Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Радомишльської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просила суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], право власності на житловий будинок № 116 по вул. Пархоменка (Отамана Орлика) з надвірними спорудами та будівлями в м.Радомишль, Житомирської області. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народилась 05 січня 1951 року в м. Радомишль, Житомирської області, де і на даний час проживає, що підтверджує 11-та сторінка її паспорту. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ТП № 104352 від 20.07.2004 року, що видане повторно відділом РАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області, чоловіком позивачки є [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що 26 грудня 2015 року помер чоловік позивачки, [PERSON], у віці 69 років в м. Радомишль, Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 276479 від 28.12.2015 року, що видане відділом ДРАЦС Радомишльського РУЮ у Житомирській області. У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивачка, як дружина спадкодавця, у 6-ти місячний строк встановлений для прийняття спадщини звернулася до нотаріальної контори із відповідною письмовою заявою. На підставі цього, приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу під № 7/2016, що підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42835277 від 03.02.2016 року. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка з поміж всього іншого складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Радомишль, Житомирської області по вул. Пархоменка(Отамана Орлика),116. Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Приватний нотаріус [PERSON] не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), згідно оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний будинок. Згідно довідки № 418 від 11.07.2016 року виданою КП «Житомирське обласне міжміське БТІ», станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок № 116 по вул. Пархоменка(Отамана Орлика) в м. Радомишль, Житомирської області не зареєстровано. Проте, чоловік позивачки дійсно був фактичним власником вищезазначеного домоволодіння, що підтверджують наступні докази: - 12 вересня 1972 року, [PERSON], було надано право на особисте житлове будівництво, виділивши йому в безстрокове користування земельну ділянку № 100-а по вул. Пархоменка(Отамана Орлика) в м. Радомишлі, площею 600 кв.м. даний факт підтверджують витяг з рішення № 235 від 12.09.1972 року та Акт від 13.09.1972 року, цього ж дня, з ним було підписано Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, який був зареєстрований в реєстрі за № 1942 від 17.10.1972 року; - рішенням виконкому Радомишльської міської ради народних депутатів № 248 від 30.11.1977 року, нумерація вищевказаного домоволодіння була перейменована з № 100а по вул. Пархоменка на № 116 по вул. Пархоменка даний факт підтверджує відмітка на зворотній стороні вищезазначеного договору; - 26 вересня 1972 року було затверджено План земельної ділянки для початку будівництва будинку та господарських будівель та споруд. - 10 липня 1990 року після закінчення будівництва житлового будинку № 116 по вул. Пархоменка (Отамана Орлика) в м. Радомишль, комісією було складено Акт прийому в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських будівель індивідуального забудовника, та було введено в експлуатацію даний житловий будинок копія Акту від 10.07.1990 року додається. Таким чином, у відповідності до положень п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Оскільки, правовстановлюючий документ на будинок відсутній, і позивач не може у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому вимушена дане питання вирішувати у судовому порядку предявивши відповідний позов. Крім того, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Враховуючи той факт, що [PERSON], з 1975 року (з дня закінчення будівництва, що підтверджує технічних паспорт на будинок від 04.07.1990р.) і аж до дня своєї смерті (26.12.2015р.) проживав у вищезазначеному домоволодінні, а відповідно, постійно, відкрито і безперервно володів та користувався будинком як власним, що підтверджують вищезазначені документи не виникає сумніву, що він був фактичним власником вищезазначеного будинку, однак за життя не оформив на нього всіх своїх законних прав. Загальна інвентаризаційна вартість вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 256 662,00 гривень, що підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 07.07.2016 року. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved