Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою. Свої позовні вимоги обґрунтовуючи вказав, що 05.09.2011 відповідач [PERSON] отримала від позивача грошову суму у розмірі 70000 дол. США, про що написала розписку із датою повернення - 05.10.2011 р. Крім того, відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] у позику грошову суму у розмірі 35000 дол. США, про що також написала розписку. Отриману суму позики відповідач зобов'язалась повернути до 15.01.2012 р. Як вказує позивач, станом на момент подачі позову, сума позик повернута не була, тому заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] становить 105000 дол. США, що на момент отримання коштів відповідачем складала 837732 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути на свою користь прострочку виконання грошового зобов'язання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, у сумі: з 06.10.2011 по 26.08.2014 - 70000 дол. США, що в еквіваленті складає 558089.00 грн.). Як вказано у позові, крім того, згідно розписки, на суму 35000 дол. США відповідачу [PERSON] нараховується штраф у сумі 35000 дол. США, що в еквіваленті складає 279643 грн. Тому вважає, що сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 837732 грн., 3% річних 70953,47 грн., інфляція - 109098,83 грн., штраф у розмірі 279643 грн. Так як в добровільному порядку відповідач [PERSON] сплачувати суму боргу не бажає позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу з урахуванням інфляції, 3% річних та штрафу - 129 427,30 грн. та судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути із відповідача [PERSON] 105000 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 2404349,30 грн., штраф у розмірі 801449,77 грн., а у сього 3205799,10 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повторно надіслала заяву щодо не можливості своєї появи у судовому засіданні. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про судовий розгляд так і не надавши суду належних та допустимих доказів щодо неможливості появи у судовому засіданні, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та правовідносини. Як з'ясовано судом, 05.09.2011 р. відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON]. грошову суму у розмірі 70000 дол. США, про що написала була складена розписка із датою повернення - 05.10.2011 р. У відповідності до ст. 1046 ЦК України «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками». Згідно до ст. 1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Крім того, відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] у позику грошову суму у розмірі 35000 дол. США, про що також написала розписку із строком повернення до 15.01.2012 р. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або се майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві вику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. У відповідності до ст. 1048 ЦК України «позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Нацбанку України». Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представника позивача, відповідач [PERSON] станом на 28.04.2015 р. заборгувала позивачу 105000 дол. США, що в еквіваленті складає 2404349,30 грн. При цьому штраф за недотриману позивачем суму складає у розмірі 801449,77 грн., Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає, що за доцільне стягнути із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість з урахуванням інфляції, 3% річних та штрафу у розмірі 140000 дол. США, що складає в еквіваленті 3205799,10 грн. Суд також вважає, що судовий збір у сум 3654 грн. повинен бути стягнутий із відповідача [PERSON] на користь позивача, згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved