Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради, третя особа: Комунальний заклад Херсонської обласної ради «Херсонський психоневрологічний інтернат» про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити йому додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його сестри - [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтував наступним, що [PERSON] була інвалідом ІІ-групи загального захворювання, страждала на психіатричні розлади здоров`я, з 20.05.1999р. по серпень 2008р. проходила лікування в Херсонській обласній психіатричній лікарні. Оскільки з часом стан здоров`я [PERSON] , погіршувався, то в серпні 2008р. вона була переведена до КЗ Херсонської обласної ради «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат». Відвідування сестри в інтернаті завжди негативно позначалось на стані її здоров`я, вона не впізнавала його та членів його родини, починала нервувати та поводити себе агресивно. В зв`язку з цим адміністрацією закладу було рекомендовано спілкуватись з медичним персоналом щодо стану її здоров`я по телефону. Він та члени його родини час від часу телефонували до інтернату, цікавилися її станом здоровя, але про її смерть дізналися лише 22.07.2019р., коли зателефонувала до інтернату його невістка [PERSON] і їй повідомили, що [PERSON] , померла [INFO] . Йому не зрозуміло чому адміністрація закладу не сповістила їх про смерть сестри [PERSON] . В серпні 2019 року він звертався до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті сестри - [PERSON] , оскільки інших спадкоємців у неї не було. Однак йому було відмовлено у прийняті спадщини, так як ним пропущено строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вважає причину пропуску строку звернення поважною та просив суд встановити йому додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в останнє судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. При ухвалені рішення просила суд врахувати раніше надані пояснення відповідно до яких позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволені позову. Представник третьої особи в судове засідання не звилися, про причину неявки суд не сповістили, про день та час слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За положенням ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] померла, [INFO] , про що 03.11.2017 року складено актовий запис №59, Виконавчим комітетом Комишанської сільської ради, Корабельного району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, а саме відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис -1624, складений Міським відділом ЗАГС м.Херсона від 21.09.1947 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис -2099 зареєстрований Міським відділом ЗАГС м. Херсона від 30.12.1949 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Їх батьки померли, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] , актовий запис-218, зроблений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану та відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померлої [INFO] актовий запис -1188 зроблений Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Херсонській області. З довідки від 23.01.1998 року виданої Виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради вбачається, що [PERSON] була інвалідом другої групи загального захворювання, перебувала на обліку в Дніпровському відділі соціального захисту. З довідки від 26.09.2009 року вбачається, що [PERSON] страждала на психіатричні розлади здоров`я, та перебувала на лікуванні у Херсонській обласній психіатричній лікарні з 20.05.1999 року по серпень 2008р. Відповідно до довідки №194 від 21.08.2019 року вбачається, що [PERSON] дійсно перебувала на повному державному забезпечені та була зареєстрована за постійним місцем проживання в КЗ «Херсонської обласної ради Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» з 28.08.2008 року та по день смерті [INFO] . [PERSON] до серпня 2008р. була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира на праві спільної сумісної власності належала їх батькам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна м. Херсона 23.03.1994р., зареєстрованого Херсонським БТІ 11.06.1994р. в реєстрову книгу №33 за №13210. Судом також встановлено, що після смерті батька [PERSON] спадкування здійснювалось за заповітом від 14.09.1994р., спадкоємцем [PERSON] , якому 19.01.2004р. державним нотаріусом Першої Херсонської нотаріальної контори Волкодав В.Г. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/18 частин квартири [ADDRESS] , зареєстроване Херсонським ДБТІ 30.01.2004р. за реєстраційним номером: 3831113. З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилася, що підтверджується відповіддю на запит суду від 04.08.2020 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2019 року [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його рідної сестри - [PERSON] , яка померла [INFO] на частку у праві власності на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] у звязку з пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Отже, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] в межах шестимісячного строку не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважної причини, та не мав можливості прийняти спадщину у встановлений законом строк, зважаючи на специфічність закладу, в якому протягом тривалого часу знаходилась [PERSON] в закритому режимі, її стан здоров`я та надання недостовірної інформації працівниками закладу, тому з поважної причини був позбавлений можливості вчинити вчасно дії щодо прийняття спадщини, так як до 22.07.2019року вважав свою сестру [PERSON] живою. Зазначені обставини, підтверджені також нотаріально посвідченою заявою [PERSON] . Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, зазначено поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, суд враховує практику застосування норм права Європейським судом з прав людини щодо принципу «пропорційності» щодо втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За таких обставин, суд враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим визначити позивачу додатковий строк два місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст.1269 - 1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved