Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 25.01.2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 15\~000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 07.02.2016 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 18077,66 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 7039,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8760,74 грн., заборгованість за пенею та комісією 940 гривень, а також штрафи відповідно до пунктів 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (відсоткова складова) 837,03 гривень. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 25.01.2010 року б/н у сумі 18077,66 гривень, разом із судовими витратами у сумі розміром 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 25.01.2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 15\~000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 07.02.2016 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 18077,66 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 7039,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8760,74 грн., заборгованість за пенею та комісією 940 грн., а також штрафи відповідно до пунктів 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (відсоткова складова) 837,03 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ст. 549, ч. 3 ст. 551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникли з кредитних правовідносин» розяснено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою ст. 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи, що відповідач до теперішнього часу заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 25.01.2010 року б/н частково на суму 16740,63 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 7039,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8760,74 грн., заборгованість за пенею та комісією 940 гривень, зменшивши її на суму штрафів 1337,03 гривень, оскільки встановлені санкції не є платою за користування грошима, відносяться до оговорених сторонами умов кредитного договору та не підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу, а також судом не встановлено наявність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання відповідачем, що регламентується вимогами ч. 3 ст. 551 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у сумі розміром 1378 гривень.

Outcome: partial