Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 14.12.2006 року по 20.11.2017 року з він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 20.11.2017 року він звільнений за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України). Він працював за професією майстер дільниці виплавних моделей. Відповідно до акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №12 від 07.10.2011 року 11 год. 00 хв. 04 жовтня 2011 року при виконанні трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок. Причини настання нещасного випадку: основна - невиконання вимог інструкції по охороні праці. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу йому було поставлено такий діагноз: закритий перелом зовнішньої щиколотки та закритий перелом великогомілкової кістки правої гомілки без зміщенням. Відповідно до акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №1 від 17.03.2015 року о 15 год. 40 хв. при виконанні трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок. Причини настання нещасного випадку: основна - незадовільний технічний стан території. Супутні - невиконання вимог інструкції по охороні праці. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу йому було поставлено такий діагноз: закритий травматичний вивих лівого плеча. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 01.10.2018 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ І стадії токсико-пилової етіології в фазі загострення. Емфізема легень. Легенева недостатність І ступень. Захворювання професійне. Наслідок перенесеної виробничої травми правого гомілковостопного суглоба (травма на виробництві 04.10.2011 року) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу правого гомілковостопного суглоба II ст., НФС І ст., незначне порушення статики і ходьби (згідно копії акту про н.в. №12 від 07.10.2011 року). Наслідок перенесеної виробничої травми закритого вивиху лівого плеча (травма на виробництві 04.02.2015 року) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу лівого ключично-акроміального суглоба ІІ ст. НФСІ ст., незначне порушення функції лівої верхньої кінцівки (згідно копії акту о н.в. №1 від 16.03.2015 року) (основний діагноз). У п.16 акту зазначено, професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У п.17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та пилу, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці». Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м.Суми від 24.10.2018 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 20% повторно. За рекомендацією лікарів він потребує медикаментозного лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, реабілітаційне відділення санаторно-курортного закладу. Через отримані травми його турбує хронічний біль в правій нозі та в області спини. В зв'язку з отриманими травмами позивач довгий час проходив реабілітацію. Він не може повноцінно працювати по господарству, що пригнічує його емоційний стан. За таких обставин в нього змінився рівень життєвої діяльності, позивачу треба прикладати багато зусиль для організації свого життя. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Спричинену моральну шкоду йому важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров'я, враховуючи те, що для нього одним з варіантів полегшення моральних страждань може бути санаторно-курортне лікування, зміна щоденного оточення та покращення життєво-побутових умов. Тому виходячи з принципу розумності та співмірності сума в 20000грн. є такою, що відповідає тяжкості його моральних страждань. Він оцінює кожен відсоток втрати своєї працездатності у 1000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» 20000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, повністю заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 14.12.2006 року по 20.11.2017 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 20.11.2017 року позивач звільнений за згодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №12 від 07.10.2011 року вбачається, що 11 год. 00 хв. 04 жовтня 2011 року при виконанні трудових обов'язків з [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок чого [PERSON] отримав травму - закритий перелом зовнішньої щиколотки та закритий перелом великогомілкової кістки правої гомілки без зміщення. В акті причиною настання нещасного випадку зазначено - невиконання вимог інструкції по охороні праці, порушення законодавства про охорону праці допущено [PERSON] (а.с.10-11). Але за обставин нещасного випадку, викладеного в акті форми Н-1, ця травма сталася внаслідок незадовільного стану підлоги в приміщенні складу цеху, тобто безпечні умови праці адміністрацією Товариства не були забезпечені. Відповідно до акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №1 від 17.03.2015 року вбачається, що о 15 год. 40 хв. при виконанні трудових обов'язків з [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок чого [PERSON] отримав закритий травматичний вивих лівого плеча. Причини настання нещасного випадку: основна - незадовільний технічний стан території (а.с.12-13). Порушення вимог законодавства про охорону праці допущено начальником ливарного цеху Товариства. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 01 жовтня 2018 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ І стадії токсико-пилової етіології в фазі загострення. Емфізема легень. Легенева недостатність І ступень. Захворювання професійне. (а.с.14-15). В п.16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У п.17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та пилу, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.ст. 6, 7. 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров'я позивача. Відповідно до довідки виданої спеціалізованою МСЕК м.Суми від 24.10.2018 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 20% повторно (в тому числі 10% - первинно по ХОЗЛ Акт від 01.10.2018 року, 5% - Акт №1 від 17.03.2015 року, 5% - Акт №12 від 07.10.2011 року) (а.с.16). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або виникнення необхідності для працівника докладання додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв'язку. Саме роботодавець зобов'язаний забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. Через отримані позивачем травми його турбує біль в правій нозі та в області спині. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу [PERSON] страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання, його працездатність є обмеженою. Згідно з актом огляду МСЕК від 24.10.2018 року позивач [PERSON] потребує подальшого лікування. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON], виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 6000,00грн., яка підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768грн.40коп.

Outcome: partial