Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 17 січня 2019 року було укладено договір №б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3500,00 грн., а відповідач [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11736,16 грн., з яких 7212,07 грн. - заборгованість за кредитом, 2649,13 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом, 839,90 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 535,06 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою судді від 19 березня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою у позивача витребувано докази, а саме довідку з інформацією про строк дії картки, виданої на ім`я [PERSON] згідно договору б/н від 17 січня 2019 року, а також про збільшення кредитного ліміту по даній картці (а.с.47). Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву не подав. Інші заяви та клопотання від сторін не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17 січня 2019 року між сторонами по справі укладено договір №б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3500,00 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, а відповідач [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту (а.с.8-11). За умовами зазначеного договору процентна ставка у межах пільгового періоду становить 0,00001% річних, поза межами пільгового періоду за користування кредитом процентна ставка становить 43,2% річних. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, - 86,4% річних. Строк дії договору та строк кредитування передбачений 240 місяців. Відповідач зобов`язався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. За договором позивачем відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої - до вересня 2022 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк» (а.с.57). В подальшому 19 грудня 2019 року банком кредитний ліміт змінений, визначений у розмірі 0,00 грн., що підтверджується даними довідки КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.57, зворот). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та атів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з цим заборгованість позичальника за кредитом станом на 20 грудня 2019 року становить 7212,07 грн. Доказів зміни заборгованості на день розгляду справи сторони суду не надали. Заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 20 грудня 2019 року банком обрахована у розмірі 2649,13 грн., що в повній мірі відповідає умовам договору від 17 січня 2019 року б/н. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач, який є боржником у зобов`язанні, прострочив його виконання. Тому позивач набув право вимагати від нього сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Але позивачем 3% річних обраховані невірно. Як вбачається з розрахунку заборгованості, при розмірі простроченого боргу 6850,50 грн. за 16 днів прострочення 01 листопада 2019 року позивачем 3% річних обраховані у розмірі 259,52 грн., в той час як реально він складає 9,01 грн., за 13 днів 17 листопада 2019 року нараховано 221,91 грн., в той час як він складає 7,31 грн., за 1 день 30 листопада 2019 року нараховано 17,07 грн. замість вірного - 0,56 грн.: (6850,50 грн. / 100 х 3)/ 365 х 16 = 9,01 грн., (6850,50 грн. / 100 х 3)/ 365 х 13 = 7,31 грн., (6850,50 грн. / 100 х 3)/ 365 = 0,56 грн. При розмірі боргу 7212,07 грн. за 19 днів прострочення 01 грудня 2019 року позивачем 3% річних обраховані у розмірі 324,33 грн., в той час як реально вони складають 11,26 грн., за 1 день 20 грудня 2019 року нараховано 17,07 грн., в той час як вірно - 0,59 грн.: (7212,07 грн. / 100 х 3)/ 365 х 19 = 11,26 грн. (7212,07 грн. / 100 х 3)/ 365 = 0,59 грн. Таким чином загальний розмір 3% річних за період з 01 листопада 2019 року по 20 грудня 2019 року становить: 9,01 + 7,31 + 0,56 +11,26 +0,59 = 28,73 грн. Також згідно договору за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами передбачено сплату штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів. Однак, в силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-1374 цс17 від 11 жовтня 2017 року щодо одночасного стягнення штрафів фіксованої частини і процентної складової, суд вищої інстанції дійшов висновку, що така заборгованість є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на вказане, враховуючи, що процентна складова банком помилково обрахована в тому числі з невірно визначеної суми 3% річних, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню 500 грн. фіксованої частини штрафу. Тому суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по одержаному кредиту 7212,07 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2649,13 грн., штраф у розмірі 500,00 грн., 3% річних у розмірі 28,73 грн., а всього - 10389,93 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено на 89%, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1870,78 грн. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 12260,71 грн.

Outcome: partial