Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.03.2011 в загальній сумі 13 607 грн. 11 коп. станом на 10.12.20. Заборгованість складається з 10 607 грн. 06 коп. - тіла кредиту та 3000 грн. 05 коп. - відсотків. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при укладенні договору з відповідачем сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо договору приєднання. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив, що проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши відповідну заяву відповідач отримав доступ до всіх без виключення послуг банку, а між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 11000 грн. Таким чином, позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення договірних зобов`язань зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 13607 грн. 11 коп. станом на 10.12.2020. Ухвалою суду від 26 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав разом з позовом заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належно повідомлених учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач [PERSON] 23 березня 2011 року підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до заяви [PERSON] оформила дебетову картку. (а.с. 19). З довідки позивача вбачається, що відповідачу одну кредитну картку терміном дії до 05/2021 року (а.с. 18). Позивачем також надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) з якої вбачаються операції старту карткового рахунку, зміни кредитного ліміту. Кредитний ліміт 12.07.2017 Позивачем також надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) з якої вбачаються операції старту карткового рахунку, зміни кредитного ліміту. Кредитний ліміт 12.07.2017 встановлено в розмірі 500 грн, 06.08.2018 збільшено розмір кредитного ліміту до 8 000 грн, 17.12.2018 розмір кредитного ліміту збільшено до 10000 грн., 18.03.2019 - до 11 000 грн., 22.05.2020 зменшено розмір кредитного ліміту до 10 986,68 грн, а 06.08.2020 кредитний ліміт анульовано в розмірі 500 грн, 06.08.2018 збільшено розмір кредитного ліміту до 8 000 грн, 17.12.2018 розмір кредитного ліміту збільшено до 10000 грн., 18.03.2019 - до 11 000 грн., 22.05.2020 зменшено розмір кредитного ліміту до 10 986,68 грн, а 06.08.2020 кредитний ліміт анульовано (а.с. 17). Матеріали справи містять також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем (а.с.20-46). Згідно з наданим банком розрахунком, викладеним у двох документах за період з 12.07.2017 по 31.08.2019 та за період з 01.09.2019 по 10.12.2020 заборгованість відповідача становить 13 607 грн. 11 коп. з яких: 10 607 грн. 06 коп. - тіло кредиту, 3000 грн. 05 коп. - відсотки. Крім того, згідно розрахунку відповідачем погашено заборгованості по простроченим відсоткам 423,41 грн. (а.с. 9-14об.). Згідно виписки за договором [PERSON] № б/н, складеної станом на 14.12.2020 за рахунками відповідача здійснювався рух коштів (а.с. 15-16). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Суд вважає, що банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. В Анкеті-заяві від 23.03.2011, яка підписана відповідачем, розмір кредитного ліміту, базова процентна ставка за кредитом, розмір неустойка її вид та розмір, комісійні не визначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, просив також стягнути складові її повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. Суд вважає, що роздруківка із сайту позивача не може виступати доказом погодження сторонами конкретних умов договору, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій позивача. Враховуючи, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» розміщені на сайті, не підписані відповідачем, суд не вважає їх складовою частиною уколеного договору. Суд, відповідно до статей 633, 634 ЦК України приходить до висновку, що відповідач приєднався лише до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений під час підписання договору 23.03.2011. АТ КБ «ПриватБанк» при укладенні договору з відповідачем 23.03.2011 не було повідомлено відповідача, як споживача про умови кредитування, тому суд вважає, що банком не надано доказів узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку нарахування процентів, виду та розміру відповідальності за порушення умов договору, сплату комісійних. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження№ 14-131цс19). Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються іншого відповідача, проте за характером є тотожними. Суд вважає, що за вказаним правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, позивач відповідно до ст. 530 ЦК України має право вимагати повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, якщо фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків - 3000,05 грн. задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості з тіла кредиту - фактично отриманої суми кредитних коштів, суд виходить з такого. Суд погоджується з доводами позовної заяви, що відповідач фактично використовував кредитні кошти банку, знімав готівку, здійснював розрахунки, тобто користувався карткою, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Разом з тим, виписка з рахунку відповідача не відображає реальної заборгованості відповідача за тілом кредиту, оскільки сформована з урахуванням автоматичного списання, нарахування банком відсотків, комісійних, що суперечить умовам договору. Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість відповідача станом на 10.12.2020 за тілом кредиту становить 10607 грн. 06 коп. Суд вважає, що банком неправомірно у заборгованість з тіла кредиту віднесено відсотки, у зв`язку з чим розмір заборгованості з тіла кредиту склав 10670 грн. 06 коп. Судом також встановлено, що позивачем в порушення умов договору безпідставно було зараховано 423 грн. 41 коп. в погашення заборгованості по простроченим відсоткам, розмір яких договором не обумовлений, що відображено у розрахунку заборгованості. Згідно виписки по рахункам відповідача, розмір заборгованості з тіла кредиту безпідставно збільшено за рахунок не узгоджених договором відсотків на загальну суму 4 843,58 грн. (графа «Відсотки погашені за рахунок кредиту»), із розрахунку: 27,96 +13,52 +10,94 +6,72 +0,8 +20,12 +12,40 +10 +5,85 +2,73 +29,55 +85,28 +96,84 +13,11+ 61,84 +126,29+ 257,46 +192,57 +254,8 +257,06 +365,37 +379,78 +373,95 +358,87 +366,85 +368,07 +393,92 +387,14 +363,79 = 4843,58 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що заборгованість відповідача станом на 10.12.2020 за тілом кредиту становить 10607 грн. 06 коп., вказана заборгованість підлягає зменшенню на суму погашених відсотків - 423,41 грн, та нарахованих за рахунок кредиту процентів - 4843,58 грн. Отже, стягненню з відповідача підлягає заборгованість у сумі 5340 грн. 07 коп. (10607,06 грн. - 423,41 грн. - 4843,58 = 5340,07 грн.) Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, однак з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у мінімально встановленому законом розмірі 2270 грн.

Outcome: partial