Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач будучи власником квартири, яка знаходиться у будинку, який обслуговує позивач, не оплачує комунальні послуги, незважаючи на наявність відповідного договору, також вимог закону відповідно до якого тягаря утримання майна покладається на власника. Враховуючи те, що у добровільному порядку відповідач не бажає сплатити заборгованість позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, де просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимог підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /30/. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] в м. Києві. 22.01.2003 року між відповідачем та ТОВ «Рада 2» було укладений договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території /а.с. 7-9/. Відповідно до умов договору, відповідач взяв на себе зобов'язання вносити передбачену договором плату за послуги не пізніше 20 числа наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених ПКМУ від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»,споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За період з 01.10.2014 року по 31.01.2015 року в результаті несплати за належним чином надані послуги. Передбачені договором, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 1377,64 грн. /а.с.6/. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку становить 99,08 грн.; три відсотки річних з простроченої суми, становить 12,63 грн. Відповідач неодноразово повідомлявся працівниками позивача про необхідність розрахуватись за житлово-комунальні послуги, проте відповідач відмовився у добровільному порядку виконати свої зобов'язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем не були виконані умови договору щодо оплати комунальних послуг по договору, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved