Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу з відповідачкою суперечить його інтересам, інтересам їх неповнолітньої дитини . Позов мотивує тим, що 29.03.2013 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Зазначає, що протягом подружнього життя між ними почали виникати суттєві непорозуміння, які з часом лише поглиблювалися. Він намагався знаходити спільну мову, йти на поступки дружині, проте його намагання до нормальних відносин в родині не привели. Постійні сварки та скандали зробили їх шлюб тягарем для них обох. Шлюбні відносини на даний час не підтримують, понад два місяці мешкають окремо та поновлення шлюбних відносин не прагнуть. Подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх дитини. Суперечок щодо місця проживання дитини і розподілу спільного майна не мають. Позивач та відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка також надала заяву про розгляд справи без її участі, де вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), про місце проживання дитини сторони визначились самі. Шлюбні відносини між ними припинені, так як спільне життя у них не склалося через постійні сварки та скандали, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спору щодо поділу майна немає. Відповідачка подала заяву, де вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач просить не надавати їм строк на примирення, вказавши, що його намагання зберегти сім'ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін. Оскільки позовні вимоги задоволені, то згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати суд стягує понесені нею судові витрати з відповідача на її користь.

Outcome: approved