Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину будинку [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що КСП «ім. Ілліча» 20 квітня 2010 року було припинено як юридична особа, в 1998 році його родині був наданий в користування жилий будинок [ADDRESS] . В 2003 році за рішенням КСП « ім. Ілліча» зазначений будинок їм був проданий по льготній ціні, але правовстановлюючий документ, засвідчений нотаріально не був. 15 жовтня 2003 року постійно діючим третейським судом при ТОВ «Донецькагрононсалт» було ухвалене рішення, яким було визнане за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право спільної власності на жилий будинок [ADDRESS] , приватна спільна сумісна власність зареєстрована КП «БТІ м. Артемівськ» [INFO] . [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. У червні 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Мойсеєнко Н.В. з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його батька, було відкрито спадкову справу, котра зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 62602171. 19 березня 2020 року постановою приватного нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку житлового будинку [ADDRESS] . Під час перевірки документів, необхідних для оформлення прав на спадщину після смерті батька позивача [PERSON] , нотаріус пояснила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно необхідно надати оригінали документів, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно, які відповідають чинному законодавству, що підтверджується письмовим роз`ясненням нотаріуса. Рішення третейського суду не є тим документом, що на теперішній час приймаються нотаріусами для здійснення нотаріальних дій. Оскільки у позасудовому порядку він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду із даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, рішення просить прийняти на розсуд суду відповідно до чинного законодавства України. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до рішення постійнодіючого третейського суду при ТОВ «Донецькагроконсалт» від 15.10.2003 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнане право спільної сумісної власності на житлову побудову [ADDRESS] (а.с.12). Право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на житлову побудову (будинок) [ADDRESS] зареєстроване у Комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ, (нині Бахмут), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу 1866947 від 30.10.2003 року (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі номер витягу 52363506 від 21.06.2018 року зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа номер 62602171 (а.с.8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2020 року, приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Моісеєнко Н.В. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на нерухоме майно, а саме - на 1/5 частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с.9-10). Бюро технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа № 8-238-45) виданий технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] власникам житла, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується технічним паспортом (а.с.14-16). Рішенням виконавчого комітету Соледарської міської ради від 07.02.2019 року № 39 внесені зміни в існуючу нумерацію у забудові с. Васюківка Бахмутського району Донецької області і присвоєний окремий номер об`єкту нерухомого майна, а саме: житловому будинку, загальною площею 93,2 м2, розташованому по [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , присвоєний окремий поштовий номер - [NUMBER] (а.с.17). Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2018 року встановлений факт того, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2018 року 1/5 частка жилого будинку [ADDRESS] визнана нерухомим майном, яке входить до складу спадщини, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно висновку про вартість житлового будинку, загальною площею 93,2 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки 53 310,00 грн.; ринкова вартість 1/5 частини об`єкту оцінки 10 662,00 грн. (а.с.20). Відповідно до копії спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Моісеєнко Н.В., спадкова справа містить наступні документи: інформаційну довідку зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) номер довідки 62799292 від 08.12.2020 року про те, що після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа номер 62602171 та видані свідоцтва про право на спадщину 19.03.2020 року, номер 65700398 та 65700437 (а.с.40); інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) номер довідки 62799311 від 08.12.2020 року про те, що після смерті [PERSON] у спадковому реєстрі відсутні заповіти або спадкові договори (а.с.41); заяву про прийняття спадщини від [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.42); рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2018 року про встановлення факту родинних відносин, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.45); заяву [PERSON] від 15.06.2018 про відмову від прийняття належної їй частки спадкового майна (а.с.46); заяву [PERSON] від 15.06.2018 про відмову від прийняття належної частки спадкового майна (а.с.49); нотаріально завірену заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с.52); нотаріально завірену заяву [PERSON] від 12.07.2018 року про відмову від прийняття спадщини (а.с.53), нотаріально завірену заява [PERSON] від 12.07.2018 року про відмову від прийняття спадщини (а.с.54), інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) номер довідки 52363414 від 21.06.2018 року, про відсутність інформація у Спадковому реєстрі про відкриття спадкової справи (а.с.55 оборотна сторона); витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті [PERSON] , номер витягу 52363506 від 21.06.2018 року (а.с.56); заяву [PERSON] про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.03.2020 року (а.с.58); свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2020 року на майно спадкодавця [PERSON] , згідно якого спадкоємцем є його син [PERSON] , спадщина на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,3450 га. (а.с.60); Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі номер витягу 59872290 від 19.03.2020 року свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] (а.с.61); свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.03.2020 року на майно спадкодавця [PERSON] , згідно якого спадкоємцем є його син [PERSON] , спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 6,9800 га. (а.с.62); витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі номер витягу 59872371 від 19.03.2020 року свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] (а.с.63). Згідно ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України) та власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України). Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин (Правовий висновок Верховного Суду висловлений у постанові від 04.03.2019 року у справі № 665/2266/16-ц). Реалізуючи свої права як спадкоємця, позивач звернувся до нотаріальної контори для вирішення питання спадкування частини будинку. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2020 року нотаріусом було зазначено про те, що позивачем було надане рішення третейського суду, за яким визнане право власності на жилу побудову [ADDRESS] , тоді як КП «БТІ» зареєстроване право власності на будинок, в зв`язку з чим неможливо визначити склад спадкового майна. Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України «Про третейські суди» сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань та застережень. У випадку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду, таке рішення третейського суду не може бути виконане лише сторонами спору, а потребувало здійснення певних дій органу державної реєстрації права. Відповідно до ч.3 ст.55 Закону України «Про третейські суди» виконання рішень третейського суду, якщо воно потребувало вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснювалось за умови видачі компетентним судом виконавчого документа. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Згідно з п. VII ст. 55 Закону України «Про Третейські суди» зі змінами та доповненнями, внесеними ЦПК України від 18.03.2004 року Закону України від 15.03.2005 року № 3541 - IV від 05.03.2009 року № 1076 - VI, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року, № 2755 - VI, Законами України від 03.02.2011 року № 2983 - VI від 07.04.2011 року № 3205 - VI, рішення Третейського суду підлягає негайному виконанню та державній реєстрації. 30.10.2003 року було здійснено державну реєстрацію права власності на вказаний будинок на підставі вказаного рішення третейського суду. Тобто в цій частині вимога закону про державну реєстрацію права власності на будинок виконана. В той же час, виконати положення законодавства щодо здійснення нотаріального посвідчення договору в теперішній час неможливо: покупець помер, а продавець припинив своє існування. З врахуванням того, що договір купівлі-продажу будівлі був укладений в письмовій формі, і хоча він нотаріально не посвідчений, але право власності на будівлю було зареєстровано належним чином, тому слід виходити з того, що 1/5 частина будинку належала померлому [PERSON] на праві приватної власності. Таким чином під час розгляду справи доказами було підтверджено, що частина будинку за життя належала [PERSON] і після його смерті входить до складу спадщини, а тому в порядку спадкування, з врахування встановленого зазначених обставин, повинна відійти спадкоємцям за законом, тобто позивачу в справі. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved