Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 3% річних у розмірі 22\~979,50 грн. та інфляційних витрат у розмірі 184\~318,97 грн. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.03.2014 року по справі № 755/29190/13-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 115 057 грн. 68 кон. боргу за договором позики, 1000 гри. 00 коп. моральної шкоди та судові витрати в сумі 1746 гри. 68 коп., а всього: 117 804 гри. 36 коп. А оскільки рішення суду не виконане, тому вважає, що у нього існує право на стягнення стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат з 18.03.2014 року із суми боргу 117 804 гри. 36 коп. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності. Вказав, що відповідно до статті 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. А оскільки строк пред`явлення вимог по основній вимозі минув, відповідно і сплив строк позовної давності і до вимог про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. \~ \~ \~ \~Представник позивача у поданому 02.03.2021 р. письмовому запереченні вважає заяву про застосування позовної давності необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Встановлено, що 25.03.2010 року між позивачем і відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким позивач надав відповідачу в позику строком до 25.06.2010 року грошові кошти в розмірі 14\~000,00 дол. США. \~ \~ \~ \~У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо повернення позики, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.03.2014 року по справі № 755/29190/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 115 057 грн. 68 коп. боргу за договором позики, 1000 гри. 00 коп. моральної шкоди та судові витрати в сумі 1746 гри. 68 коп., а всього: 117 804 гри. 36 коп. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення у належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. \~ \~ \~ \~Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). \~ \~ \~ \~У відповідності з вимогами ч. 1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. \~ \~ \~ \~Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. \~ \~ \~ \~Згідно статті\~264\~Цивільного кодексу\~України,\~позовна давність\~переривається у\~разі пред`явлення\~особою позову\~до одного\~із кількох\~боржників,\~а також\~якщо предметом\~позову є\~лише частина\~вимоги,\~право на\~яку має\~позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. \~ \~ \~ \~Отже, позовна давність щодо вимог по стягненню боргу договором позики перервалась та почалась заново з часу звернення [PERSON] з позовом до [PERSON] , що розглядався Дніпровським районним судом м. Києва (справа № 755/29190/13-ц). \~ \~ \~ \~Предметом даного позову є стягнення 3% річних та інфляційних витрат у зв`язку із неповерненням суми боргу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України кредитор має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. Ці правила передбачають компенсацію правопорушником постраждалій стороні майнових витрат у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором). \~ \~ \~ \~Інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги. \~ \~ \~ \~Така правова позиція сформульована у постанові ВП ВС від 7 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19. \~ \~ \~ \~У справі, що розглядається, грошова вимога про визнання поточними нарахованих річних процентів є додатковою до основної заборгованості \~ \~ \~ \~Як вказує сам позивач, на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.03.2014 року по справі № 755/29190/13-ц був виданий виконавчий лист, який подавався до примусового виконання, але був повернутий 05.12.2016 стягувану без прийняття до виконання Тисменицького районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. Після того виконавчий лист не подавався до виконання. \~ \~ \~ \~Позивачем пред`явлено даний позов у вересні 2020 року, тобто зі спливом строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК). \~ \~ \~ \~З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову у позові до відповідача за спливом позовної давності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу \~ \~ \~ \~З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~Також, згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. А тому слід відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 256, 257, 264, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed