Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідачки [PERSON] з будинку [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] Відповідачка [PERSON] незаконно та самоправно займає даний житловий будинок, при цьому він не перебуває з відповідачкою у шлюбних відносинах, сумісного господарства не ведуть, комунальні платежі сплачує самостійно, договір найму житлового будинку з останньою не укладався. На прохання висилитися з зазначеного будинку у добровільному порядку, відповідачка не реагує. Відповідачці [PERSON] на праві приватної власності належить інше житло, а саме квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], у зазначеній квартирі вона зареєстрована, тому надання іншого житлового приміщення при виселенні не потребує. Небажання відповідачки добровільно виселитися з належного йому житла порушує його законні права та інтереси власника будинку та перешкоджає користуватися вищевказаним нерухомим майном, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та наданих письмових поясненнях по справі, позов просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], на підставі договору дарування № 1-5088 від 30.07.1986 року, належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом ККП «Маріупольське БТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14810110 від 06.06.2007 року /а.с. 5/, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 77643444 від 03.01.2017 року, а також рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.10.2016 року № 263/8569/16-ц, що набрало законної сили 21.11.2016 року. З довідки № 590 від 18.08.2017 року, виданої КСН «Правий берег», вбачається, що [PERSON], 1961 року народження, дійсно проживає по [ADDRESS] без реєстрації з 1997 року по теперішній час. Факт проживання [PERSON], без реєстрації, у будинку [ADDRESS], також підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.03.2017 року № 2638503/16-ц по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили 25.04.2017 року /а.с.35/. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України, а також ст. 150 ЖК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка [PERSON], проживає без реєстрації, у будинку [ADDRESS], без згоди та дозволу власника нерухомого майна позивача [PERSON], при цьому суду не надано доказів того, що сторони поєднані спільним побутом чи веденням спільного господарства. Одночасно в матеріалах цивільної справи наявні відомості, що відповідачка [PERSON] має інше житло, розташоване за адресою: [ADDRESS], де вона зареєстрована. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем та його представником надані належні докази того, що відповідачкою порушуються права [PERSON], як власника житлового приміщення, а саме: будинку [ADDRESS], у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а відповідачка підлягає виселенню з вищевказаного будинку без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved