Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 15404,13 грн. та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву №б/н від 12 вересня 2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. Таким чином, станом на 12 листопада 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає15404,13 грн., у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 12 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п.1.1.5.21. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до Договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобовязання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після вказаної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються. Згідно п.1.1.5.23. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у випадку порушення клієнтом встановленого законом зобовязання з повернення неналежним чином зарахованих коштів клієнт платить Банку пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день, починаючи з дати завершення помилкового перерахування до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10% суми перерахування. Пунктом 1.1.2.1.7. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно п.1.1.5.20. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 12 листопада 2018 року має заборгованість перед банком у розмірі 15404,13 грн., яка складається з: - тіло кредиту 1994 грн.; - нараховані відсотки за користування кредитом 818,23 грн.; - нарахована пеня 11382,18 грн.; - штраф (відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг) 500 грн. (фіксована частина) та 709,72 грн. (процентна складова). За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Разом з цим вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені, судом враховується наступне. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Судом враховується, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у реалізації ними їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. В судовому засіданні встановлено, що розмір неустойки (11382,18 грн.) значно більший від розміру боргового зобов'язання, а саме заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1994 грн. та нарахованим відсоткам за користування кредитом у сумі 818,23 грн., що разом складає 2812,23 грн., а тому суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України. Отже, виходячи із загального розміру заборгованості за кредитним договором,

Outcome: partial