Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 03.03.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-07191-030308 у виді відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. зі встановленням ліміту на день укладення цього договору в сумі 3000 грн. Відповідно до п. 1.2 цього договору на ім'я відповідачки відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті та надано платіжну картку з ПІН-кодом. Обслуговування картки здійснюється на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний та містяться в Додатку № 1 до договору. У відповідності до кредитного договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяці, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 19.05.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2418,58 грн., з яких: прострочене тіло кредиту - 1025,84 грн., заборгованість за відсотками - 617,99 грн., заборгованість за комісією - 774,75 грн., яку просили стягнути на свою користь, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився. У тексті позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечє проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він повинен був сплачувати кредит до 15 числа кожного місяця, залишок по кредиту складав 300 грн., коли ним був здійснений останній платіж не пам'ятає. Вважає, що позовна заява подана до суду із пропуском строку позовної давності, просив відмовити у задоволені позову. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази, а також права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, 03.03.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-07191-030308 у виді відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. зі встановленням ліміту на день укладення цього договору в сумі 3000 грн. (а.с.3). Відповідно до п. 1.2 цього договору на ім'я відповідачки відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті та надано платіжну картку з ПІН-кодом. Обслуговування картки здійснюється на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний та містяться в Додатку № 1 до договору (а.с.4). Банк свої зобов'язання за цим договором виконав, надав [PERSON] кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії, що підтверджується анкетою позичальника (а.с.5). Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 19.05.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2418,58 грн. з яких: прострочене тіло кредиту - 1025,84 грн., заборгованість за відсотками - 617,99 грн., заборгованість за комісією - 774,75 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які визначені в Тарифах, а згідно п.п. 3.6, 3.7 цього договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються в Тарифах. У разі порушення Держателем строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом, Держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та в порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України ,зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язані вправі заявити в суд вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права, а за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Виходячи з наведених норм, а також правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України № 6-116ц13 від 06.11.2013 року - позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись за кожний черговий платіж з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем було здійснено останній платіж 15.12.2010 року на суму 50 грн. (а.с.8), про що було відомо позивачу, однак позов ним направлено до суду 06.09.2014 року (а.с.12), тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущена позовна давність за основним зобов'язанням і за додатковими вимогами (неустойка, штраф, пеня), до яких застосовується спеціальний строк позовної давності в 1 рік відповідно до ст. 268 ЦК України. Також відповідачем в процесі розгляду справи заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволені позову. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого права або інтересу без поважних причин, клопотання про поновлення такого строку не заявлено, тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Outcome: dismissed