Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання довіреності удаваних правочином, який вичнений з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу транспортного засобу та просив суд: 1.Визнати односторонній правочин, яким є довіреність, видана [PERSON] на ім'я [PERSON] щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом - легковим автомобілем марки «OPEL VECTRA 1.8I ЗНГ», випуску 2004 року, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрованим в Полтавському ВРЕР 1 квітня 2011року - удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу - легкового автомобіля марки «OPEL VECTRA 1.8I ЗНГ», випуску 2004 року, реєстраційний номер [NUMBER] 2.Визнати за ним право власності на транспортний засіб - легковий автомобіль марки «OPEL VECTRA 1.8I ЗНГ», випуску 2004 року, реєстраційний номер [NUMBER] В судове засідання представник позивач не з'явився, надавши заяву, у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі, в судове засідання не з'явились, попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперчуючи проти позовних вимог. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму Договір купівлі-продажу є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, письмова форма договору купівлі-продажу внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошових коштів за придбаний товар. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання грошових коштів за продаж автомбіля є документом, щопідтверджує його фактичне укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання продавцем від покупця певної грошової суми за проданий товар. В судовому засіданні встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до розписки від 29.09.2012 року, продавець [PERSON], мешканець с. Горбанівка Полтавського району Полтавської області отримав грошові кошти в сумі - 89 000 грн. від покупця [PERSON] за продаж автомобіль OPEL VECTRA 1.8I ЗНГ», випуску 2004 року, реєстраційний номер [NUMBER](а.с. 9). Частинами 1, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Суд вважає, що між [PERSON] та [PERSON] відповідно до глави 54 Цивільного кодексу України склалися правовідносини з приводу купівлі-продажу майна, а саме: автомобіля OPEL VECTRA 1.8I ЗНГ», випуску 2004 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Частинами 1, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Також встановлено, що [PERSON], помер [INFO] року. Спадкоємцями останнього є [PERSON] (син померлого), [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (донька померлого). Згідно довідки приватного нотаріуса Полтавського нотаріального округу Полтавської області- Воронкової О.А. № 265/01-16 від 17.05.2016р., встановлено, що спадкоємицею за законом після померлого [PERSON] є його дружина, [PERSON] та додаткового зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на легкоий автомобіль марки «OPEL VECTRA 1.8I ЗНГ», випуску 2004 року, реєстраційний номер [NUMBER] не видавалось. Отже судом встановлено, що покупець [PERSON] позбавлений у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності на фактично придбаний у [PERSON] траспортний засобі, так як останній помер, що і стало підставою для зверення в суд з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За дани х обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права вланості на автомобіль «OPEL VECTRA 1.8I ЗНГ», випуску 2004 року, реєстраційний номер [NUMBER], - задовольнити. Враховуючи, що є довіреність, видана [PERSON] на ім'я [PERSON] щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом - легковим автомобілем, в позовних вимогах про визнання одностороннього правочину, як удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу легкового автомобіля то в цій частині слід відмовити за безпідставнстю, так як на день укладення правочину він був дійсни м і ніким не оспорювався. На підставі викладеного та

Outcome: partial