Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором в загальній сумі 60109 гривень 56 копійок. В позовній заяві позивач вказав, що 21.06.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №ІКСАSHSTG138122.001, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 10000 гривень на споживчі цілі строком до 20.06.2016 року. Процентна ставка за користування кредиту була встановлена 0,001% річних, але за сплатою комісії у розмірі 3% від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати. 16.10.2014 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №ІКСАSHSTG138122.001 від 21.06.2013 року, за якою процентна ставка за користуванням змінена на 48% річних, комісію фактично скасовано. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 10.08.2017 року є загальна сума заборгованості по Кредитному договору, яка складається на думку позивача з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам, а також штрафів та/або пені і становить - 60109 гривень 56 копійок. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача надав суду письмову заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням розглянути справу без його участі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що заборгованість за кредитом і процентами вона визнає в повному обсязі, але проти штрафів та пені категорично заперечує, оскільки з 2015 року банк закрив усі відділення в Харківській області, будь-яких даних про сплату та у який спосіб це робити, банк її не повідомив, тому вона вимушено перестала сплачувати щомісячні платежі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 530 ЦК України говорить що, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з Кредитного договору №ІКСАSHSTG138122.001, укладеного 21.06.2013 року [PERSON] отримала від ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» кредит в розмірі 10000 гривень на споживчі потреби. 16.10.2014 року сторони до цього договору уклали Додаткову угоду №1, за якою проценти за користування кредитом були встановлені за ставкою у 48%. Відповідно до ст.ст.1046,1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Однак, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Так, за розрахунками позичальника, що додаються, станом на 10.08.2017 рік загальна сума заборгованості за Кредитним договором №ІКСАSHSTG138122.001 від 21.06.2013 року, яка підлягає стягненню з відповідачки становить - 60109 гривень 56 копійок, з яких: -7971 гривня 45 копійок - заборгованість за кредитом; -16648 гривень 06 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; -35490 гривень 05 копійок - заборгованість за штрафами та/або пенею. Наведені суми розрахунку заборгованості не відповідають реальним умовам договору та вимогам норм ЦК України. Так сума кредиту складає 10000 гривень, яким відповідач користується з 21.06.2013 року за одними умовами, а з 16.10.2014 року за Додатковою угодою №1 - за іншими умовами. За Додатковою угодою визначено 48% річних за користування кредитом, при порушенні умов договору процентна ставка за користування кредитом зростає до 96%, тобто сторони цими умовами передбачили достатню відповідальність за будь-які порушення договору з боку позичальника. Нарахована загальна сума у 35490 гривень 05 копійок - штрафів та/або пені, не підтверджується відповідними розрахунками, перевірити нарахування цієї суми не можливо. Якщо позивач, має на увазі тільки нараховану суму пені, то заданими розрахунку ця сума нарощується з 12.02.2014 року, тобто три роки шість місяців, що суперечить вимогам закону. За наведеним, суд вважає що стягненню підлягає: сума заборгованості за кредитом у 7971 гривню 45 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 16648 гривень 06 копійок. В інших заявлених вимогах щодо розрахунку заборгованості за штрафами та/або пенею, суд відмовляє, що не перешкоджає позивачу повторно звернутися з такими позовними вимогами за уточненням та належним обґрунтуванням.

Outcome: partial