Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 1812 грн. витрат, повязаних з примусовим виконанням судового рішення та 1705,20 грн. витрат на правову допомогу. Посилався на те, що відповідач по рішенню Дарницького районного суду м. Києва від 31.10.2013р. зобов'язано привести приміщення загального користування у 2 під'їзді на 16 поверсі, що прилягає до квартири [ADDRESS], у попередній стан шляхом демонтажу за власний рахунок металевих дверей та дверного блоку. Відповідачем зазначене рішення суду у добровільному порядку виконано не було, у зв'язку з чим співробітниками ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві із залученими позивачем людей спеціалізованих на виконанні робіт по демонтажу, здійснено примусове виконання рішення суду по справі № 753/8490/13-ц про що складено відповідний акт державного виконавця та акт прийому-передачі виконаних підрядних робіт за договором підряду №36-2014 від 27.08.2014р. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.10.2013р. зобов'язано [PERSON] привести приміщення загального користування у 2 під'їзді на 16 поверсі, що прилягає до квартири [ADDRESS], у попередній стан шляхом демонтажу за власний рахунок металевих дверей та дверного блоку (рами, яка тримає двері) (а.с.31). Як вбачається з постанови (а.с.11) та пояснень представника позивача, 13.03.2014р. головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 753/8490/13. Як пояснив представник позивача, відповідач ухилявся від самостійного виконання рішення суду, а тому 31.07.2014р. відділом ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві на адресу [PERSON] та ОСББ «Осокорки-Київ» було направлено вимогу з попередженням про те, що на 28.08.2014р. заплановано проведення виконавчих дій (а.с.12-13). В цій же вимозі позивача було попереджено про необхідність бути присутнім за адресою: [ADDRESS], 2 під'їзд для проведення виконавчих дій, надати двох понятих та робочу силу для проведення виконавчих дій. З метою забезпечення проведення виконавчих дій, 27.08.2014р. ОСББ «Осокорки-Київ» уклало з ПП «Будбісмонтаж» договір підряду № 36-2014, за умовами якого Підрядник зобов'язався виконати та здати Замовнику в установлений строк роботи щодо демонтажу металевих дверей на об'єкті, що розташований за адресою: [ADDRESS], а позивач зобов'язався надати Підряднику фронт робіт, прийняти та оплатити виконані роботи (а.16-19). 28.08.2014р. між ОСББ «Осокорки-Київ» та ТОВ «Київський центр права» був укладений договір про надання юридичних послуг № 15 (а.с.22-23). 28.08.2014р. старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві складено акт про фактичне виконання рішення суду (а.с.14) та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.15). Згідно акту (а.с.20), Підрядником були виконані роботи визначені договором підряду № 36-2014 від 27.08.2014р., а позивач їх прийняв та оплатив їх розмірі 1000грн. Ст. 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили обовязкові для всіх органів державної влади, установ, організацій та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до вимог ст. 621 ЦК України у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи, кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків. Оскільки, відповідач не виконав рішення суду добровільно, то повинен відшкодувати збитки, понесені позивачем під час примусового демонтажу металевих дверей та дверного блоку в сумі 1000 грн. При цьому, суд не приймає тверджень представника позивача в частині необхідності стягнення з відповідача 812 грн. витрат по участі фахівця в галузі права у демонтажі дверей, оскільки ці твердження не можуть бути доказом наявності та розміру збитків позивача.. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з договору (а.с.22-24) та розрахунку позивач витратив на правову допомогу 852,60 грн., а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача (852,60грн.+243,60грн.=) 1096,20 грн. понесених останнім судових витрат (а.с.5,26). Оскільки, розрахунок вартості правової допомоги за участь у судовому засіданні зроблений на майбутній час, то суд вважає вимоги позивача в частині стягнення 852,60 грн. витрат на участь представника позивача в судовому засіданні необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial