Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що одружився з відповідачкою [INFO] в 2007 році і прожив з нею близько одного року і п'ять місяців в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них [INFO] року народилася дочка [PERSON] батьком якої є позивач. Відповідачка, зареєструвала народження доньки [PERSON] [INFO] в відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області 28 березня 2008 року свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис за № 28. З моменту народження доньки [PERSON] її мати [PERSON], перших три місяці виявляла турботу про свою рідну доньку, а потім перестала проявляти будь-яку турботу про свою рідну дитину. Відповідачка вже 9 років не проживає разом зі своєю дочкою [PERSON], покинула сім'ю і позивача, ніякої участі у вихованні своєї доньки не приймає. Допомогу своїй донці не надавала і взагалі не надає, знову вийшовши заміж проживає окремо від доньки [PERSON]. З жовтня 2008 року [PERSON] проживає разом зі своїм батьком [PERSON] в будинку матері позивача разом з нею, який розташований за адресою: 26100, [ADDRESS] На протязі всього подружнього проживання [PERSON] належним вихованням своєї доньки [PERSON] не займалась, з самого раннього дитинства [PERSON] виховувалась її батьком [PERSON], а після того, як позивач переніс інсульт став інвалідом першої групи, вихованням дитини займається матір позивача та позивач, а відповідачка відсторонилася і взагалі не здійснює догляд та виховання своєї доньки. На неодноразові прохання матері позивача та прохання самого позивача припинити такий спосіб життя відповідачка [PERSON] не реагує, матір позивача неодноразово зверталась за допомогою до Новоархангельської селищної ради та управління соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області. 23 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань, шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №56. Відповідачка не займалася і не займається вихованням доньки самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, покинула свою доньку [PERSON] і з нею не спілкується. Станом на 01.07.2017 року ніякої участі у вихованні доньки відповідач не приймає і її долею не цікавиться. Відповідачка переїхала проживати до іншого чоловіка, з яким одружилася, і даний час проживає за адресою: [ADDRESS], матеріально забезпечувати дитину вона не здатна і не намагається вживати яких не будь заходів, щодо надання матеріальної допомоги дитині. Вихованням малолітньої [PERSON] займаються матір позивача та сам позивач. Позивач в судове засідання не з'явився, але від його представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідачки не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не овідомила Представник третьої особи - служби у справах дітей Новоархангельської РДА не з'явилася, надала суду заяву у якій розгляд справи просила проводити у її відсутність, не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності сторін на підставі письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду про позбавлення батьківських прав наділенні один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як встановлено, [PERSON] народилася [INFO] року в смт Новоархангельськ Кіровоградської області, її батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (світлокопія свідоцтва про народження серія [NUMBER]) /а.с.6/ З довідки виданої Новоархангельською селищною радою Кіровоградської області 15.05.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своїм батьком та своєю бабусею /а.с.8/. Відповідно до характеристики, виданої Новоархангельським НВО №1, сім'я [PERSON] складається з батька, [PERSON], 1978 року народження, у якого середня спеціальна освіта, у зв'язку з важкою хворобою втратив працездатність. Про матірвідомостей немає. Взаємини батька з дитиною будуються на взаємній повазі, спільне переживання радощів, горя. Батько завжди цікавиться успішністю доньки, придбав всі зошити для навчання дитини за даною програмою, відвідував батьківські збори. [PERSON] по шкільній програмі достатня. Ставлення до навчання позитивне. Прагне отримувати позитивні оцінки. На перервах грає з дівчатками, цікава, відкрита, сповнена уваги до оточуючих. У розмові небагатослівна. Розуміє критику, згодна з нею, прагне виправляти недоліки. До громадських доручень ставиться з готовністю. Виконує сумлінно, з ініціативою. В організації будь-яких заходів проявляє високу активність. Здатна до створення оригінальних м'яких іграшок. Ставлення до фізичної праці позитивне. [PERSON] працелюбна, допомагає при прибиранні класу, поливає квіти. Проявляє велике прагнення до підтримання порядку навколо себе. Приходить в школу охайною, чисто одягненою. На даний момент, за словами [PERSON], спільно проживає з татом і бабусею /а.с.9/. З акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] (відповідачки у справі) вбачається, що вона проживає [ADDRESS], її житло розташоване на 1 поверсі в одноповерховому будинку, в якому 2 кімнати. Умови проживання задовільні, є всі умови для виховання та розвитку дітей. В ході спілкування встановлено, що вона проживає з трьома дітьми, а одна дитина проживає з батьком. У вихованні дитини участі не бере /а.