Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення суми завдатку і збитків внаслідок невиконання угоди, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач з відповідачем [PERSON] про придбання в останнього квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим 12.04.2013 року вони уклали угоду про завдаток. Вказана угода була укладена за участю агентства з нерухомості «Доверие сервис», між позивачем та відповідачем [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 09.04.2013 року. Після укладення вищевказаної угоди, як вказано у позові, відповідач [PERSON] отримала від позивача 2000,00 доларів США, що еквівалентно на момент передачі грошей 16300,00 гривень. Угоду з купівлі - продажу квартири планувалося укласти до 28.06.2013 року. В обумовлену сторонами дату, [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом з представниками агентства нерухомості з'явилися до нотаріуса, з метою укладення договору купівлі - продажу вищевказаної квартири. В ході підготовки документів для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу квартири, нотаріус повідомила, що на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], накладено арешт. Після чого, як вказує позивач, [PERSON] пообіцяв йому вирішити це питання та 01.07.2013 року переоформив угоду про завдаток на своє ім'я, відповідно до умов якої, сторони домовилися, що договір купівлі - продажу квартири мають намір оформити не пізніше 05 липня 2013 року. Однак до теперішнього часу відповідачі арешт з квартири не зняли, на вимогу позивача повернути суму завдатку відповідачі не реагують. Вважає, що відповідачі повинні сплатити позивачу подвійну суму завдатку у розмірі 32600,00 грн., три відсотки річних у розмірі 466,22 грн., а також оплату послуг нотаріуса у розмірі 1380,00 грн. та 13,80 грн. Крім того, позивач зазначив, що внаслідок невиконання відповідачами угоди, йому були заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у 2000,00 грн та яка виразилася у погіршенні його життєвого укладу, відсутності покою у сім'ї, Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь подвійну суму завдатку у розмірі 32600,00 грн., нотаріальні витрати і банківський збір у розмірі 466,22 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 574,02 грн. До судового засідання позивач та його представник не з'явилися, про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечували. (а.с. 46,47) Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило, оскільки позивач та його представник заперечень проти заочного розгляду справи не надали, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 64 ЦПК України вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, було укладено Угоду про завдаток, відповідно до умов якої відповідач [PERSON] отримала від позивача завдаток у сумі 2000,00 доларів США, що еквівалентно 16300,00 гривень в рахунок оплати за договором купівлі - продажу трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Умовами цієї Угоди передбачено, що продавець зобов'язується продати, а покупець придбати вищевказаний об'єкт нерухомості за 326000,00 грн., що еквівалентно 40000,00 доларів США. Договір купівлі - продажу квартири сторони мають намір оформити не пізніше 28 червня 2013 року. Пунктом 8 Угоди про завдаток передбачено, що у випадку невиконання цієї угоди відповідає Продавець, то він зобов'язується повернути грошову суму, передбачену п. 1 цієї Угоди та сплатити штраф у розмірі завдатку. (а.с. 7) Аналогічні умови містить й Угода про завдаток, укладена між [PERSON] та [PERSON] 01 липня 2013 року, при цьому договір купівлі - продажу квартири, як зазначено у вказаній Угоді, сторони мають намір оформити не пізніше 05 липня 2013 року. (а.с. 8) Однак, відповідачами умови, викладені в Угоді про завдаток у встановлений строк, тобто до 28 червня 2013 року та в подальшому до 05 липня 2013 року, виконані не були, про що свідчить той факт, що станом на момент звернення позивача до суду (17.12.2013 року) договір купівлі - продажу між сторонами укладений не був, а тому суд вважає, що саме з вини відповідачів сталося порушення вказаних зобов'язань сторін. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Згідно абзацом 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що правило абзацу 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У тих випадках, коли сторони домовилися укласти договір у майбутньому, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. У судовому засіданні встановлено та не спростовується доказами, які є у матеріалах справи, що договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] у встановленому законом порядку між сторонами укладено не було. У зв'язку з цим, суд не приймає до уваги і не застосовує при вирішенні даної справи п. 8 Угоди про завдаток, укладеної між сторонами, з якої вбачаються правила застосування штрафних санкцій при укладенні договору завдатку, оскільки вказане положення договору суперечить ст. 570 та 571 ЦК України і не може визнавати завдатком суму, яка відповідно до вимог Цивільного Кодексу України не є завдатком. Тому суд визнає сплачену позивачем [PERSON] відповідачам [PERSON] та [PERSON] суму у розмірі 2000,00 доларів США, що на момент укладення Угоди про завдаток становило 16300,00 гривень авансом і не застосовує до неї правил, передбачених Цивільним Кодексом України щодо завдатку. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобов'язаний до повернення авансу у подвійному розмірі. За таких обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства України та встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] подвійної суми завдатку у розмірі 32600,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням того, що відповідачами не виконане грошове зобов'язання перед позивачем у встановлений строк, суд приходить до висновку, що відповідачі повинні сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, однак сума трьох відсотків річних від суми зобов'язання, тобто від суми авансу, яку відповідачі повинні були повернути позивачу, у зв'язку з не укладенням договору купівлі - продажу квартири, за 174 дні прострочення за період з 28.06.2013 року по 18.12.2013 року, яку просить стягнути позивач у розмірі 466,22 грн., підлягає зменшенню, з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] уклав Угоду про завдаток вперше з [PERSON] 12.04.2013 року, якою була встановлена дата укладення договору купівлі - продажу квартири не пізніше 28.06.2013 року, в подальшому [PERSON] та [PERSON] уклали Угоду про завдаток тієї ж квартири, однак дата оформлення договору купівлі - продажу квартири була визначена, як не пізніше 05.07.2013 року, таким чином, суд приходить до висновку, що першим днем прострочення виконання грошового зобов'язання з боку відповідачів перед позивачем слід вважати 06.07.2013 року, а не 28.06.2013 року, як вказує позивач, останнім днем прострочення виконання грошового зобов'язання є день звернення позивача до суду з цим позовом, а саме 17.12.2013 року (а.с. 2), а не 18.12.2013 року, як зазначено в позові, тобто часом прострочення грошового зобов'язання є період з 06.07.2013 року по 17.12.2013 року, що становить 165 днів. З урахуванням цього, суд приходить до висновку, що сума трьох процентів річних від простроченої суми, яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача, становить 221,05 грн. (16300грн.*3%*165 днів/365 днів=221,05 грн.) Стосовно заявлених позивачем позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, яку останній оцінює у 2000,00 грн., суд виходить з того, що правовідносини, які склалися між сторонами, не передбачають можливості відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з чим, суд також вважає позовні вимоги позивача [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, позивач у своєму позові просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів на його користь нотаріальні витрати та банківський збір у розмірі 1393,80 грн., понесені ним при сплаті послуг нотаріуса для отримання витягів з реєстру обтяжень, на підтвердження своїх позовних вимог позивачем суду були надані ксерокопії квитанцій № 13403.270.2 та № 13403.270.1 від 07.06.2013 року, з яких вбачається, що призначенням платежу є «комісія з плательщику» та «Сплата збору з операцій» відповідно. (а.с. 9) При цьому, будь - яких доказів того, що позивачем вказані грошові суми були сплачені саме з метою здійснити купівлю - продаж квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачам, суду надано не було, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог позивача за їх недоведеністю. За таких обставин, аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: позовні вимоги в частині стягнення у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача суми авансу у розмірі 16300,00 грн. та трьох відсотків річних, нарахованих на прострочену суму невиконаного грошового зобов'язання у розмірі 221,05 грн. підлягають задоволенню, у задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог майнового характеру (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial