Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за проживання в гуртожитку у розмірі 2643,96 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову вказано, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є власником (балансоутримувачем) гуртожитку № 3 за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наказом МОН України від 22.05.2017 № 734. Відповідно до відомостей з картки прописки (Форма № 16) [PERSON] заселена та прописана у гуртожитку [ADDRESS] . Згідно з положеннями статей 130, 131 ЖК України порядок користування жилою площею у гуртожитках визначається законодавством, примірним положенням про гуртожитки. Відповідно до п. 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Також відповідно до п. 15 згаданого Положення плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Позивач надав розрахунок заборгованості (включно з вказівкою тарифів на всі види житлово-комунальних послуг), згідно з яким борг відповідача за період з 01 січня по 31 травня 2019 року становить 2643,96 грн. Позивач наголошує, що відповідач користувався наданими послугами та не звертався до керівництва інституту з заявою щодо їх ненадання чи неналежного надання. Виходячи з викладеного, позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. 16 березня 2020 року до суду надійшли пояснення відповідача. [PERSON] вказує, що у кімнаті [ADDRESS] не проживала з 1995 по 2019 рік, займала кімнату, в якій ніхто не мешкав та не було побутової техніки. Відповідач підтвердила, що сплачувала за комунальні послуги та не заперечує проти оплати за жилу площу й опалення, але наголошує, що водою, газом і електроенергією не користувалася. Виходячи з цього, просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов такого висновку. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 15 згаданого Положення плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Судом встановлено, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є власником (балансоутримувачем) гуртожитку № 3 за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наказом МОН України від 22.05.2017 № 734. Відповідно до відомостей з картки прописки (Форма № 16) [PERSON] заселена та прописана у гуртожитку [ADDRESS] . На підтвердження своїх доводів позивач надав розрахунок заборгованості (включно з вказівкою тарифів на всі види житлово-комунальних послуг), згідно з яким борг відповідача за період з 01 січня по 31 травня 2019 року становить 2643,96 грн. Відповідач заперечуючи проти позову вказала, що вона не проживає за спірною адресою, з посиланням на аркуш, що надала суду, на якому проставлено підписи шести осіб на підтвердження факту непроживання [PERSON] у гуртожитку [ADDRESS] . Судом не береться цей документ до уваги, оскільки: у ньому не вказано період непроживання відповідача у гуртожитку; особи підписантів не встановлені. Акт, складений депутатом Вишневої міської ради Нефьодовим С.І. № 1/он-196 від 28.02.2020 зі слів двох сусідів відповідача за адресою: [ADDRESS] , щодо проживання останньої за цією адресою без реєстрації з 1995 року, не береться судом до уваги, оскільки відповідач клопотання про допит вказаних в акті осіб як свідків не заявляла, а суд відповідно до положень ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, встановити, що вказаний акт складений депутатом неможливо. Довідка виконавчого комітету Вишневої міської ради від 28.02.2020 № 260 про проживання відповідача без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , також не береться судом до уваги через невказання періоду такого проживання. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 10994907 від 11.11.2019 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16.05.1991 по теперішній час. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved