Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що згідно з пунктом 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року №558, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами. Компенсація призначається на час встановлення групи інвалідності або на протягом якого особа, що подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, потребуватиме постійного стороннього догляду. Відповідно до заяви [PERSON] від 26.05.2015 року та відповідних документів, поданих до управління, їй була призначена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги за хворою особою ( [PERSON] ) з 26.05.2015 року по 29.02.2016 року (по дату дії довідки МСЕК). Згідно рішення від 01.03.2016 року відповідачці було здійснено призначення компенсації з 01.03.2016 року по 28.02.2018 року. Надалі, під час проведення перевірки відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було виявлено, що [PERSON] з 22.09 1994 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець в ДПІ у м.Сумах головного управління ДФС у Сумський області, про що департамент не повідомила. Відтак, департаментом було припинено допомогу з 26.05.2015 року. Згідно з пунктом 15 Порядку, фізичні особи, які одержують компенсацію зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення надміру виплачені суми, за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку. Протягом спірного періоду з 26.05.2015 року по 28.02.2018 року компенсація виплачувалась такому розмірах: з 26.05.2015 року по 31.05.2015 року - 18,37грн.; з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року - 284,70грн.; з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року - 429,60грн.; з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року - 429,60грн.; з 01.05.2015 року по 30.11.2016 року - 791,00грн.; з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року - 124,70грн.; з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року - 498,80грн.; з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року - 918,40грн.; з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року -137,30грн.; з 01.01.2018 року по 28.02.2018 року - 274,60грн. Всього сума переплати складає: 3907,07грн. Між тим, заборгованість у сумі 274,60грн., було утримано департаментом відповідно до пункту 15 Порядку з подальших виплат у розмірі 20%. Так, залишок боргу складає 3632,47грн. Відповідачці був направлений рекомендований лист-повідомлення від 10.05.2018 року з пропозицією повернути переплачені кошти на рахунок департаменту в добровільному порядку. До цього часу, належна до повернення сума в розмірі 3632,47грн. не повернута. Просять суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради суму компенсації у розмірі 3632,47грн. 47коп., та судовий збір у розмірі 1762,00грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, надала до\~суду заперечення\~на відзив\~на позовну\~заяву,\~ в\~якому зазначила,\~що на виконання пункту 16 Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, департаментом була проведена перевірка відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, під час якої виявлено, що [PERSON] з 22.09.1994 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець в ДФС у м.Сумах головного управління ДФС Сумський області. Департамент вважає необґрунтованими заперечення відповідача та зауважує, що законодавець не передбачає умовами Порядку будь-які виключення для самозайнятих осіб, а саме таких як відсутність доходів тощо. Згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] було здійснено лише 30.03.2018 року. Незалежно від життєвих обставин, які склались у відповідача, остання залишалась зареєстрованою як фізична особа підприємець з 22.09.1994 року до 30.03.2018 року. Відповідач у відзиві наголошує про порушення департаментом вимог пункту 6-1 Порядку в частині відсутності звернення до органів ДФС щодо витребування інформації про доходи відповідача. Однак, особа, яка звернулася за отриманням компенсації за надання соціальних послуг несе персональну відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , її представник позовні вимоги не визнали, надали відзив на позовну заяву. Позивач посилається на те, що нею при оформленні вищезазначеної допомоги були подані недостовірні дані, що вплинули на встановлення права на її призначення, а саме: вона при оформленні допомоги не повідомила позивачу, що з 22.09.1994 року вона була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Отже, вона дійсно була зареєстрована як фізична особа-підприємець із 22.09.1994 року, але з 1997 року вона фактично взагалі не працювала та, тим більше, не займалася підприємницькою діяльністю через своє онкологічне захворювання. В період з січня по березень 1997 року вона знаходилася на стаціонарному в Сумському онкологічному диспансері, де їй проводилося відповідне лікування променевою терапією і та інше. Таким чином, з 1997 року по теперішній час вона перебуває на обліку в Сумському онкологічному диспансері та потребує постійного медикаментозного лікування. Вона думала, що її реєстрація як фізичної особи-підприємця автоматично скасована через те, що вона не отримувала ніяких доходів від підприємницької діяльності та, відповідно, не подавала до контролюючих органів будь-якої звітності. За весь цей період до неї з цього приводу ніякі контролюючі чи фіскальні органи не зверталися. Про те, що вона ще досі є зареєстрованою як фізична особа-підприємець, вона дізналася лише з листа позивача від 10.05 2018 року, в якому їй як раз про це і було повідомлено. Отже, вона не повідомила позивача про те, що в 1994 році вона була зареєстрована як фізична особа-підприємець через те, що вона не вважала себе такою, та гадала, що така її реєстрація вже давно скасована. Відповідно до п.6-1 Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року №558, для підтвердження відсутності даних про доходи фізичної особи, яка надає соціальні послуги, використовуються відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, що отримані в порядку щоквартального електронного інформаційного обміну між Мінсоцполітики і ДФС з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом. Порядок обміну такою інформацією затверджується Мінсоцполітики і ДФС. Позивач в порушення вимог п 6-1 Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, при призначенні [PERSON] виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, не звертався до органів ДФС щодо витребування вищезазначеної інформації, а лише в 2018 році вирішив перевірити такі дані щодо відповідачки [PERSON] . Просить суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] ,\~відповідача [PERSON] ,\~представника відповідача\~ [PERSON] , перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено,\~що відповідно\~до заяви\~ [PERSON] від\~26.05.2015\~року та\~відповідних документів,\~поданих до\~управління,\~їй була\~призначена компенсація\~фізичним особам,\~які надають соціальні послуги за хворою особою ( [PERSON] ) з 26.05.2015 року по 29.02.2016 року (по дату дії довідки МСЕК) (а.с.4). Згідно рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 01.03.2016 року [PERSON] було здійснено призначення компенсації з 01.03.2016 року по 28.02.2018 року (а.с.20). Згідно з пунктом 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами. Згідно з п.п.4 п.4 Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, компенсація не призначається самозайнятим особам. Відповідно до п.п.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України \~самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. При поданні 26.05.2015 року заяви про призначення компенсації відповідач [PERSON] вказала, що як суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрована (а.с.4). Згідно з інформацією ДПІ в м.Сумах (а.с.22) відповідач [PERSON] з 22.09.1994 року по 30.03.2018 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, перебувала на загальній системі оподаткування. Відповідач [PERSON] стверджує, що з 1997 року вона не займалася підприємництвом, не отримувала дохід через онкологічне захворювання і на підтвердження хвороби надала суду медичну документацію (а.с.75-81). Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради просить стягнути з [PERSON] як надміру виплачені суми компенсації згідно з п.15 Порядку за період з 26.05.2015 року по 28.02.2018 року, оскільки відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець Згідно з п.15 Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, фізичні особи, які одержують компенсацію зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення надміру виплачені суми, за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку. Суму такої переплати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради визначає в розмірі 3907грн.07коп. за період з 26.05.2015 року по 28.02.2018 року і з урахуванням утриманої суми 274,60грн., просить стягнути 3632,47грн. Згідно з п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду. Відповідно до довідки ДПІ в м.Сумах (а.с.22) [PERSON] не подавала звітність за період з 1994 року по 30.03.2018 року, відомості про отримані доходи відсутні. Статтею 120 Податкового кодексу України передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності. Відповідач [PERSON] вважала, що її реєстрація як фізичної особи-підприємця автоматично скасована через те, що вона не отримувала ніяких доходів від підприємницької діяльності, не подавала до контролюючих органів будь-якої звітності. За весь цей період органи фіскальної служби до відповідача не зверталися, до відповідальності за неподання звітності [PERSON] не притягувалася. Аргументи представника позивача, що при поданні заяви про призначення компенсації від 26.05.2015 року [PERSON] була попереджена, що право на призначення такої компенсації мають лише непрацюючі фізичні особи і що компенсаційна виплата самозайнятим особам не призначається, доказами не підтверджені. В заяві про призначення компенсації від 26.05.2015 року таке попередження [PERSON] не вказано. Лише в 2018 році Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до органів ДФС і перевірив інформацію щодо [PERSON] , що вбачається з листа Департаменту від 10.05.2018 року (а.с.28). Згідно з п.6-1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558, для підтвердження відсутності даних про доходи фізичної особи, яка надає соціальні послуги, використовуються відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, що отримані в порядку щоквартального електронного інформаційного обміну між Мінсоцполітики і ДФС з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом. Порядок обміну такою інформацією затверджується Мінсоцполітики і ДФС. Відповідно до п.1 розділу І Порядку надання Державною фіскальною службою України інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про наявність доходів та джерела їх отримання фізичними особами, які надають соціальні послуги, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.05.2015 року №492/497, який набрав чинності 16.06.2015 року (далі Порядок), цей Порядок розроблено з метою реалізації механізму отримання інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків щодо наявності доходів та джерел їх отримання фізичними особами відповідно до\~пункту 6-1\~Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558. Розділом ІІ цього Порядку передбачено, що органи соціального захисту населення надають запити до ДФС , а ДФС надає відповіді виключно в електронній формі. Отже, 26.05.2015 року [PERSON] звернулася з приводу призначення та виплати компенсації фізичним особам, що надають соціальні послуги, а 16.06.2015 року набрав чинності цей Порядок. Рішення про призначення компенсації [PERSON] було прийнято 08.06.2015 року (а.с.13) і з набранням чинності Порядком Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради повинен був звернутися до органів Державної фіскальної служби для підтвердження відсутності даних про доходи [PERSON] і перевірки реєстрації її як фізичної особи-підприємця. Вирішуючи позов, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні по справі «Рисовський проти України» (заява від 20.10.2011 року). Так, у пунктах 70-71 наведеного рішення суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Ві н передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовні ший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Потреба виправити минулу «помилку» неповинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. З [PERSON] було частково утримано 274,60грн., що включає в себе суму виплаченої компенсації за період з 26.05.2015 року по 31.07.2015 року і частково за серпень 2015 року. Отже, відповідач [PERSON] при зверненні за призначенням компенсації в травні 2015 року не вважала себе фізичною особою-підприємцем, оскільки не займалася підприємницькою діяльністю з 1997 року, будь-яких доходів від підприємництва не отримувала, і не знала про те, що її реєстрація як підприємця не припинена. Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради неодноразово приймалися рішення (розпорядження) про перерахунок компенсації за надання соціальних послуг, призначення компенсації за період з 2015 року по 2018 рік (а.с.14-17, 20, 25), але відомості щодо реєстрації [PERSON] як підприємця та наявності доходів, джерел їх отримання в органах ДФС не перевірялися в порушення п.6-1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558. Твердження позивача щодо надання [PERSON] недостовірних даних при призначенні компенсації не підтверджені доказами, і за таких обставин вимоги Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про стягнення з [PERSON] 3632,47грн. компенсації задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed