Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач по справі, будучи сповіщеною належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи, не з'явилась. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою представника позивачів, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення сторін, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Державна установа «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» є власником гуртожитку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач надає у користування на правах наймачів своїм співробітникам, які не мають житла у м. Одесі, житлові приміщення у зазначеному гуртожитку та реєструє у ньому їх місце проживання. 08.11.2006 року [PERSON] була зареєстрована в гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS], який належить позивачу, що підтверджується копією реєстраційної картки та довідкою позивача № 340 від 06.11.2014 року (а.с. 6) З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2013 року відповідач [PERSON] була звільнена з місця роботи з посади медичної сестри на підставі Наказу № 99л від 18.11.2013 року ( а.с. 7). В матеріалах справи є акт про не проживання [PERSON] в даній кімнаті, складений комісією у складі завідуючого гуртожитком; паспортистом та начальником ГТЧ від 06.11.2014 року, що відповідач по справі не проживає в зазначеній кімнаті з 25.11.2013 року, який наявний в матеріалах справи (а.с.8). На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захистсвого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема,- житловий будинок, садиба, квартира ( ст.ст. 379, 382 ЦК України). Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.. 132 ЖК України, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим договором, які припинили роботу,а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення з гуртожитку, яким їм було надано у зв'язку з роботою та навчанням. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає та більше не є працівником ДУ « Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України», у зв'язку із тим, що вона не вжила дій щодо зняття з реєстрації свого місця проживання у гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS] права позивача, як власника приміщення, де зареєстрована відповідач порушуються. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що з моменту звільнення з роботи відповідач втратила право користування зазначеною кімнатою в гуртожитку, суд дійшов до висновку, що позовні є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного й

Outcome: approved