Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна 534/1000 частини квартири [ADDRESS], укладений 20 березня 1998 року на Товарній біржі «[PERSON] Біржа» під № 587/98 між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], з іншої, дійсним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що цей договір укладався на Товарній біржі «[PERSON] Біржа» під № 587/98, всі істотні умови договору сторонами виконані, договір купівлі-продажу позивачем 25 березня 1998 року зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН». Відповідач у судове засідання не зявлявся неодноразово, про час місце та дату судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не зявилася, у порядку заочного розгляду справи. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. 20 березня 1998 року на Товарній біржі «[PERSON] Біржа» між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON], укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 587/98 534/1000 частини квартири [ADDRESS]. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо усіх істотних умов договору, а також змісту домовленості про передачу права власності на спірну частину квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 587/98 від 20 березня 1998 року, укладений на Товарній біржі «[PERSON] Біржа» без наступного нотаріального посвідчення. Після укладення зазначеного договору сторони повною мірою виконали усі його умови. Відповідач виселився зі спірної квартири, його було знято з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. Факт передачі покупної ціни продавцю, відповідачу по цій справі, від покупця позивача, підтверджується пунктом 6 зазначеного договору від 20 березня 1998 року, укладеного та зареєстрованого на Товарній біржі «[PERSON] Біржа», відповідно до якого продавцем отримана сума за відчужувану квартиру до підписання зазначеного договору. Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцю екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберіганні в біржі. Оскільки щодо зазначеного договору здійснено державну за реєстрацію в уповноваженому на той момент КП «ОМБТІ та РОН», квартира продавцем передана покупцю, суд вважає, що до позивача перейшло право власності на спірну частину квартиру. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це житло належало на праві власності відповідачу, тому згідно з чинною на момент його укладення ст. 225 ЦК УРСР вона вправі була здійснювати її відчуження. Інші 466/1000 частин вказаної квартири належать позивачу, [PERSON], та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 січня 1998 року Управління житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської ради, № 108870. На сьогоднішній день позивач має намір розпорядитися належним йому майном, квартирою № 43 у будинку № 49/51 по вулиці Преображенській у місті Одесі, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на товарній біржі позивач не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд має врахувати, що субєкт владних повноважень від імені держави КП «ОМБТІ та РОН», що було повноважним на момент укладення названого договору, здійснив державну реєстрацію названого договору, здійснив реєстрацію за позивачем права власності на певне нерухоме майно, визнаючи такий договір дійсним та правозгідним у повній мірі. В такі правовій ситуації зміна чинного законодавства та, відповідно, зміна практики його застосування не можуть бути підставами для покладення на позивача додаткових обовязків, викликаних лише в силу такої зміни, а невизнання за позивачем певного субєктивного права, набутого за правилами попереднього законодавства, є безумовною підставою для надання судом захисту за допомогою відповідного способу. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе застосувати належний спосіб захисту субєктивного права позивача, що не визнається, позовні вимоги [PERSON] задовольнити, визнати названий договір дійсним. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту.

Outcome: approved