Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 05 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, відповідний актовий запис № 102. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу вони мають спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Причиною, що спонукала звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивач вказує, що протягом останніх двох років він з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує через те, що відповідачка не захотіла жити з інвалідом, в якого всі засоби на існування ідуть на ліки, та знайшла собі іншого чоловіка. Спільного майна в шлюбі не нажито. Подальше збереження сім'ї є недоцільним. Просить суд шлюб припинити шляхом його розірвання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідачка зрадила йому в подружній вірності, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що з позивачем не проживає більше двох років, діти проживають з нею, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 102 та видано свідоцтво про одруження, серії [NUMBER] (а.с.7), після реєстрації якого відповідачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Від шлюбу вони мають спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4-5). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого 04 квітня 2007 року Гайсинським УП та СЗН [PERSON] є інвалідом з дитинства 2 групи (а.с.6). Судом встановлено, що сторони жодних заходів щодо примирення та збереження сім'ї не вжили, а відтак наміру зберегти сім'ю не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини, що є предметом даного спору є сімейними, а відтак регулюються Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року N 2947-III. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 1 СК України передбачено, що сімейні відносини будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України слідує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду шляхом пред'явлення позову одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved