Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування і просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Франтішка Крала, 30, в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла 14 вересня 2015 року, посилаючись на те, що спірний будинок належав його дружині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 10 квітня 2001 року за реєстровим № 3-2-1077. На час відкриття спадщини він постійно проживав разом з дружиною і у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але оформити спадщину нотаріус не може, оскільки дружина в КП «Харківське МБТІ» зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом не зареєструвала. Під час розгляду справи позивач вточнив позовні вимоги і просив визнати за ним право власності на обєкт нерухомого майна адресою: м. Харків, вул. Франтішка Крала, буд. 30 у вигляді житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 80,5 м2, житловою площею, 48,3 м2, прибудову літ. «а-2», ганок літ. «а-3», літню кухню літ. «Б», льох літ. «Г», вбиральню літ. «В», гараж літ. «Д», зливну яму № 4, паркан № 7, 8, 9, хвіртку № 5, ворота № 6, замощення 1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла 14 вересня 2015 року. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання рекомендованого листа суду із судовою повісткою, звернувся до суду із запереченнями на позовну заяву, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову. Раніше, в судовому засіданні представник відповідача надав суду пояснення, які цілком збігаються з його письмовими запереченнями, відповідно до яких представник вважав, що позивач не надав суду жодного доказу у підтвердження факту проживання його дружини [PERSON] на момент смерті у спірному будинку. В матеріалах справи відсутні будь які документи, якими б підтверджувався факт проживання однією сімєю позивача та його померлої дружини у спірному житловому будинку. Також позивачем не надано доказів про відсутність інших спадкоємців за законом чи за заповітом, та осіб які мають право на обовязкову частку у спадщині. Державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посилаючись на відсутність належним чином оформленого документу, який підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме спадкове майно. Вислухавши представника позивача, позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним майном є обєкт нерухомого майна за адресою: м. Харків, вул. Франтішка Крала, буд. 30 у вигляді житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 80,5 м2, житловою площею, 48,3 м2, прибудови літ. «а-2», ганку літ. «а-3», літньої кухні літ. «Б», льоху літ. «Г», вбиральні літ. «В», гаражу літ. «Д», зливної ями № 4, паркану № 7, 8, 9, хвіртки № 5, воріт № 6, замощення 1. Згідно із довідкою комунального підприємства «Харківське МБТІ» № 1900649 від 15 березня 2016 року на теперішній час право власності на спірний обєкт нерухомого майна за адресою: м. Харків, вул. Франтішка Крала, буд. 30 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 07 вересня 1954 року Четвертою Харківської державною нотаріальною конторою за реєстровим № 9845 (а.с. 7). 25 квітня 1980 року [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 квітня 2001 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-2-1077, спадкоємцем майна [PERSON], а саме житлового будинку з надвірними будівлями № 30 по вул. Фр. Крала в м. Харкові, є його донька [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Харків, вул. Фр. Крала, буд. 30 (а.с. 8). 15 липня 1962 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 770103 (а.с. 9). 14 вересня 2015 року [PERSON] померла (а.с. 10). 30 жовтня 2015 року позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини. 22 квітня 2016 року нотаріальною конторою за реєстровим № 2-435 позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману дружиною пенсію в ПАТ «Ощадбанк». Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, інше свідоцтво на спадщину ні за законом, ні за заповітом нікому не видавалося (а.с. 55). Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю належним чином оформленого документу, який підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме спадкове майно - обєкт нерухомого майна за адресою: м. Харків, вул. Франтішка Крала, буд. 30 у вигляді житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 80,5 м2, житловою площею, 48,3 м2, прибудови літ. «а-2», ганку літ. «а-3», літньої кухні літ. «Б», льоху літ. «Г», вбиральні літ. «В», гаражу літ. «Д», зливної ями № 4, паркану № 7, 8, 9, хвіртки № 5, воріт № 6, замощення 1. Відповідно до ст. 47, 128, 529, 560 ЦК України (в. ред. 1963 року), який діяв на час смерті [PERSON], право власності на спадкове майно спадкоємець отримував з дня отримання нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину. Таким чином у [PERSON] виникло право власності на спірне спадкове майно з дня отримання нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-2-1077 від 10 квітня 2001 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» суди мають право розглядати та задовольняти спори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у тому разі, коли є документ про право спадкодавця на нерухоме майно, але документи не були зареєстровані в БТІ. Судовим розглядом встановлено, що дружина позивача [PERSON] набула право власності на спірний об'єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом після смерті свого батька з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яке їй було видане 10 квітня 2001 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-2-1077. Те, що [PERSON] не здійснила державної реєстрації цього свого набутого права у встановленому законом порядку, лише обмежило її право розпорядження зазначеним майном, але жодним чином не впливало на наявність у [PERSON] права володіння та користування ним. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] дотримався загального порядку прийняття спадщини і у визначений законом строк прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] Суд вважає, що позивачем доведено набуття ним права власності на спадкове майно на законних підставах, неможливість захисту цього права іншим шляхом, а ніж визнанням права власності на спадщину в судовому порядку, позовні вимоги є законним та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1223, 1261, 1268, 1298 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

Outcome: approved