Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 30679,07 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.12.2005 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500,00 грн., який 11.02.2009 року було знижено до 2400,00 грн., 16.06.2009 року було знижено до 1850,00 грн., 23.10.2009 року було збільшено до 5000,00 грн., 22.12.2010 року було збільшено до 6000,00 грн., 20.07.2011 року було збільшено до 8000,00 грн., 19.08.2011 року було збільшено 10000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. Станом на 28.02.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 30679,07 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що договору з банком відповідач не укладала та картку не отримувала, хоча заяву від 14.12.2005 року підписувала. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14.12.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, на умовах якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500,00 грн., який 11.02.2009 року було знижено до 2400,00 грн., 16.06.2009 року було знижено до 1850,00 грн., 23.10.2009 року було збільшено до 5000,00 грн., 22.12.2010 року було збільшено до 6000,00 грн., 20.07.2011 року було збільшено до 8000,00 грн., 19.08.2011 року було збільшено 10000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 28.02.2015 року має заборгованість перед банком, яка складається з: - заборгованість за кредитом 23015,92 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 5626,05 грн..; - заборгованість за пенею та комісією 100,00 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 1437,10 грн. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 30679,07 грн. Одночасно, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, оскільки належними та допустимими доказами вони суду не доведені. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 306 грн. 79 коп.

Outcome: approved