Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у сумі 6747,82 грн та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25 квітня 2008 року, [PERSON] отримав в позивача кредит у розмірі 21600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] позичальник помер, а його спадкоємцем на час відкриття спадщини є відповідач, яка постійно проживала разом із спадкодавцем. У порушення умов договору позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед банком склала 6747,82 грн. Позивачем до спадкоємця було направлено лист-претензію, однак жодних дій не було виконано, у зв`язку з чим позивач звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року постановлено розглянути справу за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «ПриватБанк» відсутні. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 25 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 21600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. [INFO] року позичальник [PERSON] помер (а.с. 17). Позичальник [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором № б/н від 25 квітня 2008 року, згідно наданого до суду розрахунку, становить 6747,82 грн. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки, [PERSON] помер, то відповідати перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняв після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. У разі ненадання відповідної інформації суд має право розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Позивач зазначає, що спадкоємцем [PERSON] в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач. В підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації місця проживання зазначена одна й та ж адреса: [ADDRESS] . Однак, судом враховується та обставина, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідач є спадкоємцем та прийняла після померлого спадщину. Позивачем на адресу Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України (а.с.21). З відповіді Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 08 вересня 2016 року вбачається, що претензія кредитора до спадкоємців померлого [PERSON] долучена до спадкової справи та позивачу позивачу роз`яснено, що надання інформації стосовно кола спадкоємців є нотаріальною таємницею (а.с.22). Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи суд не може (ч.7 ст. 81 ЦПК України). Про необхідність доведення суду викладених у позові обставин саме позивачем, у тому числі й про необхідність заявлення саме позивачем заяв чи клопотань про витребування інформації щодо смерті боржника, правонаступництва його прав і обов`язків, зокрема, викладено відповідну правову позицію Верховним Судом у постанові від 27 червня 2019 року у цивільній справі № 545/3735/16. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивач же в свою чергу подаючи позов до суду вказує, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «ПриватБанк» відсутні (а.с.35). Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач є спадкоємцем, після померлого [PERSON] , прийняла після нього спадщину та щодо вартості майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Відсутність вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, а також часток прийнятого спадкового майна кожним спадкоємцем, в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити позовні вимоги, оскільки зобов`язання спадкоємців перед кредитором не є солідарними. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позовуАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed