Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Комарова, 46, в якому крім позивача зареєстрована ще і відповідачка [PERSON], яка є онукою позивача. Відповідачка [PERSON] в 2005 році змінила місце проживання та переїхала в інше місце разом зі своєю матірю, однак добровільно знятися з обліку за місцем реєстрації: м. Фастів, вул. Комарова, 46 відмовляється. Крім того, з лютого 2005 року позивач змушений щомісячно сплачувати надмірні комунальні послуги, що в свою чергу спричиняє значні матеріальні витрати, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні подали уточнення до позову, в яких підтримали вимоги уточненої заяви та просли визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування ? частини житлового будинку за адресою: м. Фастів, вул.. Комарова, 46, власником яких є [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь позивача сплочений ним судовий збір. Відповідачка [PERSON] в судове засіданн жодного разу не зявилась, про день слухання справи повідомлялась судом належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, надала до суду письмові заперечення стосовно позову. Вислухавши пояснення позивача та його представника свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить ? частини житлового будинку №46 по вул. Комарова в м. Фастові Київської області, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 вересня 2003 року (а.с.6). За даною адресою, також в 1999 році зареєстрована відповідачка [PERSON], яка є онукою позивача. Даний факт підтверджується копією будинкової книги (а.с.12-18). Судом встановлено, що з 2005 року відповідачка [PERSON] за даною адресою не проживає, жодного разу в даному будинку не зявлялась, особистих речей її немає, це підтверджується Актами обстеження побутових умов будинку від 28.10.2016 року та від 31 жовтня 2016 року, та Довідками виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №441 від 04.05.2012, №437 від 29.04.2016 року, №767 від 26.07.2016 року, №1006 від 21.09.2016 року, №1141 від 25.10.2016 року (а.с.19-23). Факт не проживання за адресою [INFO] відповідачки з 2005 року, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім» ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Онука позивача-Кравець М.К. згідно встановлених судом обставин не проживає і не користується спірним житловим приміщенням з 2005 року. Зважаючи на те, що відповідач за вказаною адресою не проживає без поважної причини з лютого 2005 року, будь-якої домовленості про збереження житлової площі за відповідачкою з власником-позивачем [PERSON] за період її непроживання не існує, дає суду підстави вважати, що заявлені вимоги позивача є обґрунтованими. Згідно статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтованими і доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved