Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що Постановою ДВС Васильківського міського управління юстиції №188/2, з метою виконання Наказу №43/18 виданого 19.04.2004 року Господарським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 16 278,00 гривень, накладено арешт на майно боржника, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач стверджує, що він виконав вищезгаданий наказ, та повернув суму боргу, а тому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши до суду лист, в якому зазначив, що виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості знищено. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що Наказом на примусове виконання рішення №43/18 виданого Господарським судом Київської області від 19.4.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму позики в розмірі 16000,00 гривень. Постановою ДВС Васильківського міського управління юстиції №188/2, з метою виконання Наказу №43/18 виданого 19.04.2004 року Господарським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 16 278,00 гривень, накладено арешт на майно боржника, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 1321125 від 29.04.2004 року та реєстраційний номер 2776399 від 10.12.2005 року). Постановою ДВС Васильківського міського управління юстиції №392/14 від 14.12.2005 року Наказ №43/18 виданий 19.04.2004 року Господарським судом Київської області повернуто [PERSON] З розписки від 14.02.2006 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] 13 278,00 гривень в порядку добровільного виконання Наказу Господарського суду Київської області від 19 квітня 2004 року, претензій до [PERSON] не має. З листа відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції №Н03-14 від 21.04.2015 року вбачається, що виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості знищено. Відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», \~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить \~їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно \~і \~про \~зняття \~з \~нього арешту. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 року \~«Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються \~шляхом пред'явлення \~ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, \~в інтересах якої накладено арешт, про визнання права \~власності \~на \~майно \~і звільнення \~його з-під \~арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, \~які не є власниками \~майна, \~але володіють \~ним \~на законних підставах. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 4-4. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27.08.1976 року передбачено, що встановивши, що описане майно, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами або за даними вимогами, суд відповідно до ч.7 ст.203 ЦПК виключає це майно з опису незалежно від заявлених позивачем вимог. Таким чином, приймаючи до уваги те, що боржником була сплачена повна сума боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved