місяця. До теперішнього часу замовлення не виконане, меблі позивачу не повернуті. Позивач неодноразово звертався до відповідача, звертався до правоохоронних органів для притягнення відповідача до відповідальності, однак відповідач всіляко ухиляється від виконання зобов'язання. Приймаючи рішення по суті заявленого позову суд керується положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином суд вважає що з відповідача на користь позивача має бути стягнута матеріальна шкода у розмірі наданої відповідачу передоплати в сумі 2400 грн. Крім того, меблі повинні бути повернуті відповідачем. Посилання позивача в позові на ст. 387 ЦК України, та вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, суд вважає не обґрунтованими, оскільки ст. 387 ЦК України, передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконного без відповідної правової підстави заволоділа ним. Однак, докази того, що відповідач заволодів майном позивача незаконно відсутні. Натомість, як вбачається з позову та пояснень представника позивача наданих у судовому засіданні, позивач добровільно віддав своє майно, а саме крісла, відповідачу для виконання робіт з перетяжки меблі. Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. то слід зазначити, що відповідно до пункта 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода була заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, однак жодних доказів на підтвердження вказаного позивачем не надано, при цьому судом встановлено, що моральна шкода заподіяна позивачу моральними стражданнями, пов'язаними з порушенням його прав, як споживача. Але всупереч положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач вимагаючи стягнення моральної шкоди з відповідача не довів, що йому заподіяна моральна шкода небезпечною для її життя і здоров'я продукцією. Отже позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору його необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial