Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи, втративши право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 травня 2006 року він придбав у [PERSON], будинок, що знаходиться за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Яковлівка, вул. Гагаріна, 6. Даний договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом другої Артемівської державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за №2325. Він є одноосібним власником даної квартири. З 07 червня 2006 року в будинку у якості члена сімї зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO], яка деякий час проживала разом з ним. 03 грудня 2015 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. Однак з початку 2011 року, тобто вже більше пяти років колишня дружина у спірному будинку не проживає без поважних причин, оскільки проживає в іншому місті. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла вона не приймає. Крім того, факт реєстрації відповідача у даному будинку перешкоджає йому оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно може вплинути на його майновий стан, тобто у даному випадку йдеться мова про порушення його прав як власника. Просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Суд заслухавши позивача, перевірив матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.7) від 08 вересня 2016 року власником будинку №6 по вул. Гагаріна у с. Яковлівка, Бахмутського району, Донецької області є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 2006 року. Згідно копії рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2015 року (а.с.14) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішення суду набрало законної сили 15 грудня 2015 року. Згідно акту від 13 жовтня 2016 року (а.с.8) [PERSON] фактично не проживає за адресою: [INFO] з 2011 року і по теперішній час. Даний акт складений сільським головою Яковлівської сільської ради, Бахмутського району, Донецької області. Відповідно до довідки про склад сімї (а.с.9, 11) відповідач прописана за адресою: Донецька область, с. Яковлівка, вул. Гагаріна, 6. З копії витягу з кримінального провадження №12016050150002475 (а.с.15) вбачається, що невідома особа шляхом вільного доступу з будинку №6 по вул. Гагаріна в с. Яковлівка, Бахмутського району, Донецької області викрала домову книгу та технічний паспорт на будівлю за вищевказаною адресою, та нотаріальні документи. Згідно зі ст. 64 ЖК України член сімї наймача має такі ж права у тому числі право користування житловою площею, як і наймач, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 статті 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 129 Конституції України, статей\~10, 60 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача у вищезазначеній квартирі понад рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач не надав суду доказів того, що перестав користуватися квартирою з поважних причин та має право на збереження за ним права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням. Суд встановив, що позивач є власником житлового будинку №6 по вул. Гагаріна у с. Яковлівка, Бахмутського району, Донецької області, відповідач квартиру звільнив добровільно та не проживає в ній з 2011 року. Наявність реєстрації у будинку відповідача порушує право власності позивача, а саме позбавляє його права розпоряджатись власною квартирою на свій розсуд та перешкоджає йому у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги про визнання втративши право [PERSON] користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст.64 ЖК України, ст. 317, 321, 391 405 ЦК України,

Outcome: approved