Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі 20479,23 грн, з них 9969,03 грн - сума основного боргу, 1634,37 грн - сума 3% річних та інфляційне збільшення - 8875,83 грн, а також судових витрат у справі. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] , однак належним чином надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення не оплачує, у зв`язку з чим утворилася зазначена заборгованість. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.23). У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, але лише в межах строку позовної давності, яку і просила застосувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.4). Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з водовідведення та водопостачання (а.с.13-15). Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.21-22). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання послуг з водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/ власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо сплати послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого станом на 31 грудня 2019 року утворилась заборгованість по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення у загальному розмірі 20479,23 грн, з яких сума основного боргу - 9969,03 грн; інфляційне збільшення суми боргу - 8875,83 грн; розмір 3% річних - 1634,37 грн (а.с.4-11). Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач подав позов безпосередньо до канцелярії суду 04 лютого 2020 року (а.с.1). Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON] просила суд застосувати строк позовної давності, суд прийшов до висновку, що період за який підлягає стягненню заборгованість в межах строку позовної давності становить з лютого 2017 року по грудень 2019 року та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованістьза послуги з водопостачання і водовідведення у розмірі 5031,42 грн, з яких сума основного боргу - 1651,18 грн; інфляційне збільшення суми боргу - 2897,74 грн; розмір 3% річних - 482,50 грн. Сума розрахунку розміру заборгованості за сумою основного боргу, інфляційного збільшення суми боргу та розміру 3% річних відповідачами не оспорюється. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 516,43 грн (2102*5031,42/20479,23), а саме з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 258,22 грн та з відповідача [PERSON] - 258,21 грн.

Outcome: partial