Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на його користь суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 19 359 грн. 32 коп., пеню в розмірі 6586 грн. 95 коп., збиток від інфляції 2105 грн. 30 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 632 грн. 00 коп. та витрат на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 1000 грн, а всього 29 683 грн. 57 коп. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву, однак відзиву вони не надали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.09.2017 року в м. Дніпро по вул.Тополиній, буд. 1 сталася ДТП за участю транспортного засобу «Chevrolet Niva», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , цивільно правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № AК/6898059, який діяв на дату ДТП, транспортного засобу - «Ford Tourneo», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу - «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , власник автомобіля [PERSON] . 19.10.2017 року постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Чепурко О .П. притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Куп АП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 гривень (копія постанови додається). В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] , чим завдані матеріальні збитки. Ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 13.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги, згідно з яким до Позивача перейшло право вимагати від АТ «СГ «ТАС» належного виконання зобов`язань за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № AК/6898059 по виплаті страхового відшкодування за спричинений збиток в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Разом із цим, за приписами ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено в обов`язковому випадку проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-III, професійна оціночна діяльність - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону. Згідно зі ст. 5 Закону суб`єктами оціночної діяльності є фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності Відповідно до ст. 6 Закону оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. 04.09.2017 року представником АТ «СГ «ТАС» було проведено огляд автомобіля «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] . Представником АТ «СГ «ТАС», який здійснював особистий огляд пошкодженого транспортного засобу «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] був [PERSON] (який не є судовим експертом відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу»', а також Оцінювачем відповідно до вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 13.09.2017 року [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Окрім того, листом від 13.09.2017 року АТ «СГ «ТАС» було запрошено на незалежну судову експертизу пошкодженого транспортного засобу «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] у зв`язку з виявленням прихованих пошкоджень, які не були зафіксовані при первинному огляді транспортного засобу. Однак, на повторний огляд АТ «СГ «ТАС» не було направлено свого представника. Як свідчить висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 4810/17/17 від 23.10.2017р., судового експерта Дроздова Ю . В., вартість матеріального збитку (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) завданого власнику автомобіля «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 57378,31 грн. Відповідачем сплачено позивачу розмір страхового відшкодування в сумі 38 018 грн. 99 коп. на підставі Звіту № 755 від 12.01.2017 року ТОВ «ЕАК Фаворіт» про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] , визначила вартість відновлювальних робіт вказаного автомобіля з урахуванням зносу в розмірі 38 018 грн. 99 коп. Разом з тим суд звертає увагу, що вказаний звіт виконаний із суттєвими порушеннями порядку проведення авто товарознавчих досліджень, а отже не може бути визнаний належним доказом з огляду на таке. Відповідно до п. 1.3 Методики Вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), яка затверджена спільник наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Однією із вимог передбачених Методикою є особистий огляд КТЗ оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики, а саме Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. В порушення названих нормативно-правових вимог, як зазначалося вище особистий огляд пошкодженого транспортного засобу «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] від імені АТ «СГ «ТАС» здійснював [PERSON] (який не є судовим експертом відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу», а також Оцінювачем відповідно до вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Таким чином, в порушення названих нормативно-правових вимог, огляд пошкодженого транспортного засобу оцінювачем, який безпосередньо складав Звіт № 755 від 12.01.2017 року про оцінку майна на замовлення страховика взагалі не здійснювався, позивачем автомобіль для огляду вказаному оцінювачу не надавався. Отже, АТ «СГ «ТАС» при виплаті страхового відшкодування було взято за основу звіт, який складено із порушенням вимог п. 5.1 Методики, а тому вказаний звіт не є належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Пунктом 36.5 зазначеного вище закону встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно даних Укрпошти 19.09.2017 року Відповідач отримав від Позивача Заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідач повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 19.12.2017 року включно. Тобто, за період з 20.12.2017 року по 20.12.2018 року (в межах річного строку позовної давності згідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) з відповідач на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 6 586 грн. 95 коп. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Пунктом 21 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). У зв`язку із невиконанням АТ «СГ «ТАС» зобов`язань щодо виплати позивачу страхового відшкодування в повному розмірі, з огляду на положення статті 36 Закону № 1961-IV та статті 625 ЦК України, з відповідача підлягають стягненню три проценти річних, а також інфляційні втрати, пов`язані з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16. Оскільки, сума основного зобов`язання складає 19 359,32 грн., то за період з 20.12.2017 року по 21.01.2019 року з Відповідача підлягають стягненню: 3% річних в розмірі 632,00 грн.; інфляційні втрати в розмірі 2105,30 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 1000 грн. 00 коп., оскільки проведення даного дослідження є обов`язковим в силу ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved