Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 14.06.2003 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду та, оскільки відповідач є підприємцем, має мінливий дохід, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 грн. на дитину доньку [PERSON], [INFO], на її утримання і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення повісток з повідомленням. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу в його відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2003 року. Відповідно до рішення Сєвєрооднецького міського суду від 30.01.2014 року шлюб розірвано. Під час шлюбу у позивача народилась дитина, донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 251133, батьком вказано відповідача. Згідно довідки про склад сімї від 01.04.2014 року № 870 дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця відповідача зареєстровано в якості приватного підприємця. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». На підставі ст.181 Сімейного кодексу України, «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі». На підставі ст.80 Сімейного кодексу України, «Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі». Згідно до ст.79 СК України «аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви». Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України». Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved