Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НОВАБУДОВА» про стягнення заборгованості за договором та штрафних санкцій. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та відповідачем ТОВ «Торговий дім «Новабудова» було укладено попередній Договір купівлі-продажу майнових прав № 15/11-2017 від 15.11.2017 року. Відповідно до умов зазначеного Договору, відповідач зобов`язався передати у власність позивача майнові права на квартиру в складі проекту за адресою: [ADDRESS] , а позивач в свою чергу зобов`язався сплатити згідно вказаного договору кошти у розмірі 583 000,00 грн. (п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок). На виконання зобов`язань за вказаним Договором позивачем були сплачені зазначені кошти у розмірі 583 000,00 грн. (п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 0527 від 15.11.2017 р. Згідно до п.1.2 Договору,його предметом є майнові права на квартиру [NUMBER] на 8 (восьмому) поверсі, загальною площею 62,0 (шістдесят два) кв.м., які після набуття Покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності (володіння, користування та розпорядження) на Квартиру після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення Покупцем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності). Згідно до п.1.3. Договору майнові права на квартиру за цим Договором передаються відповідачем позивачу шляхом підписання Акту приймання-передачі квартири. Вказаний Акт приймання-передачі підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва у строк визначений Відповідачем, та за умови повної оплати Покупцем ціни майнових прав на квартиру, але не пізніше 30 днів з моменту прийняття об`єкту будинку в експлуатацію. Відповідно до умов п.2.2. Договору, Орієнтовний строк закінчення будівництва «30» грудня 2017 року. Орієнтовний строк прийняття об`єкта в експлуатацію - «30» грудня 2017 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва в строк до 3 (трьох) місяців і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Згідно п. 2.3. Договору, номер квартири буде остаточно визначений після введення Об`єкта будівництва в експлуатацію та проведення технічної інвентаризації у порядку, встановленому законодавством України. Будівельний номер квартири може бути змінений в процесі будівництва, але її місцезнаходження залишається незмінним. Згідно п. 2.4. Договору, проектна загальна площа Квартири та проектна житлова площа Квартири, відповідно, можуть бути змінені в процесі будівництва. Підписанням цього Договору Покупець надає свою згоду на таку зміну площі Квартири. Якість збудованої Квартири повинна відповідати державним будівельним стандартним вимогам чинного законодавства України. Підтвердженням якості Квартири є введення Об`єкта будівництва в експлуатацію. Таким чином граничний термін виконання зобов`язання Відповідача з закінчення будівництва, введення об`єкту в експлуатацію та передачі позивачу майнових прав на квартиру сплив 30 березня 2018 року. Позивач свої зобов`язання за укладеним між ним та Відповідачем Договором виконав в повному обсязі, натомість Відповідач прострочив виконання взятих на себе зобов`язань. Весь цей час представники Відповідача запевняли про те, що будівництво буде закінчено найближчим часом та позивач отримає свою квартиру. Проте, як йому стало відомо у травні 2019 року у Відповідача змінилися власники та юридична особа була перереєстрована у Дніпропетровській області. На вимоги позивача щодо виконання зобов`язань підприємством нове його керівництво не реагує. Листи з вимогами щодо виконання зобов`язань надіслані позивачем на юридичну адресу підприємства були отримані, проте залишені без відповіді. Враховуючи, що Відповідачем взяті на себе зобов`язання за Договором не виконуються не дивлячись на пропуск строків його виконання, отримані кошти у сумі 583 000,00 грн. (п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок), які були сплачені позивачем, підлягають поверненню як безпідставно набуте майно. Враховуючи, що граничний строк виконання Відповідачем зобов`язання сплив 30 грудня 2017 року, то період прострочення зобов`язання розпочався 31 березня 2018 року. Починаючи з 31 березня 2018 року по дату подання даного позову минуло більше 5 періодів по 90 днів, за які Відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 29150,0 грн., 3 % річних в розмірі 27744,41 грн. та втрати від інфляції по заборгованості в розмірі 79033,96 грн. У зв`язку з чим позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ЗК «Про захист прав споживачів» та стягнути з відповідача на його користь заборгованість у загальному розмірі: 718 928 грн. 37 коп. (сімсот вісімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 37 копійок, що складається з: суми сплачених коштів за попереднім Договором купівлі-продажу майнових прав № 15/11-2017 року - 583 000,00 грн. (п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок), суми штрафу передбаченого договором - 29150,0 (сорок двадцять дев`ять тисяч сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.,інфляційних витрат - 79033,96 (сімдесят дев`ять тисяч тридцять три) гривень 96 коп., 3 відсотки річних - 27744,41 коп. (двадцять сім тисяч сімсот сорок чотири) гривень 41 коп. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274,279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Позивач [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника та відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач дійсно зобов`язувався передати у власність позивача майнові права на квартиру [ADDRESS] . За придбання нерухомості позивачем були сплачені на користь відповідача грошові кошти у розмірі 583 000,00 грн. (п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок) згідно прибуткового касового ордеру № 0527 від 15.11.2017 р. Відповідно до умов п. 2.2. Договору, Орієнтовний строк закінчення будівництва «30» грудня 2017 року. Орієнтовний строк прийняття об`єкта в експлуатацію - «30» грудня 2017 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва в строк до 3 (трьох) місяців і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Проте, у зв`язку з матеріальними проблемами у підприємства, які створили попередні власники, будівництво не було вчасно закінчено та будинок не введений в експлуатацію. Станом на 01.11.2019 року житловий будинок в експлуатацію не введений, у зв`язку з цим підприємство не мало можливості виконати взяті на себе зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1). чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5). чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6). як розподілити між сторонами судові витрати; 7). чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8). чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 15.11.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НОВАБУДОВА», був укладений попередній договір № 15/11-2017 купівлі продажу майнових прав, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався передати у власність позивачу квартиру в складі проекту за адресою: [ADDRESS] , а позивач зобов`язався сплатити згідно умов договору кошти в розмірі 583 000,00 грн. (п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок) (а.с. 4-7). Позивач сплатив вартість об`єкту в розмірі 583 000,00 грн. (п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок), що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 0527 від 15.11.2017 року (а.с. 8). Крім того, позивачем на адресу ТОВ «Торговий дім «Новабудова» м. Кривий Ріг вул. Л. Бикова, буд. 33 було направлено вимогу про виконання умов договору (а.с. 10-11). Згідно копії витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 29.10.2019 року, місцезнаходження ТОВ «Торговий дім «Новабудова»: 50076, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Довгинцівський район, вулиця Леоніда Бикова, будинок 33 (а.с. 12-14). Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договору та інші правочини. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. В свою чергу, згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також зокрема до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язані. Таким чином, враховуючи що відповідачем взяті на себе зобов`язання за попереднім договором купівлі - продажу майнових прав № 15?11-2017 від 15.11.2017 року не виконуються не дивлячись на пропуск строків його виконання, отримані кошти у сумі 583 000,00 грн. (п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок), які були сплачені позивачем, підлягають поверненню як безпідставно набуте майно. Відповідно до п 5.3. Договору у разі недотримання Орієнтованого строку прийняття Об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтованого строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, Відповідач сплачує позивачу штраф у розмір 1 % від суми ціни майнових прав на квартиру за кожні 90 днів прострочки. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, визначеного п. 2.2 цього Договору штраф не сплачується. Враховуючи, що граничний строк виконання Відповідачем зобов`язання сплив 30 грудня 2017 року, то період прострочення зобов`язання розпочався 31 березня 2018 року. Починаючи з 31 березня 2018 року по дату подання даного позову минуло більше 5 періодів по 90 днів, за які Відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 29150,0 грн., який розраховується наступним чином: 5830,00 грн. (1 % від суми ціни майнових прав) * 5 (кількість повних періодів по 90 днів) = 29150,0 грн. Крім того, відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином та відповідно до закону, інших нормативно правових актів та умов договору. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України боржник, в силу взятого зобов`язання, повинен сплатити кредитору суму боргу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. На підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач, відповідно до ст.625 ЦК України, зобов`язаний сплатити позивачу - інфляційні витрати в загальному розмірі 79033,96 грн.,з наступного розрахунку за формулою: ПС = (ІІ1 : 100) х (ІІ2 : 100) х (ІІ3 : 100) х ( ІІZ : 100) ІІ 1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення (квітень 2018 р.), ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення (вересень 2019 р.). (101,50 : 100) х (100,90 : 100) х (101,10 : 100) х (100,80 : 100) х (100,00 : 100) х (100,00 : 100) х (99,30 : 100) х (100,00 : 100) х (101,90 : 100) х (101,70 : 100) х (101,40 : 100) х (100,80 : 100) х (101,00 : 100) х (100,50 : 100) х (100,90 : 100) х (101,00 : 100 ) х (100,7:100)х (99,5 : 100) х (99,4 : 100) = 1,13556427 Інфляційне збільшення: 583 000,00 х 1, 13556427 - 583 000, 00 = 79033,96 грн. Крім того, три проценти річних від простроченої суми в загальному розмірі 46303,24 грн. з наступного розрахунку за формулою: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, Період прострочення грошового зобов`язання: З 31/03/2018 року до 30/10/2019 року 583 000,00 х 3 % х 579 : 365 = 27744,41 грн. В ході розгляду справи судом встановлено, що граничний термін виконання зобов`язання з закінченням будівництва, введення об`єкту в експлуатацію та передачі позивачу майнових прав на квартиру сплинув 30 грудня 2017 року, що свідчить про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав. Слід звернути увагу на те, що в ході розгляду справи стороною відповідача доводи позивача не спростовано, а також не надано суду доказів належного виконання умов договору. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведені обґрунтування позову, а відповідачем ці твердження не спростовані належними доказами, суд вважає позовні вимоги доведеними та законними, а відтак підлягають задоволенню. Відносини, які виникають з питань дотримання умов попереднього договору купівлі-продажу регулюються також Законом України «Про захист прав споживачів». Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Отже, аналізуючи вказані норми законодавства, можна прийти до висновку, що позивач може бути звільнений від сплати судового збору за подачу даної позовної заяви у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів». В порядку ст. 141 ЦПК України, а також приймаючи до уваги те, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 7189,28 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved