Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.03.2005 померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) членів колишнього акціонерного товариства «Україна» по Дмитрівській сільській раді серії КР №015678, зареєстрованого від 22.05.1996 за №1199 на підставі розпорядження Знамянської районної державної адміністрації від 04.04.1996 №142-р у розмірі земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 4,89 без виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Зазначає, що він є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, за життя померла заповіт не складала. Звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай) та неможливістю видачі дублікату вказаного вище сертифікату. Таким чином, у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку (пай), він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнала частково, оскільки на території Дмитрівської сільської ради зареєстрований та проживає [PERSON], який є сином померлої [PERSON] Представник відповідача\~-\~Знам'янської\~районної державної\~адміністрації Кіровоградської\~області,\~в судове\~засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2005 у с.Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №002726. Згідно зі свідоцтвом про народження від 25.06.1979 серії І-ОЛ №460373 позивач є рідним сином [PERSON] Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області 11.07.2005 заведена спадкова справа №207, заява про прийняття спадщини надійшла від позивача 11.07.2005, який є її сином. Інші спадкоємці відсутні. Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 27.04.2018 за №777, [PERSON] з 1981 року і по день смерті 21.03.2005 була зареєстрована та проживала в [INFO] (Центральна),315 разом зі своїми онуками [PERSON] та [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] в Дмитрівській сільській раді не посвідчувався. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2018 №522/02-31, державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай) розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в АТ «Україна» Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР №015678, у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай) та неможливістю видачі дублікату вказаного вище сертифікату. Відповідно до інформаційних листів Відділу у Знамянському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.04.2018 №29-11-0.24-55/112-18 та від 03.05.2018 №29-11-0.24-600/112-18, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів акціонерного товариства «Україна» по Дмитрівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області [PERSON] був виданий сертифікат серії КР №015678, зареєстрований від 22.05.1996 за №1199, на підставі розпорядження Знамянської районної державної адміністрації від 04.04.1996 №142-р у розмірі земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 4,89, що посвідчував її право на дану земельну ділянку, про що у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Дмитрівській сільській раді мається відмітка (підпис) про отримання вказаного вище сертифікату. Дата отримання та прізвище отримувача сертифікату у книзі реєстрації не зазначено. З наявних книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю членам колишнього АТ «Україна» Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, запис про реєстрацію та видачу державного акту на імя [PERSON] відсутній. У газеті «Знамянські оголошення» від 31.05.2018 №22(557) позивачем розміщено оголошення про визнання сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №015678 загубленим та вважати його недійсним. Частина друга статті 16 ЦК України передбачає, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі\~ст.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~№720/95 від 08.08.1995 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі підприємству в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-IV від 05.06.2003 право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України\~встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Тобто дія сертифікату на право на земельну часту (пай) не обмежена в часі та сертифікат є належним правовстановлюючим документом до моменту виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»\~№\~2114-XII від\~14.02.1992\~ пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатись своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. \~ \~ \~ \~Згідно з розясненнями, викладеними у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно зі ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст.1218 ЦК України. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину після смерті матері шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, а тому з часу відкриття спадщини вона належить позивачу, який має право на спадкування вищезазначеного права на земельну частку (пай). Однак відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), яке є обєктом спадкування, є перешкодою у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на імя позивача. Посилання представника відповідача - Дмитрівської сільської ради Знам'янського району на наявність інших спадкоємців не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що правом на прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори скористався лише позивач, а відтак інші спадкоємці вважаються такими, що не прийняли спадщину. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, однак через відсутність документа, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай) та неможливістю видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved