Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання права спільної часткової власності та визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що він 21.06.1991 року уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований Красногвардійським відділом РАЦС м.Дніпропетровська. 19.04.1972 року виконком Дніпропетровської міськради депутатів [PERSON] на сім'ю з трьох чоловік: [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - чоловік та [PERSON] - син, була виділена квартира [ADDRESS], що знаходиться в житловому будинку Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №180 «Дніпро». У ІУ кварталі 1981 року подружжям [PERSON] було повністю сплачено пайовий внесок, у зв'язку з чим [PERSON] та її чоловік [PERSON] набули право власності по ? частині кожний на вказану квартиру, що передбачалося ст.ст. 22, 28 КпШС України (в редакції 1963 року). У 1986 році шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] був розірваний. З 1987 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], в якій також проживав і колишній чоловік відповідачки [PERSON]. На той час позивач мав у користуванні квартиру [ADDRESS] та був зареєстрований за даною адресою. У 1990 році сторони вирішили здійснити обмін: житло [PERSON] обміняти на належну [PERSON] частку в спірній квартирі, однак останній не погоджувався переїхати в квартиру [ADDRESS], через її малу житлову площу. У зв'язку з цим на вимогу [PERSON] та за його згодою [PERSON] здійснив обмін квартири за адресою: [ADDRESS] на квартиру по [ADDRESS], про що 14.12.1990 року Бюро обміну житловою площею Дніпропетровської міськради йому був виданий обмінний ордер №13150. Дана квартира [PERSON] сподобалася та він погодився на обмін. У 1993 році, після реєстрації між сторонами шлюбу, [PERSON] та [PERSON] здійснили обмін житлом, у зв'язку з чим 09.10.1993 року [PERSON] Бюро обміну житловою площею Дніпропетровської міськради був виданий обмінний ордер №014985 на право заняття в порядку обміну житлового приміщення в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. В цей же день 09.10.1993 року [PERSON] Бюро обміну житловою площею Дніпропетровської міськради була надана виписка із протоколу засідання комісії по обміну житловими приміщеннями №40 від 06.10.1993 року, на право заселення в порядку обміну на частину житлового приміщення в якості члена сім'ї в квартиру за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час відповідачка [PERSON] не визнає право позивача [PERSON] на його частину у квартирі та вважає себе одноособовим власником, у зв'язку з чим позивач просив суд визнати його право спільної часткової власності на дану квартиру разом з [PERSON] та визнати у зв'язку з цим за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та додатково пояснив, що з 1987 року він переїхав проживати до відповідачки у спірну квартиру, де вони проживали разом з її колишнім чоловіком [PERSON]. Згодом усі повнолітні мешканці квартири вирішили про необхідність окремого проживання [PERSON], у зв'язку з чим було вирішено здійснити обмін належної позивачу квартири по [ADDRESS] на належну [PERSON] ? частину квартири по [ADDRESS], однак останній не погодився на такий обмін через малу житлову площу його однокімнатної квартири. У зв'язку з цим підшукувалася іншу квартира для обміну, яка б влаштовувала [PERSON] так був знайдений варіант обміну квартири по [ADDRESS] на квартиру по [ADDRESS], яка повністю влаштовувала [PERSON] і він погодився на обмін. Так, з відома та за згодою [PERSON] і її колишнього чоловіка [PERSON], [PERSON] здійснив обмін квартири за адресою: [ADDRESS] на квартиру по [ADDRESS], про що 14.12.1990 року Бюро обміну житловою площею Дніпропетровської міськради йому був виданий обмінний ордер №13150. Згодом у 1993 році вказана квартира була обміняна на належну [PERSON] ? частину квартири по [ADDRESS], у зв'язку з чим були видані ордери, та він був прийнятий в члени кооперативу і навіть був обраний у члени правління. Пізніше [PERSON] приватизував квартиру по [ADDRESS], а після його смерті спадщину у вигляді даної квартири прийняв його та [PERSON] спільний син. Представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та зазначила, що пайові внески за квартиру по [ADDRESS], що знаходиться в будинку Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №180 «Дніпро», було сплачено [PERSON] та [PERSON] в період перебування їх у зареєстрованому шлюбі, тому з огляду на вимоги ст.ст. 22, 28 КпШС України майно, нажите подружжям в період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, та в разі його поділу частки подружжя є рівними. Право на обмін житлового приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу передбачено ст.143 ЖК України та Примірним статутом, затвердженим Постановою Ради Міністрів УРСР №186 від 30.04.1985 року, за умови прийому до членів кооперативу особи, що вселяється у зв'язку з обміном у будинок житлово-будівельного кооперативу. Порядок обміну на той час житлом члена ЖБК або члена його сім'ї, що припадає на його долю, встановлений Правилами обміну жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР від 31.01.1986 року №31. Після обміну житлом та заселення в спірну квартиру на правах члена сім'ї, [PERSON] був прийнятий в члени ЖБК та обраний навіть членом правління кооперативу, однак протоколи зборів членів ЖБК з цього приводу у повному обсязі не збереглися, оскільки [PERSON] декілька років працювала бухгалтером ЖБК, тому є підстави допускати навмисне їх знищення або вилучення з архіву ЖБК. Окрім цього, [PERSON] спростовує наявність існування та видачі 09.10.1993 року [PERSON] Бюро обміну житловою площею Дніпропетровської міськради виписки із протоколу засідання комісії по обміну житловими приміщеннями №40 від 06.10.1993 року, на право заселення в порядку обміну на частину житлового приміщення в якості члена сім'ї в квартиру за адресою: м.Дніпропетровськ, [ADDRESS], однак до суду саме відповідачкою особисто була надана копія вказаного документу на одному аркуші разом з копією ордера на її вселення в спірну квартиру, але пояснити походження цієї копії, зробленої з оригіналу, вона відмовилася. Спірна квартира є єдиним житлом позивача, куди він вселився на правах члена сім'ї в порядку обміну, тому набув право спільної часткової власності на дану квартиру в тій частині, яка належала [PERSON] відповідно до його частки у паєнакопиченні - ? частини. Оскільки іншого шляху захисту права позивача нема, тому представник просила суд визнати за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на ? частину квартири, оскільки дана квартира була надана їй особисто за попереднім місцем роботи. Вона особисто виплатила пайові внески і її колишньому чоловіку [PERSON] ніколи не належало право на ? частину ані паю, ані квартири. Окрім цього, він ніколи не звертався до суду чи до інших органів з приводу розподілу паю та визначення порядку користування квартирою. Про обмін житлом [PERSON] та [PERSON] їй нічого не було відомо та про даний обмін вона дізналася тільки при розгляді даної справи, згоди ніякої не надавала, тому заперечує будь-яке майнове право позивача на спірну квартиру. Дійсно вона надавала дозвіл на реєстрацію позивача у належну їй квартиру по [ADDRESS], однак це не має відношення до права власності, оскільки [PERSON] передав за обміном [PERSON] житлове приміщення по [ADDRESS], за яке він не сплачував кошти, а було надане йому в користування державою, в той час як за спірну квартиру позивачка виплачувала пайові внески, у зв'язку з чим такий обмін є недійсним. Також зазначила, що позивач ніколи не приймався до членів кооперативу та проживав у спірній квартирі лише як її чоловік, у зв'язку з чим у позовних вимогах про визнання за ним права власності просила відмовити. Представник відповідача проти позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Представник третьої особи позов підтримала, просила його задовольнити та надала до суду копії збережених протоколів засідання членів ЖБК, які містять інформацію про перебування [PERSON] членом ЖБК та обрання його членом правління ЖБК. Окрім цього, 15.05.2014 року Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив №180 «Дніпро» було проведено загальні збори, та згідно з випискою із протоколу №5/05/14 члени кооперативу підтвердили факт прийняття [PERSON] в члени кооперативу та обрання його членом правління. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19.04.1972 року виконком Дніпропетровської міськради депутатів трудящих видав [PERSON] на сім'ю з трьох чоловік: [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - чоловік та [PERSON] - син, ордер №275 на право заняття трикімнатної квартири [ADDRESS], а підставі списків ЖБК №180, затверджених виконкомом міськради у квітні 1972 року (а.с.56). Згідно з довідкою ОК «ЖБК №180 «Дніпро» №24 від 24.12.2012 року, вартість квартири в сумі 7071,73 крб. виплачена в ІУ кварталі 1981 року (а.с.42). З 1972 року по 1986 рік [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. З 1987 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], в якій також проживав і колишній чоловік відповідачки [PERSON]. Дані обставини визнані сторонами та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. На той час [PERSON] мав у користуванні квартиру та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS].. 14.12.1990 року Бюро обміну житловою площею Дніпропетровської міськради йому був виданий обмінний ордер №13150 на право заняття в порядку обміну житлового приміщення в однокімнатній ізольованій квартирі по [ADDRESS], на підставі протоколу засідання комісії по обміну житловою площею №50 від 12.12.1990 року. (а.с.54). 21.06.1991 року Красногвардійським відділом РАЦС м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У 1993 році, після реєстрації між сторонами шлюбу, [PERSON] та [PERSON] здійснили обмін житлом, у зв'язку з чим 09.10.1993 року [PERSON] Бюро обміну житловою площею Дніпропетровської міськради був виданий обмінний ордер №014985 на право заняття в порядку обміну житлового приміщення в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], на підставі протоколу засідання комісії по обміну житловою площею №40 від 06.10.1993 року. (а.с.55). В цей же день 09.10.1993 року [PERSON] Бюро обміну житловою площею Дніпропетровської міськради була надана виписка із протоколу засідання комісії по обміну житловими приміщеннями №40 від 06.10.1993 року, на право заселення в порядку обміну на частину житлового приміщення в якості члена сім'ї в квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.56). Згідно з листом Дніпропетровської міської ради за №8/13-2943 від 16.12.2013 року, в списках до справи №50 від 12.12.1990 року під №37 значиться запис про проведення обміну житлових приміщень між [PERSON] та [PERSON]. В списках до справи №40 від 06.10.1993 року під №20 вказано про обмін житлових приміщень між [PERSON] та [PERSON] (а.с.103). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт обміну житлом між [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим позивач правомірно заселився в спірну квартиру в порядку обміну, та набув право на спільну часткову власність в даному житловому приміщенні. Згідно зі ст.43 ЖК України член житлово-будівельного кооперативу вправі за письмовою згодою проживаючих разом з ним членів сім'ї, включаючи тимчасово відсутніх, провести обмін займаного жилого приміщення з наймачем жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду чи з іншим членом житлово-будівельного кооперативу, в тому числі з проживаючими в іншому населеному пункті, за умови прийому до членів кооперативу особи, що вселяється у зв'язку з обміном у будинок житлово-будівельного кооперативу. Відповідно до п.36 Примірного статуту, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР №186 від 30.04.1985 року, член кооперативу або член його сім'ї також має право у встановленому порядку провести обмін жилої площі, що припадає на нього, в тому числі суміжної кімнати або частини кімнати, з особами, зазначеними в цьому пункті, за умови, що в'їзджаючий у порядку обміну вселяється як член сім'ї тих, що залишився проживати в цьому приміщенні. Якщо обмін частини жилого приміщення пов'язаний з вибуттям члена кооперативу з кооперативу, то такий обмін провадиться за умовами вступу до кооперативу члена його сім'ї або особи, яка вселяється як член сім'ї тих, що залишилися проживати в цьому приміщені. У судовому засіданні також знайшов своє підтвердження факт прийняття [PERSON] в члени кооперативу, а згодом і обрання в члени правління кооперативу, що підтверджується копіями витягів з протоколу членів загальних зборів та випискою з протоколу ОК «ЖБК №180 «Дніпро-3» №5/05/14 від 15.05.2014 року (а.с. 85-89, 128-129). Так, згідно з п. 4 Правил обміну жилих приміщень в УРСР затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 31.01.1986 року № 31 предметом обміну може бути частина жилого приміщення, що припадає на долю наймача (члена житлово-будівельного кооперативу) або члена його сім'ї, в тому числі кімната або частина кімнати. П.5 вказаних Правил передбачено, що обмін жилими приміщеннями може відбутися між громадянами, які проживають в одному або різних жилих будинках, розташованих як у даному, так і в різних населених пунктах. Обмін жилими приміщеннями провадиться без обмеження кількості учасників, крім випадків обміну частини жилого приміщення, при якому згода про обмін може бути тільки двосторонньою. П.6 Правил вказує на те, що член житлово-будівельного кооперативу або член його сім'ї вправі в установленому цими Правилами порядку провести обмін частини жилої площі, що припадає на його долю, з наймачем іншого жилого приміщення або з членом житлово-будівельного кооперативу за умови, що в'їзджаючий у порядку обміну вселяється як член сім'ї тих, що залишилися проживати в цьому приміщенні. П.9 вказує на те, що обмін жилими приміщеннями, що знаходяться в межах одного населеного пункту, оформлюється у Бюро по обміну жилими приміщеннями. Пунктом 10 визначено порядок, а саме: бажаючі провести обмін займаних жилих приміщень, подають виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів (Бюро по обміну жилими приміщеннями) заяви та виписки з рішення загальних зборів членів житлове - будівельного кооперативу (зборів уповноважених) про прийом даної особи до кооперативу - при обміні жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу. Крім того подаються документи, які підтверджують перебування у шлюбі або перебування в родинних відносинах з кимось із осіб, які залишилися проживати у приміщенні, частина якого обмінюється, при обміні на частину жилого приміщення. Відповідно до п. 38 Примірного статуту, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР № 186 від 30.04.1985 року, та згідно п. 13 Правил обміну жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 31.01.1986 року № 31, угода про обмін жилими приміщеннями, в тому числі й між членами того ж самого кооперативу, набирає чинності з моменту одержання ордерів, що видаються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. У випадках, коли предметом обміну є частина жилого приміщення, особі, яка вселяється як член сім'ї тих, що залишилися проживати в цьому приміщенні, видається виписка з рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів, яка оформила обмін. Так, 09.10.1993 року [PERSON] отримав ордер (обмінний) на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою, [ADDRESS]. (а.с.55), а [PERSON] отримав виписку із протоколу засідання комісії по обміну житловими приміщеннями №40 від 06.10.1993 року, на право заселення в порядку обміну на частину житлового приміщення в якості члена сім'ї в квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.56). Відповідно до п. 14 Правил обміну жилих приміщень в УРСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР від 31.01.1986 року № 31, при вселенні в одержане по обміну жиле приміщення громадянин здає ордер (при вселенні в жиле приміщення як член сім'ї - виписку з рішення виконавчого комітету ради народних депутатів) правлінню житлово-будівельного кооперативу. Ордер (виписка з рішення виконавчого комітету ради народних депутатів) зберігається як документ суворої звітності. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт обміну житлом між [PERSON] та [PERSON], та набуття у зв'язку з цим позивачем права спільної часткової власності на ? частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] до обміну в порядку ст.ст. 22,28 КпШС України. Так, в п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року роз'яснено, що законом може бути встановлений інший момент набуття права власності (підстави набуття права власності), зокрема у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного дачного, гаражного чи іншого кооперативу чи товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність в судовому засіданні правових підстав для задоволення позову, у зв'язку з чим вважає визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на спірну квартиру та визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В той же час суд ставиться критично до спростування відповідачкою факту обміну [PERSON] та [PERSON] житловими приміщеннями та відсутністю її згоди на проведення даного обміну, оскільки нею особисто була надана до суду виписка із протоколу засідання комісії по обміну житловими приміщеннями №40 від 06.10.1993 року, на право заселення в порядку обміну на частину житлового приміщення [PERSON] в якості члена сім'ї в квартиру за адресою: [ADDRESS], зроблена на одному аркуші разом з копією ордера на її вселення в спірну квартиру (а.с.56), однак пояснити походження цієї копії, коли саме та за яких умов ця копія зроблена з оригіналу, пояснити відмовилася. Також суд не може взяти до уваги і ствердження відповідачки про надання спірної квартири їй особисто та виплату пайових внесків тільки нею, оскільки згідно з ордером №275 від 19.04.1972 року, квартира [ADDRESS] надана для заселення сім'єю з 3-х чоловік, а оскільки пайові внески були сплачені подружжям [PERSON] в період шлюбу, то згідно з вимогами ст.ст. 22, 28 КпШС України, спірна квартира є об'єктом спільної сумісної власності, при поділі якої частки подружжя є рівними. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 229 гривень 40 копійок судових витрат, та 1597 гривень 60 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved