Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «АЛЕКС-ГРУП УКРАЇНА», в якому просить стягнути кошти в сумі 2895000,00 грн. Вимоги обґрунтував тим, що 18.08.2016 між ним та відповідачем укладений договір позики, за умовами якого він надав відповідачеві в безпроцентну позику кошти готівкою через касу відповідача на загальну суму 3370000,00 грн. Вказану суму надавав частинами відповідно до прибуткових касових ордерів з 18.08.2016 по 27.09.2016. За умовами договору відповідач зобов'язався повернути йому суму позики у встановлений договором термін до 31.12.2017. Проте, відповідачем з дотриманням умов договору позики та вимог законодавства йому повернуто лише 475000,00 грн. Решту суми заборгованості, яка складає 2895000,00 грн. відповідачем йому до цього часу не повернуто, з посиланням на відсутність можливості своєчасно повернути борг. За таких обставин він вирішив звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив розглядати справу за його відсутності, та за відсутності позивача. Просив задовольнити вимоги позову в підготовчому засіданні, зважаючи на те, що відповідач визнав вимоги позову в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Директор підприємства надіслав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав повністю, просить розглядати справу без його участі. Підтвердив, що на виконання вимог договору позики від 18.08.2016, укладеного між ним та позивачем, [PERSON] виплачено в рахунок погашення боргу 475000,00 гривень. Залишок заборгованості в сумі 2895000,00грн. відповідач визнає, але вказує, що таку суму сплатити не може з об'єктивних причин. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2016 року між [PERSON] як позикодавцем та приватним підприємством «АЛЕКС-ГРУП УКРАЇНА», як позичальником укладено договір позики, за умовами якого позикодавець надає позичальнику суму позики 3370000,00 грн. окремими траншами розміром до 150 000 грн. кожен транш шляхом внесення готівки в касу позичальника. Повна сума позики має бути внесена позикодавцем в касу позичальника за проміжок часу з 18.08.2016 по 01.10.2016 включно. Отримання позичальником кожного із траншів позики оформлюється прибутковими касовими документами позичальника. Повернення позичальником отриманої позики позикодавцеві здійснюється готівкою через касу позичальника з оформленням видаткових касових документів, або безготівково на банківський рахунок позикодавця, реквізити якого уточнюються сторонами за не більше ніж за три дні до запланованої дати повернення частини чи всієї суми позики. Термін користування позичальником позикою встановлюється до 31.12.2017 включно (а.с.6). На виконання умов договору позики [PERSON] у період з 18.08.2016 по 27.09.2016 приватному підприємству «АЛЕКС-ГРУП УКРАЇНА», надано в позику кошти готівкою в його касу на загальну суму 3370000,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії квитанцій до прибуткового касового ордера (а.с. 7-10). Згідно з видатковими касовими ордерами від 26.12.2016 №4, від 27.12.2016 №5, від 28.12.2016 № 11, від 17.01.2017 № 17 та від 18.01.2017 № 18 відповідачем повернуто позивачу лише 475 000 грн. суми позики (а.с. 11-14). На адресу ПП «АЛЕКС-ГРУП УКРАЇНА» [PERSON] 12.03.2018 надіслано вимогу про необхідність повернення простроченої суми заборгованості за договором позики від 18.08.2016, яка складає 2895000,00 грн. (а.с. 15). Відповідь на вимогу відсутня. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, і повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що передбачено ст. 3 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. При цьому, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Так, на виконання вимог закону сторони письмово уклали договір позики, а відповідач видав позивачу відповідні квитанції до прибуткових касових ордерів про позичені гроші. Така форма надана договору за бажанням сторін. Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобов'язання обмежується поверненням боргу. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги про це. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, наявні в матеріалах справи договір та квитанції на підтвердження отримання грошових коштів містять зобов'язання ПП «АЛЕКС-ГРУП УКРАЇНА» повернути [PERSON] визначену суму грошей, що становить основний зміст та істотні обставини позичкового зобов'язання, передбаченого ч.1 ст.1046 ЦК України і є належними доказами укладення між сторонами позики вказаної грошової суми. Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідачем факт укладення між ним та позивачем договору позики від 18.08.2016 не оспорюється, недійсність договору позики рішенням суду не встановлена. Обставин того, що договір позики укладено на порушення прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб судом не встановлено. Судом встановлено, що термін користування позичальником позикою встановлено до 31.12.2017 включно, але до цього часу борг за позикою в повному обсязі не повернуто. Зазначена обставина не заперечується відповідачем. За таких обставин суд приходить до висновку, що діями відповідача ПП «АЛЕКС-ГРУП УКРАЇНА» порушені умови договору позики і, як наслідок, законні права позивача, як кредитора за договором на своєчасне повернення йому сум позики, що є підставою для примусового стягнення залишку неповернутої позики в сумі 2895000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні до суду судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved