Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 30.08.1997 року помер його рідний дід [PERSON]. Його дід [PERSON], 12.05.1915 р. н., проживав та був зареєстрований в [INFO], до дня його смерті 30.08.1997 року. В даному домоволодінні проживав один. Померлому належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0197109, який виданий 09.07.1997 року на підставі рішення Новоархангельської райдержадміністрації від 30.01.1997 року № 15-р, яка перебуває у колективній власності КСП «Тернівське», розміром 6,53 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. [PERSON] сільською радою від імені [PERSON] був посвідчений заповіт від 15.03.1996 року за № 9, в якому належний йому будинок з надвірними будівлями, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів позивачу. На підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2006 року позивач довів факт, що має юридичне значення, фактичного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 16.02.2016 року при зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки необхідно предявити правовстановлюючий документ, сертифікат на земельну частку (пай) на імя [PERSON] Про втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0197109, виданий 09.07.1997 року на імя [PERSON], дане оголошення в місцеву газету «Колос» № 91 (10783) від 21.11.2015 року. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. Просив суд визнати за ним право на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Тернівське», розміром 6,53 га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості на підставі сертифіката серії КР № 0197109, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією 09.07.1997 року на імя [PERSON] на підставі рішення Новоархангельської райдержадміністрації від 30.01.1997 року № 15-р в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача відділу Держгеокадастру в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 073895 від 02.09.1997 року [PERSON], помер 30.08.1997 року в с. Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.8/. 15.03.1996 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, відповідно до якого належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, все його майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів позивачеві /а. с. 9/. Після смерті останнього залишилось спадкове нерухоме майно у вигляді земельної ділянки відповідно до світлокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 393485 виданого на підставі рішення Новоархангельської райдержадміністрації від 30.01.1997 року № 15-р, яка перебуває у колективній власності КСП «Тернівське», розміром 6,53 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /а. с. 12/. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2006 року, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме фактичного прийняття позивачем спадщини за заповітом після смерті [PERSON] /а. с. 13/. Відповідно до довідок [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 16.11.2015 року № 1203 та від 18.02.2016 № 202, [PERSON], [INFO] проживав і був зареєстрований до дня смерті 30.08.1997 року по вул. Енергетична, 51 в с. Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області. В даному домоволодінні проживав один, виписаний у звязку зі смертю. [PERSON] сільською радою від імені [PERSON] посвідчувався заповіт від 15.03.1996 року за реєстраційним № 9. Даний заповіт не скасовано і не змінено /а.с. 16,18/. Вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено з невідомих причин. Через оголошення в пресі позивач наголошував на тому, що сертифікат на право на земельну частку (пай), про який йдеться мова вище, що належали померлому, вважати недійсним /а. с.10-11/. Державний нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що відсутній правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON], що не дає змоги оформити свідоцтво про право на спадщину /а. с. 14/. Відмова державного нотаріуса є підставою для звернення до суду з даним позовом. Ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України наголошує на тому, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Поняття заповіту дано у ч. 1 ст. 1233 ЦК України, відповідно до якої заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 1 ст. 1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. У відповідності до ст. ст. 80, 81 ЗК України позивач є громадянином України, проживає на її території та має право набути право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до вищеперелічених статей позивач є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті діда і має право успадкувати земельну частку (пай), що залишились після смерті останнього за заповітом і не може бути позбавлений права на вказану земельну частку (пай). А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного та земельного законодавства, визнати за позивачем право на земельну частку (пай), що залишилась після смерті [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved