Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за період життя його батько [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) на території Липівського старостинського округу Талалаївського району та на його ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250916 від 13 серпня 1996 року колишнього ПСП «Відродження». [INFO] [PERSON] помер. Позивач являється спадкоємцем після смерті батька, оскільки він, будучи сином спадкодавця, спадкоємцем першої черги, протягом шести місяців вступив у володіння спадковим майном у відповідності до положень ЦК УРСР, діючого на момент відкриття спадщини, інших спадкоємців немає. 25 січня 2021 року при ватний нотаріус Перечинського районного нотаріального округу Закарпатської області повідомив позивача про неможливість вчинення нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який було втрачено. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0250916 від 13.08.1996 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судове засідання по справі позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник відповідача - об`єднаної територіальної громади - в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи - відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області - в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач [PERSON] подавав клопотання разом з позовною заявою та стосувались витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України, а саме - із відділу в Талалаївському районі ГГУ Держгеокадастру в Чернігівській області відомості про нормативно-грошову оцінку земельної частки на день смерті спадкодавця, та із Талалаївської районної державної нотаріальної контори копії спадкової справи. Зазначені клопотання були розглянуті на підготовчому судовому засіданні та задоволені в повному обсязі. Більше ніяких заяв чи клопотань від інших учасників справи не надходило. Інших процесуальних дій - забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження - в ході розгляду справи не було. Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.2000 року (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.04.1967 року [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.7). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується довідкою Талалаївської селищної ради від 16.12.2020 року, згідно з якою [PERSON] мав право на земельну частку (пай) у землі колективної власності колишнього ПСП «Відродження» згідно сертифікату серії ЧН № 0250916 (а.с.14). Інформаційною довідкою приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу від 25.01.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 8). Згідно інформаційної довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 05.04.2021 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0250916 від 13.08.1996 року, що належала [PERSON] станом на 18.08.2000 року становила 20 079, 00 грн. (а.с. 35). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 04 березня 2021 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250916 на ім`я [PERSON] вважати недійсним (а.с. 15). Після смерті [PERSON] спадкові справи не заведені, що підтверджується витягами із Спадкового реєстру (а.с.9-10). Згідно довідки виконкому Т. Перечинської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON] проживав разом з батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] по [ADDRESS] (а.с.12). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Спадкодавець [PERSON] помер у 2000 році, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 524 УК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки вона не змінене заповітом. Стаття 529 ЦК УРСР встановлює, що до першої черги спадкоємців за законом відносяться в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , тобто спадкоємцем першої черги. Він протягом шести місяців після відкриття спадщини вступив у володіння спадковим майном, оскільки проживав із спадкодавцем разом на день відкриття спадщини. Крім того, при вирішенні позову судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Системний аналіз положень Розділ V11 «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР позивач є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька згідно положень цивільного законодавства, який діяв на момент її відкриття. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] - батько позивача- за життя набув право на земельну частку (пай), дане право ним було оформлене належним чином, але це право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON] , який є єдиним спадкоємцем, прийняв спадщину належним чином та займається її оформленням, що підтверджується відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), то до позивача, як єдиного спадкоємця за законом, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала його батьку [PERSON] за життя згідно сертифікату серії ЧН № 0250916 від 13.08.1996 року. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved