Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] , є споживачами природного газу, постачання якого здійснюється позивачем по справі. У зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку зі сплати вартості спожитого природного газу виникла заборгованість у розмірі 26977 гривень 32 копійки. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь позивача: - заборгованість за спожитий газ в розмірі 26977 гривень 32 копійки; -заборгованість за розподіл природного газу за період часу з січня 2020 року по грудень 2020 року в розмірі 159 гривень 86 копійок; -3% річних в розмірі 3736 гривень 00 копійок та інфляційні нарахування в розмірі 11672 гривні 69 копійок. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, заперечувала проти застосування наслідків спливу позовної давності, пославшись, на те, що позовна давність перервалась у зв`язку із зверненням позивача до суду із заявою про видачу судового наказу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що визнає свій обов`язок сплатити заборгованість з газопостачання, яка виникла за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги про стягнення з неї вартості транспортування газу не визнає, оскільки в червні 2017 року будинок був відключений від газопостачання. Проти задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань з простроченої суми заперечувала, просила застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ПрАТ «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського УГГ в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, пославшись на те, що він не є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , оскільки протягом тривалого часу мешкає за іншою адресою, де фактично отримує комунальні послуги та сплачує їх вартість. Крім того, відповідач [PERSON] просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з червня 2015 року вона не мешкає в будинку, розташованому за адресою [ADDRESS] і фактично не споживає послуги газопостачання. Крім того, в червні 2017 року будинок був відключений від газопостачання. Не заперечувала обов`язку сплатити вартість наданих послуг газопостачання за період часу з листопада 2014 року по травень 2015 року, проте просила застосувати наслідки спливу позовної давності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] (а.с.135) та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Іллінівської сільської ради від 02 січня 2018 року № 8 (а.с.4), від 17 грудня 2020 року № 535/01-41, № 536/01-41, № 537/01-41 (а.с.18-20). Як вбачається із вказаних довідок, [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не мешкають. Згідно довідки Іллінівської сільської ради від 20 вересня 2021 року № 1250 [PERSON] фактично не мешкає в будинку [ADDRESS] з 2000 року (а.с.67). Як вбачається з довідки ЖСК «Сонячний» -19 від 20 вересня 2021 року № 20 (а.с.66), [PERSON] з 2005 року фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] з червня 2015 року фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , шо підтверджується довідкою Іллінівської сільської ради від 18 листопада 2021 року № 1425 (а.с.134). Як вбачається з роздруківки особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , позивач здійснював постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Отже, відповідачка [PERSON] , яка, як встановлено в судовому засіданні, фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем природного газу, який поставляється позивачем за вказаною адресою на підставі особового рахунку № [NUMBER] . Згідно п. 1 Глави 1 Кодексу газорозподільних систем споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до п.5 Глави 1 Правил постачання природного газу побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Враховуючи, що [PERSON] з 2000 року не мешкає в будинку [ADDRESS] , фактично не використовував природний за в період часу з листопада 2014 року по червень 2017 року, відсутні підстави стверджувати, що він є споживачем послуг в розумінні визначення поняття «споживач», яке міститься в Кодексі газорозподільних систем та Правилах постачання природного газу. Судом з досліджених доказів встановлено, що [PERSON] мешкала у будинку [ADDRESS] та використовувала природний газ в період часу з листопада 2014 року по травень 2015 року, а з червня 2015 року фактично мешкає за іншою адресою, отже не являється споживачем природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] з червня 2015 року. На переконання суду, споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , а в період часу з листопада 2014 року по травень 2015 року [PERSON] і [PERSON] . Як вбачається роздруківки особового рахунку № [NUMBER] та довідки позивача по справі, у зв`язку із неповною оплатою за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) станом на 01 жовтня 2020 року утворилась заборгованість за природний газ у розмірі у розмірі 26997 гривень 32копйки та за розподіл газу у розмірі 159 гривень 86 копійок. Постачання газу припинено 26 червня 2017 року відповідно до акту № 018714 (а.с.6-7,9). 26 червня 2017 року було здійснене відключення газоспоживаючого обладнання за адресою: [ADDRESS] ; заборгованість за спожитий газ - 28646 гривень 35копійок, про що складено акт на відключення від газопостачання № 018714 (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до вимог п. 13 розділу ІІ Правил постачання природного газу, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі, зокрема: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами 2,3 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Судом встановлено, що позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за природний газ. Відповідно до судового наказу № 233/5767/18, виданого 08 листопада 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стягнуто на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського УГГ заборгованість за період з 01 вересня 2015 року по 30 квітня 2017 року в розмірі 25154 грн 92коп 3% річних в розмірі 1360 грн 00 коп, інфляційні нарахування в розмірі 6339 грн 30 коп, солідарно (а.с.129). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2020 року судовий наказ у цивільній справі № 233/5767/18 від 08 листопада 2018 року скасовано (а.с.128). Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у цивільній справі № 523/10225/15-ц, позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Зважаючи на наведене, позовна давність на позовні вимоги про стягнення заборгованості за період часу з 01 вересня 2015 року по 30 квітня 2017 року перервалась, оскільки позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 14 грудня 2020 року, строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період часу з листопада 2014 року по серпень 2015 року сплив. Зважаючи на те, що відповідачка [PERSON] не являється споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] з червня 2015 року, а до позовних вимог за період часу з листопада 2014 року по травень 2015 року сплив строк позовної давності і відповідачкою [PERSON] заявлено клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, в задоволенні позовних вимог до неї слід відмовити в повному обсязі. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з 2000 року не є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] , суд також дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до нього в повному обсязі. В той же час, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до [PERSON] і стягнення з неї на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ, яка утворилась за період часу з вересня 2015 року по червень 2017 року включно в розмірі 24393 грн 92коп та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості саме в цьому розмірі з урахуванням спливу строків позовної давності, про що останньою було заявлено в судовому засіданні. У відповідності до вимог п. 13 розділу ІІ Правил постачання природного газу, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі, зокрема: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. Пунктом 9 розділу 6 Кодексу газрозподільних мереж передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача по справі заборгованості за розподіл природного газу за період часу з січня 2020 року по грудень 2020 року в розмірі 159 грн 86коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку позивача по справі - ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» вбачається, що сума трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 26977грн 32коп складає 3736грн 00коп, інфляційні нарахування складають 11627 грн 69 коп (а.с.8). Відповідачкою [PERSON] в судовому засіданні заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності, в тому числі і до позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань. Позивач звернувся з позовом 14 грудня 2020 року, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню - з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати за період часу з 14 грудня 2017 року по 14 грудня 2020 року, виходячи з наступного розрахунку. Інфляційні нарахування за вказаний період становлять 4890 грн 64 коп (24393грн 92коп х 1.20048621 - 24393грн 92коп). 3% річних за вказаний період часу становлять 2197грн 55коп (24393 грн 92 коп х 3%: 100%: 365 днів х 1097 днів. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору (а.с.3) слід покласти на відповідачку [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial