Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення неповернутого банківського вкладу, в обґрунтування якого зазначив, що між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № SAMDN 25000735052764 від 08.05.2013 року на суму 10000,00 доларів США , терміном до 08.05.2014 року. По закінченню строку дії договору він звернувся до відповідача з вимогою повернути йому внесені на рахунок 10000,00 доларів США та нараховані проценти, але банк відмовив вповерненні коштів посилаючись на те, що рахунок позивача заблоковано і на який строк не пояснив. Посилаючись на вказані обставини, на положення Цивільного Кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 10000,00 доларів США, нараховані проценти за час дії договору, нараховані проценти за кожен день прострочення договору за період з 08.05.2014 року по 12.09.2014 року у сумі 339,00 доларів США та штраф у виді 3% річних в розмірі 104,00 долари США. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив про обставини викладені вище, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та пояснив, що оскільки позивачем оформлювався договір у місті Євпаторія АР Крим, то з подіями, що мали місце у 2014 році анексія Криму, повернути позивачу вклад є неможливим, відповідачу не було повернуто а ні банківської документації, а ні баз даних, що перебували у відділеннях банку ПАТ КБ «Приватбанк» передано не було. Крім цього зазначив, що позивачем не надано квитанції про зарахування на рахунок депозитних коштів. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору № SAMDN 25000735052764 від 08.05.2013 рокута заяви про оформлення вкладу «Стандарт на 12 місяців» між сторонами по справі було укладено договір банківського вкладу у сумі 10000,00 доларів США з датою повернення коштів 08.05.2014 року. Статтею 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Таким чином, судом встановлено, що сторонами було підписано договір № SAMDN 25000735052764 від 08.05.2013 року та заяву про оформлення вкладу, а отже пропозиція банку щодо укладання депозитних договорів була прийнята позивачем, а відповідно зазначений договір є укладеним. Як вбачається з копії зазначеного вище договору та заяви до договору, останній діє протягом 12 місяців, тобто до 08.05.2014 року. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно змісту листування, що відбувалося між позивачем та відповідачем по справі з приводу виконання договору № SAMDN 25000735052764 від 08.05.2013 року, вбачається, що банком визнається факт укладання зазначеного договору та факт невиконання зобовязань по договору в звязку з подіями, що відбулися у державі у 2014 році. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона(банк), що прийняла від другої сторони(вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або доходів в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1,2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з пункту 4 Договору № SAMDN 25000735052764 від 08.05.2013 року, дія договору закінчується з виплатою всієї суми вкладу разом з відсотками відповідно до умов договору (9,75 річних). Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині повернення коштів з депозитного рахунку в сумі 10000,00 доларів США; стягнення з відповідача на користь позивача процентів за кожен день прострочення за період з 08.05.2014 року по 12.09.2014 року в межах заявлених позовних вимог в сумі 339,00 доларів США та 3% річних за період з 08.05.2014 року по 12.09.2014 року в сумі 104.00 долара США (2263,94 гривень). Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача нарахованих відсотків за договором банківського вкладу за період вкладу задоволенню не підлягає оскільки позивачем не зазначено яку саме суму він просить стягнути з відповідача, а згідно статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог. З огляду на викладене, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 10443,00 долара [PERSON] на дату винесення рішення, тобто на 12.06.2015 року ціна позову в перерахуванні 10443,00 доларів США на гривню за офіційним курсом НБУ (2176.8700) складає 227330,53 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 2273,31 гривні ( 1% від ціни позову) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial