Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.08.2000 відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції Запорізької області між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, актовий запис №36. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 01.06.2018 між ним та відповідачкою сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо з 06.03.2019. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Після розірвання шлюбу за згодою сторін дитина [PERSON] буде проживати з позивачем, а [PERSON] з відповідачкою та частково з позивачем. Обидві сторони будуть приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у нього та відповідача перший. Просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 05 серпня 2000 року відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №36 (а.с.2). Позивач [PERSON] повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, до суду подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Шлюб просить розірвати, так як сімю врятувати неможливо; строк на примирення не потрібний; спору про поділ майна та виховання дітей немає; син проживатиме з ним, донька з відповідачкою; спільно не проживають з 06.03.2019. Просив справу розглядати у його відсутність, судовий збір з відповідачки не стягувати (а.с.18). Відповідачка [PERSON], повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила розірвати шлюб, бо сімю врятувати неможливо; строк на примирення не потрібний, спору про поділ майна та виховання дітей немає. Донька проживатиме з нею, син з позивачем. Спільно не проживають з 06.03.2019. На теперішній час проживає з іншим чоловіком. Просила провести розгляд справи у її відсутність (а.с.19). В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, сторони просять справу розглянути у їх відсутність, відповідач позов визнав. Тому суд ухвалив на підставі ст.223 ЦПК України розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення, не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження сторони 05 серпня 2000 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Приморського району Запорізької області, актовий запис № 36 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Не перебувають у шлюбних відносинах з 06.03.2019. Діти проживатимуть за домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивач просить шлюб розірвати, відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є втрата почуття любові та поваги один до одного, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивач просить не стягувати судовий збір на його користь з відповідача, тому судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved