Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 518,79 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.12.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом SCHMITZ SKO 18, державний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження напівпричепу з матеріальними збитками. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, укладений ПАТ «СК «Українська страхова група», згідно якого позивач прийняв на себе ризики щодо напівпричепу марки «SCHMITZ», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2019 винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача. Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування за пошкоджений напівпричіп в розмірі 71 843,91 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»; в межах ліміту та з урахуванням зносу Товариство виплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 60 325,12 грн. Сума не виплаченого страхового відшкодування становить 11 518,79 грн. та підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 07.12.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом SCHMITZ SKO 18, державний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження напівпричепу з матеріальними збитками. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 21.11.2018 року № 28-2820 - 00016, укладений ПАТ «СК «Українська страхова група», згідно якого позивач прийняв на себе ризики щодо напівпричепу марки «SCHMITZ», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2019 винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] 12.12.2018 страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2820 - 00016 від 21.11.2018 звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі заяви страхувальника, акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 19.12.2018, звіту про оцінку напівпричепа «SCHMITZ» SKO 18 державний номер [NUMBER] від 17.07.2019, ремонтної калькуляції від 26.07.2019, угоди від 01.08.2019 до Договору страхування засобів наземного транспорту № 28- 2820 - 00016 від 21.07.2018, страхового акту від 14.08.2019 та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, позивачем здійснено виплату страхувальнику страхового відшкодування за пошкоджений напівпричіп марки «SCHM1TZ» державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 71 843,91 грн. Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», у якому на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, в межах ліміту та з урахуванням зносу, на користь позивача виплачено страхове відшкодування в розмірі 60 325,12 грн. Таким чином, сума невиплаченого страхового відшкодування становить: 71 843,91 грн. - 60 325,12 грн. = 11 518,79 грн. Даний залишок відшкодовується безпосередньо винуватцем ДТП, тобто відповідачем з огляду на наступне. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, заподіяної третій особі при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода пов`язана з пошкодженням транспортного засобу, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу Україну, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст.1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved