Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Механізатор-3», Київської міської ради, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись на те, що згідно рішення Київської міської ради № 560 від 26.06.1989 року на пропозицію житлової комісії виконкому і на підставі рішення зборів ЖБК «Механізатор-3» за гр. [PERSON] з родиною була закріплена кВ. [ADDRESS]. Згідно довідки № 185а від 30.03.2017 року в даній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на кВ. [ADDRESS]. Позивач звернувся з запитом від нотаріуса до БТІ, але виявилось, що [ADDRESS] за [PERSON] на праві власності зареєстрована не була. Після цього позивач [PERSON] звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа № 60443684 щодо майна померлої [PERSON], але нотаріусом було прийнято рішення про вчинення нотаріальної дії у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу на квартиру. Тому за захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду та просить суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] померлої [INFO]. Судом за клопотанням представника позивача було витребувано копію спадкової справи № 331/2017 заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, від представника позивача - [PERSON] надійшла заява в якій просить слухати справу без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Третя особа в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі та прийняття рішення згідно діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [ADDRESS] відповідно до витягу з рішення № 560 Київської міської ради народних депутатів від 26.06.1989 року передана [PERSON] з родиною у кількості три особи. (а.с. 13) [INFO] [PERSON] померла. (а.с. 16) Згідно довідки КП КМР «КМБТІ» від 22.03.2017 року вбачається, що в [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. (а.с. 69) Позивач [PERSON] прийняв спадщину, яка залишилась на після смерті його матері [PERSON], а саме кВ. [ADDRESS], що підтверджується копією заяви № 756 від 04.04.2017 року до Першої київської державної нотаріальної контори. (а.с. 54) Однак постановою від 04.04.2017 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Ковток А.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу. (а.с. 70 зворот) В [ADDRESS] зареєстрований позивач [PERSON] з 16.08.1983 року, що підтверджується копією довідки № 185 від 30.03.2017 року. (а.с. 56) Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є: [PERSON] (син). Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.17) Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.. (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: approved