Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», треті особи: [PERSON], [PERSON] про стягнення страхової виплати. Посилався на те, що являється власником легкового автомобіля марки «SEAT TOLEDO» р.н. [NUMBER]. 27.11.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки «SEAT TOLEDO» р.н. [NUMBER]. За кермом автомобіля з його дозволу був водій [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.12.2013 року у настанні дорожньо-транспортної пригоди було визнано винним [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в НАСК «Оранта».З урахуванням вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач та [PERSON] звернулися до НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши усі необхідні документи для визначення суми заподіяної шкоди. В подальшому, було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено відповідний акт. Зі змісту акту видно, що страховик прийняв рішення про здійснення страхової виплати у розмірі 10973 грн. 22 коп. Проте, станом на 28.08.2014 року НАСК «Оранта» свої зобов'язання за договором страхування не виконала та не перерахувала кошти в рахунок страхової виплати на рахунок позивача. Просив позов задовольнити. Стягнути з відповідача на його користь страхову виплату у розмірі 10973 грн. 22 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача НАСК «Оранта» у судове засідання не з'явився. Подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що дійсно компанією була визначена сума страхового відшкодування у розмірі 10973 грн. 22 коп., право на отримання якої має позивач. Просив розглянути справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] у поданій до суду заяві також позов підтримав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Підстави та умови відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст.ст.22,23 та Главою 82 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 27.11.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Газ 3110» д.н. [NUMBER] по вул. Винниченка-Комунальників в м.Чернівці, на перехресті не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу» та не пропустив транспортний засіб «Seat Tonego» д.н. [NUMBER], який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем. Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.12.2013 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень у дохід держави. Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрав законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди 27.11.2013 року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка на відповідній правовій підставі володіла та керувала транспортним засобом, визнана постановою суду винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, а тому він зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану транспортним засобом, що була заподіяна внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.11.2013 року. Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобіля марки марки «SEAT TOLEDO» р.н. [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та визначаючи розмір такої шкоди, суд враховує положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування. Так, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в НАСК «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого полісом №АС/5609306 від 01.07.2013 року. Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку, встановленому законодавством. Положеннями ст.34 Закону встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст.35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Як було встановлено судом, 27.12.2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 07.02.2014 року НАСК «Оранта» було складено страховий акт №ОЦВ-13-16900/1, згідно якого вбачається, що позивачем було подано до страховика повний пакет необхідних документів, а страховиком було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 10973 грн. 22 коп. (а.с.9). Проте, зазначене страхове відшкодування у розмірі 10973 грн. 22 коп. відповідачем виплачено не було, що представник відповідача у поданій заяві не заперечувала. Відповідно до ст. 9 зазначеного вище Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експерта. Відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved