Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.09.2013 року між ПАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» та ТОВ «Ойлкомерс» було укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №28К-14Ю, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію на поповнення обігових коштів з лімітом кредитування в сумі 500000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19% річних, щі сплатою щомісячної комісії у розмірі 0,25% від ліміту кредитування, з кінцевим строком повернення дії кредитної лінії до 10.09.2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON], ПАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» та ТОВ «Ойлкомерс» було укладено договір поруки №28П-14Ю/1 від 11.09.2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON], ПАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» та ТОВ «Ойлкомерс» було укладено договір поруки №28П-14Ю від 11.09.2014 року. Зазначив, що банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором та перерахував на поточний рахунок позичальника кредитні кошти на загальну суму 500000,00 грн. В свою чергу, ТОВ «Ойлкомерс» кредитні кошти у строк визначений кредитним договором та проценти за його користування не повернув. Станом на 11.11.2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором складає 379211,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов'язанням - 323000,00 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 32901,12 грн.; заборгованість за комісіями - 7500,00 грн.; пеня за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом 15810,28 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву в якій просила відкласти розгляд справи у зв'язку з виїздом за межі Києва. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого виїздом відповідача за межі міста Києва. Слід зазначити, що клопотання про відкладення було подане відповідачем [PERSON] особисто через канцелярію суду у день розгляду справи. Суд вважає дане клопотання необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.09.2013 року між ПАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» та ТОВ «Ойлкомерс» було укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №28К-14Ю, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію на поповнення обігових коштів з лімітом кредитування в сумі 500000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19% річних, щі сплатою щомісячної комісії у розмірі 0,25% від ліміту кредитування, з кінцевим строком повернення дії кредитної лінії до 10.09.2014 року. Згідно п.п. 2.2 кредитного договору, моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день зарахування на поточний рахунок позичальника суми відповідного траншу кредиту. Встановлено, що банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором та перерахував на поточний рахунок позичальника кредитні кошти на загальну суму 500000,00 грн., що підтверджується випискою з поточного рахунку за період з 11.09.2013 року по 10.11.2014 року. В свою чергу, ТОВ «Ойлкомерс» скористалось кредитними коштами та свої зобов'язання за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №28К-14Ю від 11.09.2013 року належним чином не виконало. Відповідно до п.п. 4.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених кредитним договором, а також прострочення строків повернення кредитних коштів кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, він несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Нарахування пені за кредитним договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано. Станом на 11.11.2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором складає 379211,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов'язанням - 323000,00 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 32901,12 грн.; заборгованість за комісіями - 7500,00 грн.; пеня за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом - 15810,28 грн. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а ТОВ «Ойлкомерс» всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. ТОВ «Ойлкомерс» не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Ойлкомерс», що випливають з кредитного договору, між ПАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», ТОВ «Ойлкомерс» та відповідачами [PERSON] і [PERSON], 11.09.2014 року були укладені договори поруки №28П-14Ю/1 та №28П-14Ю, відповідно до умов яких відповідачі як поручителі поручились за виконання позичальником ТОВ «Ойлкомерс» обов'язків, що виникли з кредитного договору. Відповідно до умов вказаних договорів, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. На виконання умов договорів, позичальнику та поручителям були направлені вимоги про повернення кредиту, однак вказані вимоги була залишені ними без уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитора має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідачів, як солідарних боржників, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 379211,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору 1827,00 грн. з кожного.

Outcome: approved