Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що останній є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності від 16.10.2008 року, а саме квартири [ADDRESS], відповідач є власником даної квартири. Проте внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань станом на 01.12.2015 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 9022 грн. 26 коп. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, де просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення /а.с. 28/. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16.10.2008 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення відповідачу було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], відповідно до якого відповідач є власником даної квартири /а.с. 6/. 27.01.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено комплексний договір, відповідно до якого позивач надає відповідачу комунальні послуги та додаткові послуги, а також проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, а відповідач своєчасно сплачувати послуги в строки та на умовах передбачених даним договором /а.с. 2-4/. Відповідач споживає надані послуги, а оплату за них здійснюють не регулярно. Внаслідок регулярної несплати за житлово-комунальні послуги, у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 01 грудня 2015 року становить 9022 грн. 26 коп. /а.с. 5/. Відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов'язання, а отже останній відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком втрати від інфляції становлять 2621,20 грн., а три проценти річних - 275, 11 грн. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526, 530, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 66, 67, 68 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 7 правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених ПКМУ від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 17 правил користування приміщенням житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року встановлено, що квартирна плата за комунальні послуги вноситься наймачами квартир щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 18 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМУ від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки відповідач зареєстрований та проживає у квартирі є власником особового рахунку, споживає житлово-комунальні послуги, проте не сплачує за останні, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Крім того з відповідачів підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved