Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,47 га, яка розташована за адресою: вул. Шкільна, 77, с. Стуфченці Хмельницького району Хмельницької області, та на ? частину земельної ділянки загальною площею 2,53 га, яка розташована на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і пояснила, що 24.03.2008 року помер батько позивача. Позивач та його рідний брат відповідач є спадкоємцями за заповітом. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, відповідач не являється в нотаріальну контору і не бажає в даний час оформляти спадщину. Просить в судовому порядку визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,47 га, яка розташована за адресою: вул. Шкільна, 77, с. Стуфченці Хмельницького району Хмельницької області, оскільки вона знаходиться під житловим будинком з господарськими будівлями за даною адресою, належними позивачу, а також право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 2,53 га, яка розташована на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, - оскільки в нотаріальному порядку вказане спадкове майно оформити за ним не вдалося. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за його відсутності в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов необхідно задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що 27.12.2004 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар житловий будинок з належними до нього будівлями № 77 по вул. Шкільна в с. Стуфчинці Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується відповідним договором дарування житлового будинку від 27.12.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Хмельницького БТІ від 26.01.2005 року, копії котрих наявні у справі. Згідно довідки Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району за вих. № 163 від 30.06.2016 року, вище вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,47 га за адресою вул. Шкільна 77, с. Стуфчинці Хмельницького району Хмельницької області. Як вбачається з державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ від 17.06.1996 року, зазначена земельна ділянка площею 0,47 га була однією з належних за цим актом [PERSON] у складі земельних ділянок загальною площею 0,86 га, переданих для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року у справі 3 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Таким чином, позовні вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,47 га є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Крім того, 24.03.2008 року [PERSON] помер, спадкоємцями його майна за заповітом є в рівних частках його сини сторони у справі. До спадкового майна входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,53 га, розташована на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району, передана для товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 813132 від 28.10.2002 року, копія котрого міститься у справі. Позивач у визначений йому рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2009 року додатковий строк звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття своєї частки в спадковому майні, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, що підтверджується матеріалами відповідної спадкової справи. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити і позовну вимогу про визнання за позивачем в судовому порядку права власності на ? земельної ділянки площею 2,53 га, яка розташована на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. (вартості земельних ділянок в сумі 80000 грн. доказово позивачем підтверджено не було), від його сплати позивач звільнений як інвалід ІІ групи, тому його слід стягнути з відповідача в дохід держави в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved