Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір від 25 червня 2007 року № DNXRRK09810145, який складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до умов договору банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 4981,39 гривень на строк 36 місяців. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотки у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, встановлених договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, штрафу та пені. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20741,73 гривень та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд про розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 25 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, який складається з заяви позичальника № DNXRRK09810145 та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Згідно умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 4981,39 гривень, а відповідач взяв на себе зобов'язання погашати кредит в порядку, сумах і в строки передбачені Договором та сплачувати відсотки за користування кредитом, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором № DNXRRK09810145 від 25 червня 2007 року в сумі 31321,13 грн., яка утворилася станом на 12 вересня 2013 року та складається з наступного: 2979,38 гривень заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочене тіло), 10822,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1031,75 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 14519,60 гривень заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 1467,67 гривень штраф (процентна складова). Станом на 22 вересня 2015 року сума боргу позивача становить 20741,73 гривень, що складається з наступного: 2979,38 гривень заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочене тіло), 16028,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1031,75 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 30559,47 гривень заборгованість по пені, всього заборгованість за кредитом складає 50598,97 гривень (де сума за кредитом, задоволена рішенням суду складає 31321,13 гривень та різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом складає 19277,84 гривень), а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 963,89 гривень штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 259 ЦК України та умов Договору встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за Договором тривалістю в п'ять років (п. 5.5. Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1218,00 гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved