Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вказуючи, що 14 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № МL- 0ВМ/081/2008 з додатками та додатковою угодою, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 24\~490 доларів США. Крім того, між позивачем та відповідачем 07 жовтня 2008 року був укладений кредитний договір №ML-0BM/013/2008, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 45 000 доларів США. Відповідач [PERSON] в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем [PERSON] щомісяця у розмірі та строки, визначені кредитним договором. Проте зобов'язання по кредитному договору відповідачем [PERSON] не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Тому заборгованість відповідача по договору № МL-0ВМ/081/2008 складає 208221,57 грн., по договору № ML-0BM/013/2008 - 363033,48 грн. 07 жовтня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] по кредитному договору № ML-0BM/013/2008 був укладеній Договір поруки № SR-0BM/013/2008 між ЗАТ «ОПТ Банк» та [PERSON]. За договорами поруки відповідачка [PERSON] зобовязалась відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] його боргових зобовязань за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № МL-0ВМ/081/2008 в сумі 208221,57 грн., по кредитному договору № ML-0BM/013/2008 - 363033,48 грн. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «ОТП Банк» про визнання поруки припиненою на підставі закону, посилаючись на те, що 7 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та нею було укладено договір поруки № SR-0BM/013/2008, з метою забезпечення основного зобовязання за кредитним договором № ML-0BM/013/2008, укладеного 07.10.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості стосовно того, що ПАТ «ОТП Банк» дійсно є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк». Зобовязання поручителя за договором поруки є строковим. Умова договору поруки про її дію до повного виконання позичальником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення поруки. Також в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про добросовісне використання ПАТ «ОТП Банк» своїх прав, передбачених положеннями Цивільного кодексу України в частині наявної можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з поручителя грошових коштів за кредитним договором у солідарному порядку або з вимогою. Так як на час розгляду справи відсутні письмові докази того, що ПАТ «ОТП Банк» протягом часу з 08.10.2008 року по час звернення до суду (12.10.2009р.) звертався, у строки встановлені ч. 4 ст. 559 ЦК України, до [PERSON] з вимогою про виконання основного зобовязання, внаслідок порушення умов кредитного договору основним боржником, вважає, що порука припинилася на підставі закону. Просила суд визнати поруку, що виникла на підставі договору поруки № SR-0BM/013/2008 від 07.08.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] такою, що припинена на підставі закону. Ухвалою суду від 08 вересня 2015 року вказаний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав повністю та просив їх задоволити. Зустрічний позов не визнав, та просив у задоволенні відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала, вказуючи, що 24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно з пунктом 3.1. статті 3 договору купівлі-продажу від 24.12.2010 року, в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець (ПАТ «ОТП Банк») продає (переуступає) Покупцю (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») права на Кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь продавця винагороду. Як вбачається з Додатку 1 до Договору купівлі-продажу від 24.12.2010 року, ПАТ «ОТП Банк» продав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» кредитну лінію, по якій [PERSON] є поручителем. Тобто, станом на 24 грудня 2012 року, усі майнові права за кредитним договором № ML- ОВМ/013/2008 від 07.10.2008 року були продані третій особі, яка набула права кредитора. Оскільки позивач не скористався належним чином усіма своїми правами, що належать кредитору, та на теперішній час не є особою, майнові права якої порушено саме відповідачем [PERSON], вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, просила в задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримала повністю та просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, шляхом публікації оголошення в газеті. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства Як встановлено в судовому засіданні, 14 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № МL- 0ВМ/081/2008 з додатками та додатковою угодою, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 24\~490 доларів США. Крім того, між позивачем та відповідачем [PERSON] 07 жовтня 2008 року був укладений кредитний договір № ML-0BM/013/2008, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 45 000 доларів США. Відповідач [PERSON], в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно з п. 1.5.1. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем [PERSON] щомісяця у розмірі та строки, визначені кредитним договором. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем [PERSON] не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Відповідачем не виконано зобов'язання по оплаті заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом у строки, визначені кредитними договорами, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 06 серпня 2009 року по кредитному договору № МL-0ВМ/081/2008 складає 208221,57 грн., по кредитному договору № ML-0BM/013/2008 - 363033,48 грн. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому відсотків. 