Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення вартості витрат на лікування. Свій позов мотивували тим, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2019 р. по справі № 310/7821/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт. В результаті вчинення вказаного злочину [PERSON] було завдано умисні тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] , в зв`язку з чим потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні. Відповідно до довідки-розрахунку засобів, витрачених на лікування [PERSON] , останній знаходився на лікуванні у дитячому хірургічному відділенні КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» з 18.08.2019р. по 24.08.2019р. 7 к/днів з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забита рана лівої надбрівної дуги, забій м`яких тканин обличчя. Загальні витрати склали 3644,74 грн., у тому числі: зарплата медичного персоналу 3041,29 грн., медикаменти 163,99 грн., харчування 121,80 грн., накладні витрати 317,66 грн. Просили стягнути з відповідачів на користь позивача вартість витрат на лікування потерпілого в розмірі 3644,74 грн. Ухвалою суду\~від 23\~квітня 2020\~року позовну\~заяву Комунального\~некомерційного підприємства\~Бердянської міської\~ради «Бердянське\~територіальне медичне\~об`єднання» до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~про стягнення\~вартості витрат\~на лікування\~ залишено без розгляду в частині стягнення вартості витрат на лікування з відповідача [PERSON] , на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення вартості лікування з відповідача [PERSON] підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] також до початку досудового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2019 року, який набрав законної сили 17 січня 2020 року, неповнолітнього [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 50 годин громадських робіт. Вищезазначеним вироком встановлено, що 16 серпня 2019 року приблизно о 23 годині 30 хвилин неподалік магазину « [INFO] », розташованого за адресою: [ADDRESS] область, м. Бердянськ, с. Нововасилівка, вул. Центральна, буд. 126-А, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, повалив на асфальт [PERSON] та наніс останньому приблизно 10 ударів руками і ногами в область обличчя і голови, чим спричинив йому відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20 вересня 2019 року № 344 тілесні ушкодження, а саме - горизонтальну рану в ділянці лівої надбрівної дуги, виражений набряк верхньої губи, носа, гематому повік, субкон`юктивальний крововилив, які в сукупності кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення (злочину) потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні. Відповідно до довідки - розрахунку засобів, затрачених на лікування [PERSON] , виданої КУ БМР «БТМО», встановлено, що [PERSON] перебував на лікуванні в дитячому хірургічному відділенні КУ БМР «БТМО» з 17.08.2019р. по 24.08.2019р. 7 к/днів з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забита рана лівої надбрівної дуги, забій м`яких тканин обличчя. Загальні витрати склали 3644,74 грн., у тому числі: зарплата медичного персоналу 3041,29 грн., медикаменти 163,99 грн., харчування 121,80 грн., накладні витрати 317,66 грн. Рішенням сесії Бердянської міської ради № 51 від 23.05.2019р. з 02.01.2020 року Комунальна установа Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання» реорганізована в Комунальне некомерційне підприємство Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання». Відповідно до ст.\~1206\~ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.п. 3, 6\~ Постанови Пленуму ВСУ №11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою КМУ №545 від 16.07.1993р. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Згідно з п.п. 2,3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій неповнолітнього [PERSON] КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» понесло витрати на лікування потерпілого від злочину, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] . За таких обставин заявлений позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2102,000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved