Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що 29 квітня 1999 року між ним та Баштанським районним споживчим товариством (правонаступником якого є відповідач) у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нежитлового об'єкту кафе «[INFO]», розташованого по [ADDRESS], який того ж дня був зареєстрований Універсальною товарною біржею «Віконт-Т» в Журналі реєстрації біржових угод за № 1-365. При укладенні вказаного правочину він (позивач) виступив покупцем, а відповідач продавцем даного нерухомого майна. Всі умови договору позивачем виконані повністю, а саме: він сплатив відповідачу обумовлену грошову суму 3000 гривень, а відповідач передав йому зазначене нерухоме майно. В зв'язку з тим, що при укладенні договору не дотримано вимог Закону, щодо форми договору купівлі-продажу нерухомого майна (нотаріального посвідчення договору), він не може зареєструвати право власності наданий будинок в реєстраційній службі та розпорядитися ним. Відповідач ухиляється він нотаріального посвідчення даного договору. На підставі викладеного позивач просить винести рішення, яким визнати даний договір купівлі-продажу нежитлового об'єкту кафе «[INFO]» дійсним. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від них не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою представника позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (договір купівлі-продажу № 1-365 від 29.04.1999 року; копію зведеного акту та реєстраційне посвідчення БТІ від 11.05.1999 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію свідоцтва №167 про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності-юридичної особи), суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно ст. 47 ЦК Української РСР (який діяв на час виникнення даних правовідносин) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Крім того, відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 29 квітня 1999 року між позивачем та Баштанським районним споживчим товариством (правонаступником якого є відповідач) у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нежитлового об'єкту кафе «[INFO]» [ADDRESS], який того ж дня був зареєстрований Універсальною товарною біржею «Віконт-Т» в Журналі реєстрації біржових угод за № 1-365. При укладенні угоди позивач виступив покупцем, а відповідач продавцем даного нерухомого майна. Всі умови договору позивачем виконані повністю. В зв'язку з тим, що при укладенні договору він не був нотаріального посвідчений та ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення, позивач не може зареєструвати право власності на даний об'єкт нерухомості в реєстраційній службі та розпорядитися ним, що вбачає обставини порушення прав позивача та необхідності їх захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved