Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта» 3-тя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] 15 762,20 грн. матеріальної шкоди, заподіяної йому внаслідок ДТП, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3%-річних від простроченої суми та судові витрати, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27.05.2016 року з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася ДТП по вул. Горького, 123 у м. Києві, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта». 31.05.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Аварійним комісаром було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено відповідний опис і фіксацію. Того ж дня позивач також звернувся до спеціалізованого СТО Honda - ТОВ ВК ФК Компанія «Лев», де за результатами діагностики транспортного засобу складено калькуляцію вартості ремонтно-відновлювальних робіт, відповідно до якої вартість цих робіт становить 16931,20 грн. В подальшому від відповідача надійшло повідомлення про виплату страхового відшкодування в розмірі 1 169 грн. Не погоджуючись з таким рішенням, [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою сплатити страхове відшкодування відповідно до калькуляції вартості ремонтно-відновлювальних робіт, однак отримав відповідь про відмову. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.15а), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, просив його задовольнити. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши позивача та третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Як пояснив позивач в судовому засіданні, 27.05.2016 року з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася ДТП по вул. Горького, 123 у м. Києві, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується полісом №АІ/9042188, за яким страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 200 000 грн., а майну - 100 000 грн., франшиза - 0 грн., строк дії полісу з 05.05.2016 року до 04.05.2017 року (а.с.7). 31.05.2016 року ТОВ ВК ФК Компанія «Лев» було складено калькуляцію вартості ремонтно-відновлювальних робіт та складових частин автомобіля [NUMBER], відповідно до якої вартість цих робіт становить 16 931,20 грн. (а.с.6). Як вбачається з листа ПАТ «НАСК «Оранта», адресованого позивачу (а.с.9), згідно авто товарознавчого дослідження №АА6607НТ-2 від 09.06.2016 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП склав 1 169,37 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 2 627,97 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 1 169,37 грн.). Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оскільки позивачем не надано доказів нанесення йому матеріальної шкоди, при цьому, як єдиний доказ нанесення шкоди позивачу, останній надав калькуляцію вартості ремонтно-відновлювальних робіт та складових частин автомобіля [NUMBER] від 31.05.2016 року, однак вказаний документ не є належним доказом, оскільки він свідчить про розмір ремонтно-відновлювальних робіт позивача, а такої позовної вимоги [PERSON] не заявляв, крім того, дана калькуляція залишилась неоплаченою позивачем, що останній підтвердив у судовому засіданні, тому докази нанесення матеріальної шкоди позивачу не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і не доведені позивачем. Таким чином, так як судом відмовлено у задоволенні стягнення матеріальної шкоди, тому не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» інфляційних втрат та 3%-річних. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 60, 61, 88, 209, 215-218, 224-226 ЦПК України, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: dismissed