Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором позики та 3% річних. В обґрунтовування позовних вимог позивач вказав, що 9 квітня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 5 000 доларів США, які зобов'язався повернути до 09 квітня 2016 року. Факт укладення договору позики та передачі грошових коштів було засвідчено власноручною розпискою відповідача від 9 квітня 2015 року. У вказаний у розписці строк - 09 квітня 2016 року і до цього часу відповідач позичені грошові кошти не повернув, чим порушив взяте на себе зобов'язання. На неодноразові вимоги позивача про повернення боргу відповідач спочатку обіцяв виконати зобов'язання найближчим часом, посилаючись на різного роду обставини, останнім часом взагалі почав уникати зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки. Строк виконання зобовязань за договорами позики настав 09 квітня 2016 року. Станом на 09 квітня 2016 року курс долара США до гривні по офіційному курсу НБУ складав 2580,1289 грн. за 100 доларів. Відповідно еквівалент доларового боргу відповідача у гривнях станом на 09 квітня 2016 року складав: 5000 доларів США х 25,8013 = 129 006,50 грн. Борг відповідача станом па перший день повернення боргу, тобто на 09 квітня 2016 року, становив 129006,50 грн. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми позики становить 7 560,13 грн. із розрахунку: 129 006,50 грн. х 3 х 713 : 365 : 100 = 7 560,13 грн., де 129 006,50 грн. - сума заборгованості у гривнях на 09 квітня 2016 року, 713 - кількість днів прострочки (період прострочки - з 10 квітня 2016 року по 23 березня 2018 року). Станом на 23 березня 2018 року, тобто на день подання позову, Національним банком України курс долара США по відношенню до гривні встановлений на рівні 26,2536 грн. за 1 долар. Отже, 5000 доларів США станом на 23 березня 2018 року складає 131 268,00 грн.. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 09 квітня 2015 року в сумі 131268 грн. 00 коп., три проценти річних в сумі 7 560 грн. 13 коп., а також судові витрати. 27.04.2018 року, ухвалою Сватівського районного суду Луганської області було відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 274 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 20-21). Причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцем позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між сторонами 09 квітня 2015 року був укладений договір позики на грошову суму у розмірі 5000 доларів США, про що свідчить розписка від 09.04.2015 року видана відповідачем [PERSON], в якій він зобовязався повернути вказану суму позики в строк до 09 квітня 2016 року ( а.с. 11). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1050 ЦК України зазначає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач по даний час не повернув позику, то позивач має право на стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 9 квітня 2015 року в сумі 5000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2018 року складає 131268 грн. 00 коп. (5000 доларів США х 26, 2536 грн. ) ( а.с. 13). Також позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 7 560,13 грн. із розрахунку: 129 006,50 грн. х 3 х 713 : 365 : 100 = 7 560,13 грн., де 129 006,50 грн. - сума заборгованості у гривнях на 09 квітня 2016 року, 713 - кількість днів прострочки (період прострочки - з 10 квітня 2016 року по 23 березня 2018 року). Суд вважає вимоги позивача такими, що ґрунтуються на законі, а тому необхідно стягнути з відповідача в межах заявлених позовних вимог суму боргу за договором позики у розмірі 131268 грн. 00 коп. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 7 560,13 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову оплатив судовий збір у сумі 1388 грн. 28 коп..( а.с. 1). Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати повязані з оплатою судового збору у сумі 1388 грн. 28 коп.. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved