Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за розпискою від 20.04.2013 року у розмірі 40 000 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 20.04.2014 р. між [PERSON] та боржником, [PERSON], було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримала від позивача гроші в сумі 40 000 грн., які зобов'язалася повернути до 20.04.2014 року. На підтвердження укладеного договору [PERSON] була складена розписка. Однак, у встановлений строк відповідачка позивачу грошей не повернула. Позивач неодноразово звертався до боржника, щодо повернення наданих їй коштів, але [PERSON] усіляким чином відмовлялася від виконання покладених на себе зобов'язань. Станом на теперішній час вона вищевказані гроші не повернула і від вирішення цього питання ухиляється. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем зобов'язань, покладених на неї договором про надання безвідсоткової позики від 20.04.2014 року, щодо повернення позивачу грошей у розмірі 40 000, 00 грн., порушує право власності позивача на зазначені гроші, а відповідач неправомірно користується зазначеними грошима. Порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного і у відповідності з ст.ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 118, 119, 120, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved