Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. В своєму позові позивач вказує, що 02 серпня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Л69.188.24744. Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 26 461 грн. 00 коп.,\~зі сплатою\~25,25\~% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав Відповідачці кредитні кошти. Станом на 30 вересня 2015 року Відповідачка не повернула Банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму\~26 282,10\~грн.. 30 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 30 вересня 2015 року, а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог\~ст.1082 ЦК України\~Відповідачку письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу її реєстрації. Останній Платіж боржником здійснено 12 листопада 2013 року. Станом на 30 березня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 38 453,70 грн., яка складається з наступного: 25 942,05 грн.\~за тілом кредиту, 12 511,65 грн.\~за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. В судове засідання сторони не зявились. Від представника позивача в матеріалах справи є заява з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України відповідач був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 02 серпня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Л69.188.24744 \\а.с.21-23\\. Згідно із Кредитним договором Відповідачка отримала кредит в розмірі 26 461 грн.,\~зі сплатою\~25,25\~% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав Відповідачці кредитні кошти. Станом на 30 вересня 2015 року Відповідачка не повернула Банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 26 282,10\~грн. \\а.с.6\\. 30 вересня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 30 вересня 2015 року, а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог \\а.с.14-19\\. На виконання вимог\~ст.1082 ЦК України\~Відповідачку письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу її реєстрації \\а.с.13\\. Останній платіж боржником здійснено 12 листопада 2013 року. Станом на 30 березня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 38 453,70 грн., яка складається з наступного: 25 942,05 грн.\~за тілом кредиту, 12 511,65 грн.\~за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями \\а.с.5\\. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив свої зобовязання за договором кредиту № Л69.188.24744 від 02.08.2013 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 38 453,70 грн., яка складається з наступного: 25 942,05 грн.\~за тілом кредиту, 12 511,65 грн.\~за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. \\а.с. 1\\. Тому на користь позивача з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved