Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та просив суд залишити проживати з ним спільну дитину дочку [PERSON]. 17.10.2016 року до суду з зустрічним позовом звернулась [PERSON], згідно якого просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини дочки [PERSON] Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 9 листопада 2016 року вказані вище позовні заяви обєднанні в одне провадження. Позивач по первинному позову [PERSON] обґрунтовуючи свій позов вказував на те, що 3 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, було зареєстровано шлюб між ним - позивачем [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 49. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що подальше подружнє життя є неможливим. Спільну дитину позивач просив суд залишити проживати з ним, в звязку з чим і подано позов до суду. Позивач по зустрічному позову [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини дочки [PERSON], посилаючись на те, що відповідач свідомо не проявляв більше шести років до дочки будь якого зобовязання щодо її матеріального утримання, не цікавився тим що його дочка одягає, який потребує одяг та що їсть кожний день. На даний час позивачка самостійно не може матеріально утримувати дочку, що і змусило її звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач по первинному позову [PERSON] в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити, посилаючись на те, що на його думку дитини буде проживати з ним, тому підстави для задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини відсутні. Крім того [PERSON] повідомив, що під час проживання з позивачкою були випадки застосування з його сторони насильства по відношенню до позивачки. Також він вказав що матеріальний стан у нього задовільний, проблеми із здоровям відсутні, інших утриманців немає. Відповідач по первинному позову [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позов в частині розірвання шлюбу визнає але заперечує проти того щоб з позивачем залишилась проживати їх дочка. Будучи позивачем по позову про стягнення аліментів, позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Також в судовому засіданні [PERSON] повідомила що [PERSON] під час спільного проживання неодноразово застосовував до неї насильство, бив її. У 2012 році побив її сильно за допомогою пластмасової труби, про що було складено висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи. Всі ці побої та скандали бачить дитина, що погано відображається на психічному стані дитини. Коли дитині виповнилось два роки відповідач змусив її піти на роботу так, як сказав щоб вона сама заробляла на проживання. Дитиною відповідач не піклується, матеріально не допомагає. На даний час їй важко матеріально утримувати дитину. Крім того вона є інвалідом третьої групи. Тому просила суд залишити проживати дитину з нею та стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання дитини. Представник третьої особи, органу опіки та піклування в судовому засіданні повідомив, що в червні 2014 року [PERSON] звертався до органу опіки та піклування з заявою про визначення місця проживання дитини. Провівши перевірку за вказаною заявою було прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви. С того часу інших заяв до них не поступало. Він вважає що дитина повинна проживати з матірю. Заслухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до часткового задоволення, зустрічний позов підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: В судовому засіданні встановлено, що 3 червня 2006 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, серія І-СР, №108844, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 3 червня 2006 року про що 3 червня 2006 року складено відповідний актовий запис за №49. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON]: дружини [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, серія І-СР, №190055, [PERSON] народилася 13 серпня 2008 року про що 21 серпня 2008 року складено відповідний актовий запис№113. Батьки: Батько [PERSON]; Мати [PERSON]. Згідно Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12 ААА від 26.06.2015. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з 01.06.2015 року. Згідно Висновку спеціаліста в галузі судово медичної експертизи від 22 листопада 2012 року за №744. У гр.- ки [PERSON] виявлені множинні синці попереку, сідниць, нижніх кінцівок, що утворились від дії тупих твердих предметів, цілком можливо в час та при обставинах, вказаних освідуваною і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Зі слів [PERSON] 18.11.2012 року власний чоловік бив пластмасовою трубою по сідницях та ногах. Відповідно до положень ст. ст. 104, 105, 110 СК України позов в частині розірвання шлюбу можна задовольнити, оскільки сімя сторін розпалась з мотивів неможливості спільного проживання, шлюб носить формальний характер, зберегти сімю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний, крім того сторони не заперечували проти задволення вказаного позову. Принцип 6 Декларації прав дитини, проголошеної Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 р. передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю,тому суд вважає за доцільне залишити проживати дочку [PERSON] з матірю [PERSON]. Що стосується вирішення зустрічного позову про стягнення аліментів суд виходить з наступного: За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. З урахуванням фактичних обставин справи а саме: стану здоров'я відповідача, його матеріального становища відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей або інших утриманців, та виходячи з закріплених ч. 9\~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову та відповідно вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial