Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Відділення №2 філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення депозиту на суму 26299,17 доларів США, нарахованих процентів за період з 26.01.2015 року по 26.02.2015 року у розмірі 46,25 доларів США, процентів за період з 26.02.2015 року по 26.04.2015 року у розмірі 436,56 доларів США та компенсації моральної шкодиу розмірі 30000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 26.01.2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Відділення №2 філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Договір-заява про банківський вклад (депозит) на один місяць в іноземній валюті №328823/121958/1-15 на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого Договором строку та виплатою відповідачем процентів за час користування вкладом за ставкою 10% річних, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 26299,17 доларів США, у якості депозитного вкладу, що підтверджується меморіальним валютним ордером №1 від 26.01.2015 року за курсом 1579,21 грн. за 100 доларів США. Відповідно до Договору-заяви строк депозиту - з 26.01.2015 року по 26.02.2015 року. 16.02.2015 року позивач звернувся до Банку з вимогою повернути грошові кошти та проценти по депозиту у зв'язку з закінченням строку дії договору, тим самим повідомивши відповідача про наміри повернення вкладу. 26.02.2015 року позивач звернувся до Відділення №2 філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з заявою про видачу грошових коштів на суму 26299,17 доларів США та нарахованих процентів відповідно до умов Договору на що отримав відмову. На неодноразові письмові звернення до керуючого Банком, Національного Банку України та до керівництва Банку ПАТ «Фінанси та Кредит» з проханням вжиття заходів щодо повернення депозиту, Банк відповідав відмовою. У звязку з вищезазначеними незаконними діями відповідача, позивачу була завдана моральна шкода, оскільки впродовж останніх місяців він та його сім'я перебували у скрутному матеріальному становищі, що призвело до постійних сварок в родині та виникли систематичні головні та серцеві болі, порушення сну, депресія. Моральну шкоду позивач оцінює в 30000 грн. та вважає, що вона підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 26.01.2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Відділення №2 філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Договір-заява про банківський вклад (депозит) на один місяць в іноземній валюті №328823/121958/1-15 на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого Договором строку та виплатою відповідачем процентів за час користування вкладом за ставкою 10% річних, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 26299,17 доларів США, у якості депозитного вкладу, що підтверджується меморіальним валютним ордером №1 від 26.01.2015 року за курсом 1579,21 грн. за 100 доларів США. Відповідно до Договору-заяви строк депозиту - з 26.01.2015 року по 26.02.2015 року. Згідно п.2 Договору-заяви, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладнику проценти за ставкою 10% річних. Згідно п.6 Договору-заяви, після закінчення строку, визначеного п.1 Договору, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. 16.02.2015 року позивач звернувся до Банку з вимогою повернути грошові кошти та проценти по депозиту у зв'язку з закінченням строку дії договору, тим самим повідомивши відповідача про наміри повернення вкладу. 26.02.2015 року позивач звернувся до Відділення №2 філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з заявою про видачу грошових коштів на суму 26299,17 доларів США та нарахованих процентів відповідно до умов Договору на що отримав відмову. В свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» свої зобов'язання за Договором не виконав, суму вкладу та нараховані проценти позивачу не повернув. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу Відповідно до ч.1.2 ст.1060 ЦК України, Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до п.2 ч.6 ст.1061 ЦК України, у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Крім того, стосовно стягнення з відповідача процентів за користування вкладом, суд вважає за необхідне зазначити наступне. В ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» була запроваджена тимчасова адміністрація. Пунктом 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п.6 ст.2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до п. 4 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Крім того, відповідно до п.3 ч.5 ст.36 цього Закону, під час дії тимчасової адміністрації забороняється здійснення нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Пунктом 1 ч.6 ст.36 цього Закону встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Таким чином, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача суми процентів, нарахованих Банком за користування вкладом не підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди відповідно до ст. ст. 23 та 611 ЦК України, суд виходить з того, що, по-перше, умови укладених позивачами з відповідачем договорів банківських вкладів не передбачають відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди за порушення зобов'язання; і, по-друге, положення глави 82 ЦК України, які врегульовують правила деліктної відповідальності, не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли з порушення договірного зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а позовну заяву позивача необхідно задовольнити частково. Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: partial