с.10/. З акту обстеження умов проживання позивача, вбачається, що він проживає зі своєю матір'ю [PERSON], по [ADDRESS]. Умови проживання задовільні, для виховання та розвитку створено добрі умови, дитина забезпечена усім необхідним /а.с.11/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новоархангельської районної державної адміністрації службою у справах дітей районної державної адміністрації вивчено матеріали справи про малолітню дитину [PERSON], [INFO], її батьків [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та встановлено наступне. З інформації наданої службою у справах дітей районної державної адміністрації, [PERSON], [INFO] - мама малолітньої [PERSON], [INFO], проживає разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно з актом обстеження умов проживання сім'ї від 16 червня 2017 року на території вказаного помешкання розташований одноповерховий індивідуальний житловий будинок з господарчими будівлями. В будинку створено задовільні умови проживання для сім'ї: є необхідні меблі, мінімальний запас продуктів харчування, присутні засоби особистої гігієни, постільна білизна, діти мають окремі ліжка, іграшки, які відповідають віку, одяг та взуття відповідно до сезону. Сім'я утримує підсобне господарство. Громадянка [PERSON] не приймає участі у вихованні малолітньої [PERSON] на протязі майже дев'яти років. Дівчинка весь цей час проживає зі своїм біологічним батьком [PERSON], [INFO] та бабусею [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] Батько та бабуся завжди піклувалися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Для дитини створено умови проживання, які відповідають всім вимогам. Громадянка [PERSON] не бачилася э дитиною досить довгий час і бажання побачитись з нею чи повернути доньку ніколи не проявляла. Мати дитини часто залишає дітей, які проживають з нею, без догляду, не в повній мірі виконує свої батьківські обов'язки. На даний час [PERSON] не працевлаштована, схильна до зловживання алкоголем та тютюновими виробами, відповідно до довідки - характеристики, виданою Мартинівською сільською радою від 06 липня 2017 року № 246. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, але з чоловіком проживає час від часу. Під час спільного проживання в сім'ї виникають конфлікти. За словами матері чоловік іноді жорстоко поводився зі своєю донькою. Сімейні конфлікти негативно впливають на розвиток дітей. Все це вказує на реальну загрозу життю, здоров'ю та моральному розвитку дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини та вимоги законодавства, орган опіки та піклування районної державної адміністрації вважає, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO] /а.с.12-13/. З характеристики виданої Новоархангельською селищною радою №425 від 30.05.2017 року [PERSON] проживає [ADDRESS] з сином та внучкою. За час проживання на підвідомчій території [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. Користується авторитетом серед жителів селища та серед сусідів, з громадянами не конфліктує, ввічлива, уважна, в разі потреби завжди допоможе. Опікується про сина та внучку. Компрометуючих даних на громадянку [PERSON] до селищної ради не надходило /а.с.14/. 23 жовтня 2009 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано (світлокопія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]) /а.с.16/. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №615236 вбачається, що позивач має першу «А» групу інвалідності з 12.06.2017 року та потребує постійного стороннього догляду /а.с.17/. Відповідно до довідки Новоархангельського центру первинної медико-санітарної допомоги [PERSON] [INFO], здорова, на «Д» обліку не перебуває /а.с.7/. Одними із завдань СК України виходячи із положень ст. 1 СК України є утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до приписів ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ч. 2 ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. В пунктах 16 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Частини 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошують на тому, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» вказує на те, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ст. 180 СК України покладено обов'язок батьків утримувати дитину до досягненню нею повноліття. У відповідності зі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд враховуючи вище переліченні норми матеріального права приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав, щодо малолітньої: доньки [PERSON], оскільки, як встановлено вона ухиляється від виконання покладених на неї обов'язків матері, не цікавиться життям власної дитини, її духовним та культурним розвитком, проявляє байдужість та черствість до власної дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначене ганебне ставлення до дитини в подальшому може вплинути на її долю та сприйняття кругозору в оточуючому її соціумі, що може мати, на думку суду, негативні наслідки. Викладене на думку суду і є способом ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню власної малолітньої дитини. Разом з тим суд звертає увагу відповідачки на положення ст. 169 СК України відповідно до яких мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved