Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.11.2003 року, реєстровий номер 3-2724, та свідоцтва про право власності від 15.10.1998 року б/н, виданого КП «Дніпропетровський завод гірношахтного обладнання» належить квартира [ADDRESS]. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі та постійно проживають у місті Харкові. Позивач зазначає, що останні два роки, починаючи з 2013 року кожні вихідні він разом з відповідачкою приїжджали до [PERSON], оскільки він був самотньою людиною, через похилий вік та стан здоров'я потребував сторонньої допомоги та нагляду. Дружина [PERSON], яка є рідною сестрою відповідачки [PERSON], померла, дітей та інших близьких родичів вони не мали. [PERSON] помер [INFO] року, після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт від 19.05.2010 року, посвідчений Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, яким все належне йому майно заповідав позивачу [PERSON]. Позивач зазначає, що навесні 2015 року у зв'язку із погіршенням стану здоров'я [PERSON], вони разом із дружиною [PERSON] переїхали до нього у квартиру [ADDRESS] для надання йому допомоги і належного догляду, та постійно проживали разом з ним до дня його смерті. 11.02.2016 року позивач звернувся до Четвертої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], однак постановою від 12.02.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не звернувся із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк та не був зареєстрованим разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Посилаючись на те, що на день смерті спадкодавця [PERSON] позивач проживав разом з ним, тому просив суд встановити факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] на день його смерті - [INFO] року, та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] позов підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечувала та зазначила, що вона була рідною сестрою померлої дружини [PERSON], після смерті якої спадкодавець [PERSON] залишився самотнім, у зв'язку з чим починаючи з 2013 року вони постійно проживали з ним однією сім'єю та доглядали за ним. Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у відсутність його представника, про що надав відповідно заяву та копію спадкової справи. Вислухавши пояснення сторін та представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.11.2003 року, реєстровий номер 3-2724, та свідоцтва про право власності від 15.10.1998 року б/н, виданого КП «Дніпропетровський завод гірношахтного обладнання» належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис №1288, після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт від 19.05.2010 року, посвідчений Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, яким все належне йому майно заповідав позивачу [PERSON]. 11.02.2016 року позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], однак постановою від 12.02.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про оправо на спадщину, оскільки він не звернувся із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк та не був зареєстрованим разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON] був самотньою людиною, через свій похилий вік та стан здоров'я потребував сторонньої допомоги та догляду. Відповідачка [PERSON] була рідною сестрою померлої дружини [PERSON] - [PERSON], у зв'язку з чим сторони по справі були єдиними близькими родичами [PERSON] та починаючи з 2013 року кожного тижня приїжджали до нього з м.Харкова, а згодом стали постійно проживати з ним однією сім'єю та доглядати за ним. Згідно зі ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], а також відповідача [PERSON], яка була допитана свідком, вбачається, що починаючи з 2013 року у зв'язку із погіршенням стану здоров'я [PERSON], позивач разом із дружиною [PERSON] майже щотижня приїжджали до [PERSON], а згодом переїхали до нього у квартиру [ADDRESS] для надання йому належного догляду та проживали з ним на день його смерті. Таким чином, спадкоємець [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки упродовж встановленого шестимісячного строку прийняття спадщини, визначеного ст.1270 ЦК України, від спадщини не відмовлявся. Відсутність відмови від спадщини позивачем [PERSON] також підтверджується матеріалами спадкової справи №116/2016 року, відкритої Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] року [PERSON]. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], на момент його смерті постійно проживав разом зі спадкодавцем, що знайшло своє підтвердження в суді, однак постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому суд вважає встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на час його смерті - [INFO] року, та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved