Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 26.06.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40%, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань відповідач станом на 31.03.2017 року має заборгованість в сумі 81405,75 грн., яка складається з наступного: 5329,31 грн. заборгованість за кредитом, 67738,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3985,43 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3852,65 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача 81405,75 грн. заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач не зявився в судове засідання, хоча належно був повідомлений про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявних в справі матеріалах. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 26.06.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40%, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник належним чином покладені на нього обов'язки не виконує, на попередження не реагує. Порядок повернення кредиту та сплати відсотків передбачений кредитним договором [PERSON] не виконав та станом на 31.03.2017 року має заборгованість в сумі 81405,75 грн., яка складається з наступного: 5329,31 грн. заборгованість за кредитом, 67738,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3985,43 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3852,65 грн. штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором від 26 червня 2012 року в розмірі 81405,75 грн. та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 1600,00 грн., які є документально підтвердженими.

Outcome: approved