07 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR-0BM/013/2008, за яким поручитель зобовязуються перед позивачем відповідати по зобовязаннях відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 554 ЦК України та п. 2.1. даного договору поруки, у разі порушення [PERSON] зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед позивачем як солідарні боржники всім своїм майном. Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Тому заборгованість відповідачів перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не погашена і становить: по кредитному договору № МL-0ВМ/081/2008 в сумі 208221,57 грн., по кредитному договору № ML-0BM/013/2008 в сумі 363033,48 грн., які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь банку. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання поруки припиненою на підставі закону, то суд вважає, що даний позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Вимогами\~ст. 559\~ЦК України\~передбачено вичерпний перелік підстав, за наслідком яких припиняється порука, а саме: 1. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни\~\~зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; 2. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився\~\~прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; 3. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; 4. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання\~\~строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного\~\~зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відтак, заявлені позивачем вимоги, щодо порушення його прав, які б були підставою для припинення договору поруки, не підпадають під перелік вимог\~ст. 559\~ЦК України, оскільки строк дії основного зобов'язання на даний час не сплинув, а невиконання боржником графіку погашення кредиту і встановлена кредитним договором можливість банку звернутися до боржника з вимогою про дострокове повернення коштів з цих підстав не тягне за собою наслідків визнання договору поруки припиненим. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч.4\~ст.559 ЦК України). За умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання. Відповідно до п.24 Постанови№5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин»,при вирішенні спорів про визнання поруки припиненою, суд має враховувати, що згідно зі\~ст. 526 ЦК\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визнано інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку з застосуванням права на повернення кредиту достроково (згідно з внесеними змінами від 07.02.2014 року). Відповідно до вимог ч.3\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.3\~ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Заперечуючи проти первісного позову, представник позивача [PERSON] посилається на те, що ОТП «Факторинг Україна» не є належним позивачем по справі, його права не порушені. Суд не погоджується з даними твердженнями виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справі Публічне акціонерне товариство» ОТП Банк» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами 12.10.2009 року. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2010 року позов банку був задоволений. На виконання зазначеного рішення суду були видані виконавчі листи за якими державним виконавцем відкриті виконавчі провадження. 24 грудня 2010 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено догові купівлі-продажу кредитного портфелю. За умовами даного договору Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло заборгованість за кредитним договорами укладеними між банком та [PERSON] і у відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора, а саме ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» перейшли права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і умовах, що існували на момент переходу цих прав. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2011 року було замінено стягувача у виконавчих провадженнях боржниками по яких виступали [PERSON] та [PERSON] В подальшому, 01.04.2015 року [PERSON] 01.04.2015 року звернулас до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду і ухвалою від 18 травня 2015 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.03.2010 року було скасовано, а справ призначена до розгляд в загальному порядку. Оскільки позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із позовом 12.10.2009 року, а договір купівлі-продажу кредитного портфелю укладений 24.12.2010 року, після ухвалення заочного рішення суду від 02.03.2010 року, яке скасоване, і розгляд справи проводиться у загальному порядку, суд прийшов до висновку про заміну позивача внаслідок процесуального правонаступництва. Також, як на підставу визнання припиненою іпотеки внаслідок закону позивач посилається на неотримання вимоги банку. Між тим, як вбачається із матеріалів справи, дана вимога направлялась банком 12.06.2009 року (а.с.31), відповідач [PERSON] її отримали, про що свідчить розписка (а.с.32). Посилання на те, що на розписці міститься підпис не [PERSON], а іншої особи, належними доказами не підтверджено. Не ґрунтується на вимогах закону і посилання представника позивача за зустрічним позовом і на той факт, що порука вважається припиненою внаслідок закриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження закрито у звязку із скасуванням судом заочного рішення по справі. Таким чином, позивачем не наведено доказів, що підтверджують наявність підстав для припинення договору поруки, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої представником позивача квитанції розмір судового збору складає 1820 грн. який і підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved