Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії №2102198 від 23.03.2009 року. Позивач сумлінно виконував умови договору, натомість відповідач систематично порушував узяті на себе договірні зобов?язання, у частині сплати за використану електричну енергію, починаючи з березня 2012 р. по серпень 2013 р. З початку 2012 року споживач періодично здійснював платежі але у недостатньому розмірі, а з вересня 2012 р. взагалі перестав платити за спожиту електричну енергію. Відповідно до п. 4.2 договору споживач розраховується в 10-ти денний строк після закінчення розрахункового періоду; п.20 Правил користування електричною енергію для населення затверджених Постановою кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р., що плата за спожиту електроенергію протягом розрахункового періоду вносяться не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач повинен дотримуватися правил споживання електроенергії, умов договору та своєчасно розрахуватися за використання електричної енергії, згідно діючого тарифу. Натомість [PERSON], в порушення умов договору п.п. 4.1, 4.2 та ПКЕЕ своєчасно не сплатив за спожиту електроенергію. З даних підстав утворилась заборгованість на суму 2788,79 грн. На час звернення позивача до суду, відповідач за використані 5167 кВт електричної енергії, що становить 2788,79 грн. в добровільному порядку не сплатив, підтвердженням чого слугує копія особової картки споживача за №2102198, у якій зазначено вся інформація про використання відповідачем електричної енергії та стан розрахунків. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2788,79 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. До початку відкритого судового засідання представник позивача надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розгляну без її участі не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явилася по невідомим суду обставинам, хоча про день, час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Отже суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. В матеріалах справи є договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №2102198 від 23.03.2009 року укладений між сторонами, в результаті чого сторони перебувають в договірних відносинах. Згідно п.п. 2.14, 2.22 договору споживач зобов?язується своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов цього договору; виконувати «Правила користування електричною енергією для населення», дотримуватися вимог техніки безпеки при використанні побутових електроприладів. В матеріалах справи є розрахунок заборгованості за спожиту та не сплачену електроенергію у розмірі 5167 кВт/г, де сума заборгованості дорівнює 2788,79 грн. Що є письмовим доказом факту порушень відповідачем договору та Правил користування електроенергією і правильності обчислення заборгованості. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановлено. Суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved