Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №03/30950000/0105/02, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в національній валюті, а позичальник зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором (рівними платежами щомісячно). Банк зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник в порушення умов договору припинили вносити щомісячні платежі , передбачені умовами кредитного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. 18 квітня 2012 року ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» уклали договір відступлення права вимоги №20120418-Г, відповідно до умов якого ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON]. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 18 липня 2016 року за даним договором мається заборгованість у розмірі 17018 гривень 21 копійка, яка складається з заборгованості за кредитом - в сумі 6693 гривні 59 копійок, по процентам за користування кредитом - в сумі 2764 гривні 75 копійок, штрафні санкції - в сумі 7559 гривень 87 копійок, комісія за користування кредитними коштами - в сумі 0 гривень, які в добровільному порядку відповідач не сплачує в зв'язку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.22), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмове клопотання (а.с.16-17), відповідно до якого прохав розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити, а у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи згідно положень ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.22,24), в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як і не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10, ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до вимог ст.599 цього Кодексу зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки(пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, а також за наявності інших обставин, які мають істотне значення, якими в розумінні даної норми права можна вважати ступінь виконання зобов'язань боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та відсотків, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України та згідно положень ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що 29 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №03/30950000/0105/02, за яким [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 6693 гривень 59 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік зі строком повернення кредиту 20 серпня 2010 року (а.с.6-9). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору перерахування коштів для погашення заборгованості за кредитом повинно здійснюватися в період з 01 по 20 число кожного місяця починаючи з вересня 2007 року, при цьому щомісячний платіж повинен складати не менше ніж 242 гривні 04 копійки (а.с.7). 18 квітня 2012 року ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» уклали договір відступлення права вимоги №20120418-Г, відповідно до умов якого ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] (а.с.10-12). Таким чином на підставі вищевказаних договорів та згідно з приписом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України позивач ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» набуло права кредитора у зобов'язанні, що виникло з кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «Надра» як позикодавцем та [PERSON], що підтверджується витягом з акту приймання - передачі Реєстру боржників від 18 квітня 2012 року до договору відступлення права вимоги №20120418 -Г від 18 квітня 2012 року (а.с.34) Суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, які нараховані за порушення умов договору в зв'язку з чим станом 18 липня 2016 року за даним договором мається заборгованість у розмірі 17018 гривень 21 копійка, яка складається з заборгованості за кредитом - в сумі 6693 гривні 59 копійок, по процентам за користування кредитом - в сумі 2764 гривні 75 копійок, штрафні санкції - в сумі 7559 гривень 87 копійок, комісія за користування кредитними коштами - в сумі 0 гривень, яка у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України підлягає стягненню з відповідача за судовим рішенням. З урахуванням зазначеного, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за укладеним кредитним договором №03/30950000/0105/02 від 29 серпня 2007 року в загальному розмірі в сумі 17018 гривень 21 копійка. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України в зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved