Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі - продажу житлового будинку та визнання права власності на будинок. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що з 1987 року позивач з сім'єю проживає у [ADDRESS] власником якого був МКСП «Зоря Інгулу». У 1987 році між ним та керівництвом МКСП «Зоря Інгулу» була досягнута домовленість про продаж йому будинку як переселеній особі з розстрочкою платежу (шляхом утримання з заробітної плати певної суми щомісячно). Позивачу було передано будинок і до 1992 року з його зарплати щомісячно утримувались кошти на оплату вартості будинку. 24 жовтня 1992 року ним згідно касового ордера було сплачено МКСП «Зоря Інгулу» залишок вартості будинку у розмірі 1000 грн. Але нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу будинку укладено не було і право власності на будинок до цього часу зареєстровано у Баштанському БТІ за МКСП «Зоря Інгулу». Будинок було куплено у 1993 році до набрання чинності Цивільним кодексом України. Статтею 227 ЦК УРСР, ( який діяв на той час), було визначено обов'язковість нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу житлового будинку. Наслідки недодержання вимоги щодо нотаріальної форми угоди було врегульовано ст.47 Цивільного кодексу УРСР. Відповідно до ч.2 вказаної статті якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У даному випадку умови угоди сторонами було повністю виконано. Позивачем було сплачено продавцеві вартість будинку, а продавцем було передано куплений будинок. На пропозицію про укладення нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу відповідач не реагує. З копії технічного паспорта на будинок вбачається, що після передачі позивачу будинку продавцем у 1987 році мали місце прибудови до будинку у 2000 році, тому самочинно збудовані будівлі з позовних вимог виключено. Позивач до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити. Представник відповідача ТзОВ «Зоря Інгулу» в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи (копію касового ордера, довідки про правонаступництво, довідки про оплату, технічного паспорта, довідки БТІ про власника, звіту про оцінку) суд вважає позовні вимоги доведеними та такими що підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 1987р. між сторонами було досягнуто домовленість про продаж житлового будинку у м. Баштанка у будинку №9 по вулиці Яблуневій (колишній Радянській), власником якого був МКСП «Зоря Інгулу». Умови такої домовленості сторонами виконано повністю. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання договору дійсним доведеними, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved