Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі 9802,35 грн. та судових витрат у справі. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є відповідальним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS], однак належним чином надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення не оплачує у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 9802 грн. 35 коп., з яких сума основного боргу - 4704 грн. 40 коп.; інфляційне збільшення суми боргу - 4244 грн. 60 коп.; розмір 3% річних - 853 грн. 35 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання представником відповідача [PERSON] надано заяву про застосування строків позовної давності та про слухання справи без його і відповідача участі, в якій позов визнав частково, а саме у межах позовної давності. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідач є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення за адресою [ADDRESS], у звязку з чим на його імя відкрито особовий рахунок №94085000028 (а.с.7-8). Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з водовідведення та водопостачання (а.с.10). Відповідач користуються послугами КП «Дніпроводоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, а тому за період з 01 лютого 2007 року по 31 липня 2018 року утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в загальній сумі 9802 грн. 35 коп., з яких: сума основного боргу - 4704 грн. 40 коп.; інфляційне збільшення суми боргу - 4244 грн. 60 коп.; розмір 3% річних - 853 грн. 35 коп. (а.с.7-8). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання послуг з водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку на ім'я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов'язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов'язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, враховуючи, що представник відповідача просив суд застосувати строк позовної давності, суд прийшов до висновку, що період за який підлягає стягненню заборгованість, враховуючи довідку про розрахунок заборгованості позивача, в межах строку позовної давності становить з 01 травня 2016 року по 31 липня 2018 року, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 2026 грн. 85 коп., з яких: сума основного боргу - 645 грн. 72 коп.; інфляційне збільшення суми боргу - 1084 грн. 97 коп.; розмір 3% річних - 296 грн. 16 коп. (а.с.40). В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 364,33 грн. (1762*2026,85/9802,35).

Outcome: partial