Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до УМВС України у Вінницькій області, третя особа: [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача УМВС України у Вінницькій області на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 160000 грн. (а.с. 1-3). В подальшому відповідач подав суду уточнену позовну заяву до УМВС України у Вінницькій області, треті особи: [PERSON], ГУ Державної казначейської служби України у Вінницькій області, в якій просив стягнути з відповідача УМВС України у Вінницькій області на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 160000 грн. (а.с. 22-23). 11.11.2013 року позивачем подано уточнену позовну заяву до УМВС України в Харківській області, Держави України в особі Державного казначейства України, третя особа: [PERSON], в якій просив стягнути з відповідача Держави України в особі Державного казначейства України на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 160000 грн. (а.с. 101-102). В обґрунтування останнього уточнення позову зазначив, що 20.04.2009 року, приблизно о 8 годині 50 хвилин, позивач на власному автомобілі рухався по пр-ту Коцюбинського в місті Вінниці від Будинку офіцерів в бік залізничного вокзалу. Разом з ним в автомобілі була його дружина [PERSON] та двоє малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] В районі центрального ринку його було зупинено нарядом ДАЇ, які не представилися, вилучили в нього документи та наполягали на тому, щоб він сів в їх автомобіль, оскільи тільки так вони будуть з ним розмовляти. Зазначені особи були на службовому автомобілі марки ВАЗ 2109, д.н. [NUMBER]. Після того, як позивач відмовився сідати в їх автомобіль та попросив їх представитися та пояснити причини зупинки, зазначені особи застосували до нього фізичну силу, одягнули наручники та втягнули до їх автомобілю. При цьому завдали позивачу тілесних ушкоджень, в тому числі намагалися душити його. Зазначеними співробітниками ДАІ позивача було доставлено до Замостянського РВ УМВС України в Вінницькій області, де без пояснення причин його було утримано до 11:00 години, звідки його було госпіталізовано через отримані ушкодження до Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (м. Вінниця). Під час затримання та в наступному до нього з боку працівників ДАІ безпідставно застосовувалося насильство. Позивач з 21.04.2009 року знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікування через травми, отримані внаслідок дій означених працівників ДАІ. Згідно висновку судово-медичної експертизи №2877 в результаті застосованого насильства у позивача було виявлено закриту хребетно-спинномозгову травму - ротаційний підвивих СІ хребця, забій шийного відділу спинного мозку, епідуральна гематома на рівні с5-с7 хребців, травматична грижа диску с5-с6, що належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Вироком Замостянського районного суду міста Вінниці [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. У результаті злочину позивач зазнав значної моральної шкоди, були суттєво порушені його нормальні життєві зв'язки, позивач був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, також переніс фізичні страждання, моральні переживання у зв'язку з цим. Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дія чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки рим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, особою, яка повинна відшкодувати моральну шкоду є держава в особі Державного казначейства України. Просить позов задовольнити та стягнути з Держави України в особі Державного казначейства України на користь позивача відшкодування моральної шкоди у сумі 160000 грн. 00 коп., стягнути солідарно з відповідачів суму судового збору. Позивач в судовому засіданні позов в останній редакції підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, в останнє судове засідання не з'явився, подав суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача УМВСУ України у Вінницькій області в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що шкода, завдана незаконними діями органів державної влади відшкодовується за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання цих органів, тому вказані кошти повинні бути стягнуті з Державної казначейської служби України. В останні судові засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що розмір моральної шкоди позивачем не доведений, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово та належними чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши думку сторін та їх представників, перевіривши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 03 серпня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України - звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с. 4-7). Вирок суду направ законної сили 21.08.2012 року (т. 2 кримінальної справи а.с. 143). Вироком встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді старшого інспектора ДПС ВДАІ м. Вінниці 20.04.2009 року вчинив перевищення службових повноважень, яке супроводжувалося насильством та застосуванням болісних дій, та діями [PERSON] [PERSON] були нанесені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Згідно висновку судово-медичної експертизи №2877 в результаті дій [PERSON] у позивача було виявлено закриту хребетно-спинномозгову травму - ротаційний підвивих СІ хребця, забій шийного відділу спинного мозку, епідуральна гематома на рівні с5-с7 хребців, травматична грижа диску с5-с6, що належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Згідно статті 56 Конституції України, кожний має право на відшкодування за рахунок Держави матеріальної і моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. За клопотанням позивача судом було призначено по справі судово-психіатричну експертизу для встановлення розміру моральної шкоди, проте вказана експертиза не була проведена через нездійснення її оплати позивачем. Після відновлення провадження у справі позивач пояснив, що вартість експертизи 7400 грн. є занадто великою. Відповідно до п. 10-1 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року зі змінами та доповненнями, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України, судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд вважає доведеним, що позивачу внаслідок неправомірних дій [PERSON], засудженого за перевищення службових повноважень, спричинено моральну шкоду, яка полягає в перенесених моральних страждань, пов'язаних з отриманими травмами, знаходженням на лікуванні в медичному закладі, залученням до кримінально-процесуальних дій, що зумовило необхідність перебувати у м. Вінниці та внаслідок чого витрачати багато часу на відвідування правоохоронних органів, що, в свою чергу зумовило нераціональний розподіл вільного часу позивача, спричинило вимушені зміни у житті та нормальному способі життя позивача. За таких обставин, суд вважає розмір моральної шкоди 160000 грн. завищеним і з урахуванням наведених обставин задовольняє позов частково, стягує в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн. Вказана судом сума є достатньою і співмірною компенсацією за перенесені моральні страждання та вимушені зміни в житті позивача, спричинені внаслідок незаконних дій [PERSON] Судові витрати суд відносить за рахунок держави.

Outcome: partial