Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем була спожита теплова енергія, яку йому постачала виробнича одиниця «Донецьктеплокомуненерго». Відповідач оплату за використання теплової енергії своєчасно не виконував і на теперішній момент має заборгованість за адресою [ADDRESS] за період з 01.10.2006 року по 01.12.2013 року в сумі 12693, 01 грн. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати комунальні послуги. Неодноразові нагадування про сплату заборгованості залишались без уваги, борг не сплачується. Позивачем 23.06.2011 року у порядку ст. ст. 95-98 ЦПУ України було направлено до Шахтарського міськрайонного суду заяву про видачу судового наказу на боржника [PERSON] на суму 8096, 81 грн. Але 23.01.2012 року ухвалою суду у відповідності зі ст. ст. 100, 101 ЦПК України про видачу судового наказу було відмовлено у зв'язку з тим, що з поданих документів вбачається спір на право. У зв'язку з вищевикладеним, використовуючи право на звернення до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку, а також на підставі ст. ст. 105 -1 ЦПК України, ст.ст. 80, 256, 526, 541, 543 ЦК України, ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 12693, 01 грн., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, просив застосувати строки позовної давності, слухати справу в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є споживачем теплової енергії за адресою [ADDRESS]. З розрахунку вбачається, що заборгованість за спожиті послуги за адресою [ADDRESS], за період з 01.10.2006 року по 01.12.2013 року в сумі 12693, 01 грн., тобто відповідач не сплачує за спожиту теплову енергію в порушення ст.ст. 150, 156, 162 ЖК України. Сума заборгованості в межах позовної давності за період з 01.12.2010 року по 01.12.2013 року складає 6271, 02 грн. Спірні правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-1У, Законом України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, Житловим кодексом. Відповідно до ст.ст. 66, 67, ч.2 ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19 ч.6 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. ПКМУ від 21 липня 2005р. N630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пунктом 18, 20 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За таких підстав суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з урахуванням строку позовної давнини, а саме стягнути заборгованість за період з 01.12.2010 року по 01.12.2013 у розмірі 6271, 02 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір 229,40 грн. на користь позивача.

Outcome: partial