Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 03.07.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 02012953984, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 46\~850,00 грн. для придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10 % на рік, строком до 10.07.2013 року. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого первісний кредитор відступив свої права вимоги по кредитних договорах, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Проте відповідачка в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 82\~530,22 грн., а також судові витрати. В судове за сідання сторони не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, підтримує позов у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON], про день і час судового засідання, призначеного 05.08.2016 року була повідомлена у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у газеті «Урядовий курєр» № 139 (5759) від 27.07.2016 року. Суд вважає можливим у відповідності до ст. 158 ЦПК України розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 03.07.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 02012953984, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 46\~850,00 грн. для придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10 % на рік, строком до 10.07.2013 року. Банк свої зобовязання за цим договором виконав, надав [PERSON] кредит у розмірі 46\~850 грн. на придбання автомобіля. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого первісний кредитор відступив свої права вимоги по кредитних договорах, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення. Згідно цього додатку ТОВ «ПростоФінанс» відступив свої право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачкою [PERSON] новому кредитору ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. При цьому, неповідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов'язання не новому, а колишньому кредитору. Згідно п. 1 ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідачці [PERSON] була направлена вимога про досудове врегулювання спору № 57/КИ-16 від 04.04.2016 року у відповідності до норми ст. 1082 ЦК України, однак вимога була залишена без виконання. Враховуючи, що відповідачка свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 08.03.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 82\~530,32 грн., з яких: заборгованість за кредитом 43\~143,52 грн., заборгованість по відсоткам 30\~952,86 грн., заборгованість за комісією 5311,82 грн., штраф 3122,12 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідачка має заборгованість за кредитним договором у розмірі 82\~530,22 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надала, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, попередньо сплачений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved