Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Посилається в позові на те, що ТОВ «Юрфактор Сервіс» є власником квартири [ADDRESS] , яку він набув у власність відповідно до Свідоцтва на право власності від 21 червня 2018 року та 16 травня 2019 року, що зареєстровані в реєстрі за номерами: 1243 та 812 відповідно. Право власності на зазначену квартиру також підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 26740094 та 31568552; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 133398971101. Попереднім власником вказаної квартири була [PERSON] , яка втратила своє право власності на цю квартиру на підставі положень ст. 346 ЦК України. Інший відповідач - [PERSON] , є членом сім`ї колишнього власника квартири, право користування котрою (квартирою) у нього існувало лише за наявності у власника приватної власності на це майно, а отже припинення права власності на житло припиняє право членів його сім`ї на користування цією квартирою. На момент звернення до суду відповідачі залишаються зареєстрованими в зазначеній квартирі за відсутності будь-яких погоджень з його боку щодо користування нею. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 25 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 15 липня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначене судове засідання з розгляду даної справи. 22.10.2019 відповідачем [PERSON] подано відзив на позову заяву. З даного відзиву вбачається, що вона позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що позивачем було неправомірно набуто право власності на спірну квартиру. У зв`язку із цим, нею було подано до Придніпровського районного суду м. Черкаси позовну заяву про визнання електронних торгів недійсними (справа № 712/8183/19). Також просила зупинити провадження у даній справі до розгляду судом справи № 712/8183/19. Ухвалою суду від 01 липня 2020 провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 провадження у справі відновлено. Призначено її до розгляду в судовому засіданні. Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності, надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Також він зазначив, що підтримує позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачі повідомлялися, але направлена кореспонденція повернулась без вручення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач на підставі Свідоцтва від 21 червня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1243, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кондаковою Н.В., на підставі Акту приватного виконавця про проведені електронні торги, є власником Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Право власності позивача на Ѕ частину квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №26740094 (а.с. 6). Зі Свідоцтва вбачається, що попереднім власником вказаної Ѕ частки квартири була відповідач [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.09.2013р. за справою № 2-523/11, провадження № 2/711/26/13, право власності за яким зареєстровано Черкаським міським управлінням юстиції 13.07.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 10396491. Згідно Свідоцтва від 15.05.2019, зареєстрованого в реєстрі за №812, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кондаковою Н.В., на підставі Акту приватного виконавця про проведені електронні торги, є власником Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Право власності позивача на Ѕ частину квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №31568552 (а.с. 8). Зі Свідоцтва вбачається, що попереднім власником вказаної Ѕ частки квартири була відповідач [PERSON] на підставі Договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколаенко І.М. 22.03.2002. Інший відповідач - [PERSON] , є членом сім`ї колишнього власника квартири. Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради станом на 04 липня 2019 року відповідачі зареєстровані за вказаною адресою (а.с. 18, 19). Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2020 року, залишеного без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 29.09.2020, у справі № 712/8183/19 за позовом [PERSON] до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс», Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про визнання електронних торгів недійсними відмовлено в задоволенні позовних вимог та встановлено наступне: «Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 11.07.2013р. визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.09.2013 визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину цієї квартири. Крім того, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 частини вказаної квартири у розмірі 95250 грн. Дане судове рішення є таким, що набрало законної сили і даних на час розгляду справи про його скасування немає. [PERSON] вказане судове рішення добровільно виконано не було. За цим рішенням Придніпровським районним судом м. Черкаси 28.11.2013 видано виконавчий лист № 2/711/26/13, за яким постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 29.11.2013 відкрито виконавче провадження № 41038619 на підставі заяви [PERSON] від 28.11.2013. Відповідно до листів Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 19.06.2017 та від 16.01.2018 на запити державного виконавця Придніпровського ВДВС, Багаутдінова Н.В. з 31.07.2002 по даний час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дана інформація також підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ» ЧМР від 19.01.2017, паспортними даними (серія [NUMBER] ). Постановою державного виконавця за цим виконавчим провадженням від 29.11.2013 накладено арешт на все майно боржника [PERSON] у межах суми стягнення 95250грн. Крім того, постановою від 09.07.2015 за ВП №41038619 накладено арешт на 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 95250грн. і заборонено здійснити відчуження. Ця постанова направлялась учасникам ВП, в т.ч. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить лист від 09.07.2015. Також, встановлено, що за заявою стягувача ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» від 16.03.2017 постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС від 21.03.2017 відкрито виконавче провадження №53614981 з виконання судового наказу №711/1081/14-ц, що виданий 24.02.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь стягувача боргу в розмірі 5277грн. 11коп. Копія постанови направлено [PERSON] листом від 04.04.2017 за №2890. На час розгляду справи судом не встановлено обставин щодо скасування судового наказу. Даних про добровільне погашення заборгованості за судовим наказом, суду позивачем не надано. Постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС від 23.06.2017 виконавчі провадження об`єднані в одне виконавче провадження. За виконавчим провадженням №54198891 (об`єднане ВП) постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС призначено ФОП [PERSON] експертом, суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання у ВП з примусового виконання зведеного ВП про стягнення з [PERSON] боргу на загальну суму 101105грн. 82коп. Відповідно до звіту від 27.09.2017 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості нерухомого майна 1/2 частини квартири [ADDRESS] вартість цієї частини квартири становить 171900грн. Також під час розгляду справи судом встановлено, що 18.01.2018 за заявою [PERSON] постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС відкрито виконавче провадження № 55575483 з виконання виконавчого листа №711/5985/17, що виданий Придніпровським райсудом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 126002,59грн. Постанова від 18.01.2018 направлена учасникам ВП 18.01.2018 за №1566, у тому числі, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 26.03.2018 за №10350 Черкаській філії ДП «СЕТАМ» державним виконавцем направлена заявка щодо реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів за зведеним виконавчим провадженням щодо боржника [PERSON] та стягувача ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ», код ЄДРПОУ 00204033 (майно - 1/2 частина квартири [ADDRESS] , звіт експерта від 27.09.2017, термін дії оцінки до 27.03.2018). Також надано документи за переліком, що у додатку. Відповідно до протоколу №326838 від 16.04.2018 торги з реалізації 1/2 частини квартири [ADDRESS] не відбулись. Відповідно до протоколу №330736 від 07.05.2018 торги з реалізації 1/2 частини квартири [ADDRESS] не відбулись. Відповідно до протоколу №335959 від 31.05.2018 торги з реалізації 1/2 частини квартири [ADDRESS] відбулись і переможцем став ТОВ «Юрфактор Сервіс». За актом державного виконавця про проведені електронні торги від 13.06.2018 та свідоцтва, посвідченого 21.06.2018р. приватним нотаріусом Кондаковою Н.В., - ТОВу «Юрфактор Сервіс» (код ЄДРПОУ 39880444) належить на праві власності 1/2 частина квартири [ADDRESS] , що раніше належала [PERSON] . Ці дані також підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.06.2018 №128521116». Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, судом встановлено, що позивач набув право власності на спірну квартиру шляхом її придбання з електронних торгів, яка не є предметом іпотеки, та які не визнанні недійсними. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилими приміщеннями нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно правового висновку Верховного Суду у постанові від 24 жовтня 2018 у справі № 490/12384/16-ц, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі 125/2625/17, провадження № 61-4819св19 зазначено: «За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.» У справі «Sejdiж and Finci v. Bosnia and Herzegovina» (№27996/06 34836/06, рішення від 22 грудня 2009) ЄСПЛ визнав порушенням наявність законодавчо обумовлених передумов, які б перешкоджали Заявнику реалізувати свої права у разі, якщо останній виявить бажання реалізувати свої права у майбутньому. Суд виходив з того, що сукупність об`єктивних обставин справи дозволяє зробити припущення, що існує реальна можливість того, що Заявник може забажати реалізувати свої права у майбутньому (пар. 29). Отже, право власності ТОВ «Юрфактор сервіс» на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не оспорене та не скасоване. Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника. Таким чином, [PERSON] втратила право власності на вказану вище квартиру внаслідок звернення стягнення на неї за зобов`язанням власника. В той же час, на момент розгляду справи, відповідачі є зареєстрованими у спірній квартирі. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідне для зняття їх з реєстрації з метою відновлення порушених прав позивача. Крім того, позивачам надано суду копію Договору позички житлового приміщення б/н від 01 березня 2021 року, з якого вбачається, що ТОВ «Юрфактор-сервіс» передав в безоплатне користування квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] строком на 1 рік. Доказів, які б свідчили про те, що відповідачі після звернення позивача до суду з даним позовом зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника та/або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 296/4500/16-ц. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення № 242 від 24 червня 2019 року позивачем ТОВ «Юрфактор Сервіс» при поданні позовної заяви до Придніпровського районного суду м. Черкаси про усунення перешкод в користуванні майном сплачено судовий збір в сумі 1921 гривня. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір в сумі по 960,50 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, згідно ст.ст.15, 16, 182, 316, 317, 319, 321, 346, 391, 405 ЦК України, ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР та

Outcome: approved