Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 04.02.1994 року №7230 Фонду комунального майна Мінського району, йому належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] і записана 18.02.1994 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за № 1493. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м.Києва у спірній квартирі станом на 25.11.2020 року зареєстрований син позивача, [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає більше року. Місце проживання на теперішній час не відомо. Зазначає, що як власник позбавлений можливості вільно користуватися своєю власністю, а реєстрація відповідача який не проживає в квартирі, є тягарем та тягне додаткові витрати на утримання житла. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі. Позивач з представником в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Ухвалою суду від 17.03.2020 до участі в розгляді справи в якості третіх осіб на стороні позивача залучено [PERSON] та [PERSON] , які про розгляд справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з`явилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, як шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації, так і шляхом публікації на сайті судової влади. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 04.02.1994 року № 7230 Фонду комунального майна Мінського району ,позивачу та третій особі [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] і записана 18.02.1994 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за № 1493. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м.Києва у спірній квартирі станом на 25.11.2020 року окрім позивача та третіх осіб, зареєстрований син позивача, [PERSON] , [INFO] . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше року. Місце проживання на теперішній час не відомо. Вказана обставина підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . З листа управління поліції убачається, що відповідач не звертався до них із заявами стосовного того, що йому чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад строк визначений ч.2 ст.405 ЦК України без поважних причин, протилежне судом не встановлено, а тому суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved