Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування позову вказував, що з 30 квітня 2014 року він працював на посаді першого заступника голови правління ПАТ «Черксиобленерго». Наказом від 05 квітня 2017 року був звільнений з займаної посади згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України (одноразове грубе порушення трудових обов`язків). Вважає своє звільнення з займаної посади незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси, оскільки до його трудових обов`язків не входило зберігання печатки установи, яка була передана йому на зберігання, а через декілька днів ним була повернута в.о. голови правління Кузьмінській С [PERSON] , у зв`язку з чим в підстави для його звільнення у зв`язку із грубим порушенням трудових обов`язків відсутні. Просив суд скасувати наказ про його звільнення, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 636\~032,44 грн. У відзиві\~на позов\~представник відповідача\~позов не\~ визнав.\~При \~цьому \~посилався \~на \~те,\~що підставою\~для звільнення\~стала доповідна\~записка директора\~з безпеки\~Гуріна [PERSON] В.\~№ 603/14-01\~від 05.04.2017,\~згідно якої,\~за вказівкою\~виконуючого обов`язки\~голови правління\~Самчука О.Г [PERSON] \~відділом економічної\~безпеки ПАТ\~«Черкасиобленерго» було\~терміново проведено\~перевірку щодо\~факту виявлення\~27.03.2017\~зникнення основної\~печатки та\~оригіналу Статуту\~Товариства.\~Позивач не\~поставив до\~відома виконуючого\~обов`язки (на\~час передачі\~печатки 25.03.2017)\~голови правління\~ПАТ «Черкасиобленерго»\~ [PERSON] \~Самчука про\~те,\~що неправомірно\~передав печатку\~ [PERSON] \~(колишньому\~керівнику підприємства,\~яка була\~відсторонена судом\~від \~виконання обов`язків\~керівника)\~.\~Крім цього,\~в ході\~службового розслідування\~з приводу\~виявлення зникнення\~оригіналу Статуту\~Товариства та\~печатки позивачем\~надавалися письмові\~пояснення 29.03.2017 та 31.03.2017, в яких останній особисто визнав та пояснив, що саме він передав печатку та статут Товариства [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 13 лютого 2019 року на 14-30 год. в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 153-п/тз від 05.04.2017р. про звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» за одноразове грубе порушення трудових обов`язків; поновити [PERSON] на посаді першого заступника голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.04.2017 р. по 04.01.2019 р. включно у розмірі 636 032,44 грн. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у задоволені позову відмовити, з підстав викладених у відзиві на позов. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, \~ \~ \~ \~що наказом від 30 квітня 2015 року № 121-п позивача прийнято на посаду першого заступника голови правління ПАТ «Черкасиобленерго». \~ \~ \~ \~Наказом від 05 квітня 2017 року № 153-п/тз [PERSON] звільнено з посади першого заступника голови правління з одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п. 1 ст. 41 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Згідно з\~п. 1 ст.\~41 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний у\~разі одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації усіх форм власності (філіалу, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, його заступниками, а\~також іншими службовими особами. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 1 частини 1 ст. 41 Кодексу законів про працю трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, в разі одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких він зроблений, і суттєвості наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен встановити не тільки факт невиконання працівником обов`язки, яка входить в коло його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку у встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника і наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, що настали в результаті такого порушення. Відповідно до доповідної записки директора з безпеки ПАТ « Черкасиобленерго» [PERSON] № 603/14-01 від 05.04.2017відділом економічної безпеки ПАТ «Черкасиобленерго» було проведено перевірку щодо факту виявлення 27.03.2017 зникнення основної печатки та оригіналу Статуту Товариства. \~ \~ \~ \~За фактом перевірки було встановлено, що [PERSON] 09.02.2017 згідно акту приймання - передачі передав на той час в.о. голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» [PERSON] оригінал Статуту Товариства, що підтверджується його письмовими поясненнями від 31.03.2017, а 25.03.2017 перебуваючи у м. Києві передав [PERSON] печатку Товариства, що підтверджується його письмовими поясненнями від 29.03.2017 року. Також, з пояснень інженера відділу договірних відносин ПАТ «Черкасиобленерго» [PERSON] вбачається, що печатка Товариства завжди зберігалась у першого заступника голови правління, тобто у [PERSON] . Відповідно до наказу ПАТ «Черкасиобленерго» № 753 від 08.12.2016 про перевірку наявності і порядку використання печаток і штампів в заборонено передавати печатки особам, які не мають відношення до їх використання та виносити печатки за межі службових приміщень та територій. Між тим, як зазначалось вище, позивач, обіймаючи посаду Першого заступника Голови правління товариства 25.03.2017 передав печатку ПАТ «Черкасиобленерго» в.о. Голови правління Кузьмінській С [PERSON] , яка на вказану дату була відсторонена від виконання обов`язків керівника підприємства в рамках розслідування кримінального провадження і щодо якої було обрано запобіжний захід з покладенням на неї обов`язок не покидати м. Києва. Тобто, передав печатку особі, яка не мала права використовувати, за межами службового приміщення в м. Київ. Посилання представника позивача на те, що на час передачі печатки [PERSON] була керівником підприємства, оскільки відомості про неї як керівника, були наявними в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач, обіймаючи посаду першого заступника голови правління товариства був обізнаний про існування ухвали суду щодо відсторонення в.о. Голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» в межах досудового розслідування кримінального провадження. Вказаний факт підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка пояснила суду, що як керівник секретаріату установи, надавала першому заступнику голови правління Корчинському В.В. ухвалу суду про відсторонення в.о. голови правління, яка надійшла на адресу товариства для резолюції. Після чого [PERSON] до канцелярії її не повертав. \~ \~ \~ \~Щодо стосується тверджень представника позивача щодо звільнення працівника у період його тимчасової непрацездатності, суд звертає увагу на наступне. Як вбачається із пояснень представників відповідача, відповідачем було вжито заходів для належного інформування позивача про його звільнення, що підтверджується актом про присутність на нараді 05.04.2017 [PERSON] та його попередження про звільнення 05.04.2017, згідно якого, останній був присутнім на нараді Товариства, яка проводилася починаючи з 07:30 та під час якої [PERSON] було проінформовано про прийняте керівництвом ПАТ «Черкасиобленерго» рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за п. 1 статті 41 КЗпП України (одноразове грубе порушення трудових обов`язків). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні також встановлено, що позивач не повідомляв про свою тимчасову непрацездатність відповідача, тому останній не міг знати про хворобу позивача у день звільнення. Листи про тимчасову непрацездатність позивач надав у судове засідання, у зв`язку з чим відповідачем 21.02.2019 року видано наказ «Про внесення змін до наказу від 05.04.2017 № 153-п/тз у відповідності з яким позивач вважається звільненим з 13 червня 2017 року. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 1 частини 1 статті 41 Кодексу Законів про працю трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема у разі одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації усіх форм власності. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин за яких він зроблений, і суттєвості наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому, суд повинен встановити не тільки факт невиконання працівником обов`язків, які входять в коло його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку у встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника і наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками , що настали в результаті такого порушення. \~ \~ \~ \~Оскільки, факт тимчасової непрацездатності позивача наступив 05.04.2017 року, порушення трудових обов`язків відбулося 25.03.2017 року, суд вважає, що вказаний факт не може свідчити про неможливість виконання ним трудових обов`язків з поважних причин та законність звільнення його від їх виконання, а також відповідальності за невиконання, чим спростовуються твердження позивача про незаконність його звільнення в період його тимчасової непрацездатності. \~ \~ \~ \~Внесення змін до наказу про звільнення позивача, а саме зміна дати звільнення та виплата коштів в період тимчасової непрацездатності є в даному випадку забезпеченням трудових прав позивача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Даючи оцінку порушенню, яке допустив позивач і за яке він був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України, а саме передача печатки поза межами підприємства та особі, яка була відсторонена від виконання обов`язків керівника підприємства суд вважає, що вказане порушення дійсно є грубим виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Наказом Фонду Державного майна України від 10.01.2017 року №8 було призначено проведення загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на яких вирішувались питання щодо припинення повноважень голови (виконуючого обов`язки) колегіального Виконавчого органу товариства, обрання голови (виконуючого обов`язки) колегіального виконавчого органу товариства, припинення повноважень членів правління товариства, внесення змін до статуту товариства та змін до внутрішніх положень товариства. Станом на 05.04.2017 року виконання обов`язків керівника підприємства було покладено на [PERSON] Відсутність печатки на підприємстві могла вплинути на забезпечення безперебійної роботи товариства, та можливості реєстрації змін до його установчих документів без рішення загальних зборів акціонерів. \~ \~ \~ \~Також в судовому засіданні встановлено, що в день звільнення позивача з ним було проведено остаточний розрахунок шляхом перерахування коштів на картковий рахунок чим спростовуються доводи позивача про його необізнаність із фактом звільнення з роботи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні також встановлено, що відповідач неодноразово направляв позивачу повідомлення про необхідність з`явитись на підприємство та отримати трудову книжку. Про обізнаність позивача про його звільнення свідчить також і його заява до інспекції праці (а.с.35). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. \~ \~ \~ \~Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений статтею 233 КЗпП України, пропущено без поважних причин, суд відмовляє у задоволені позовних вимог у зв`язку з пропуском зазначеного строку. Проте, в судовому засіданні позивач не довів суду порушення своїх трудових прав, так як його звільнення відповідачем здійснено на законних підставах, у зв`язку з чим позов не підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed