Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснив, що 29.09.2007року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. Цей шлюб у сторін перший, від сумісного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, на теперішній час шлюбні відносини фактично припинені, з травня 2013року вони живуть окремо та мають окремий бюджет. Між ними склалася психологічна несумісність і сторони домовились розійтися без сварок. Відповідачці відомо, що він звернувся до суду з даним позовом, також вона згодна з позовом. Оскільки вони раніше вже розходились та мешкали окремо, тому час на примирення їм не потрібен. Сторони вважають, що сім,я розпалась остаточно. Син на теперішній час мешкає з матір,ю, відносини у нього з сином хороші. Позивач допомагає матеріально дитині, відповідачка відмовилась звертатись до суду з питанням стягнення аліментів з нього. Майно розділили добровільно. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не з,явився, але надав письмову заяві в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення йому не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не з,явилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена належним чином, про що свідчать розписка про отримання судової повістки 22.01.2014 року (ас-25). Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачки, так як у справі достатньо доказів. про права та відносини сторін Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб (а.с.10) убачається, що 29.09.2007 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], про що є актовий запис № 602, зроблений у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції у Луганській області. В судовому засіданні було встановлено, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з травня 2013 року. Причиною розпаду родини є психологічна несумісність їх характерів, в наслідок чого вони постійно сварилися. Позивачка та відповідач вважають, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Згідно ухвали Свердловського міського суду Луганської області від 22.01.2014р.(ас-24) сторонам надавався строк для примирення на 2 місяця, але вони не помирились, так як позивач не бажає зберегти сім,ю, наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved