Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому зазначив, що 23.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 21.12.2009 року є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11081715000. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 23 800,00 доларів США, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 22.11.2027 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,30 % річних. Додатковою угодою №1 від 29.01.2009 року до договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 23.11.2006 року сторони домовились: перенести щомісячний строк сплати процентів, так погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту 3611081715000 від 23.11.2006 року було укладено договір поруки між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] за №11081715000/П від 23.11.2006 року та Договір поруки між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] за № 3611081715000/П-1 від 23.11.2006 року. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Таким чином станом на 04.03.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 16 965,30 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 року становить 421 089,91 гривень,15300,40 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 року становить 379 766,00 гривень заборгованість за простроченим кредитом; 1 484,18 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 року становить 36\~838,32 гривень заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 1 758,79 гривень, що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 року становить 70,86 доларів США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 2 726,80 гривень, що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 року становить 109,86 доларів США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. 29.01.2015 року відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, проте, станом на сьогоднішній день відповідачі свої зобовязання, щодо погашення заборгованості по кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконали. Тому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у загальному розмірі 16\~784,58 доларів США та судовий збір у розмірі 3\~654,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідачі повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання 05 травня та 26 травня 2016 року не зявилися. На зареєстроване місце проживання вищезазначених відповідачів були надіслані повістки. До суду повернулися конверти за закінченням терміну зберігання. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання 26.05.2016 року не зявився. Причини неявки не повідомив. Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11081715000. Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 23 800,00 доларів США, а Позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 22.11.2027 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,30 % річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 13.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Додатковою угодою №1 від 29.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 23.11.2006 року Сторони домовились перенести щомісячний строк сплати процентів, так погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Для забезпечення виконання зобовязань Відповідача-1 за Договором про надання споживчого кредиту 3611081715000 від 23.11.2006 року було укладено Договір поруки між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] за №11081715000/П від 23.11.2006 року та Договір поруки між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] за № 3611081715000/П-1 від 23.11.2006 року. Пунктом 1.4 вищевказаних договорів поруки передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобовязань по кредитному договору. Згідно з пунктом 1.3 договору поруки Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань - в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачем 29.01.2015 року відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, однак, вказані заходи позитивних результатів не принесли. У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. При цьому, частиною 1 статті 554 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною другою статті цієї ж статті визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На порушення норм закону та умов договору Відповідач-1 свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув, у звязку із чим в позивача наявні підстави вимагати від Відповідача-1 виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання. При цьому, суд зауважує, що стаття 554 КЦК України передбачає встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобовязання одночасно з боку декількох осіб, та така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України) і лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобовязання, проте в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, т.я. не можна вважати поруку їхньою спільною. За таких обставин кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобовязання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Отже, в даному випадку, оскільки на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між позивачем та Відповідачами-2,3 було укладено два різних договори поруки, то вони не несуть солідарної відповідальності між собою за невиконання Відповідачем-1 зобовязань за кредитним договором, так як відсутня їх спільна порука. У цьому разі кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, а кожен з поручителів відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники. Виходячи з положень статті 99 Конституції України, статей 192, 533 ЦК України, статті 3 декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті. Наявність відповідної ліцензії у позивача судом перевірена. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у солідарному порядку судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 3654,00 гривень.

Outcome: approved