Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача, в якій вказує, що [INFO] року померла [PERSON], яка все своє майно заповідала позивачу. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але внаслідок відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва, а тому позивач просить визнати за ним як, за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадщину - земельну ділянку (пай) [NUMBER] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Кремінської райдержадміністрації від 5 грудня 2002 року № 1597, яка розташована на території Голубівської сільської ради, площею 7,0833 та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 208569,91 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд приймає визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 8). Все своє майно вона заповідала позивачу (а.с. 7). До складу спадкового майна входить зокрема земельна ділянка [NUMBER] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Кремінської райдержадміністрації від 5 грудня 2002 року № 1597, яка розташована на території Голубівської сільської ради, площею 7,0833 та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 208569,91 грн. (а.с. 12). Нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ (а.с. 13). Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. . Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах. Відповідно до ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва, а тому позов підлягає повному задоволенню і за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно - земельну ділянку після смерті [PERSON] На підставі вище викладеного, ст. ст. 1218, 1233-1235, 1268 ЦК України та

Outcome: approved