Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позові позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.11.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - відповідач зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.02.2019 має заборгованість в загальному розмірі 15378 грн. 27 коп., яка складається з наступного: 2182 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 4104 грн. 97 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7143 грн. 77 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 738 грн. 54 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 708 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором № б/н від 22.11.2013 року у загальному розмірі 15378 грн. 27 коп. та судові витрати у розмірі 1921 грн. 00 коп. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що він заперечує проти обставин, зазначених у позові. Протягом часу користування банківською карткою розмір процентів за користування кредитом кожного року зростав. Про зміни тарифів по картці його не повідомляли. В матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повідомлення клієнта про зміну тарифів. З наданого позивачем розрахунку за договором від 22.11.2013 р. вбачається, що банком нараховувались проценти на поточну заборгованість за процентними ставками, що зростали та за аналогічними процентними ставками нараховувались проценти на прострочену заборгованість. Також вбачається, що банком окремо нараховувались проценти за «відсотки за використання кредитного ліміту» та проценти «відсотки за прострочений кредит». Згідно 4.2 ст. 550 ЦК України встановлено, що проценти на неустойку не нараховуються. Разом з тим банком нараховувались проценти на заборгованість за кредитом, яка включала суми неустойки за безпідставним завищеним розміром заборгованості. Позивач просить стягнути заборгованість за пенею та комісією, сума пені нараховувалася накопичувальним підсумком за декілька років, а для вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік, то розмір пені повинен обчислюватись тільки за 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, також було безпідставно нараховані штрафи у зв`язку із зверненням позивача до суду та встановлено подвійну цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення. Так, позивач просить стягнути: 500,00 грн. штраф (фіксована складова), 708,49 грн. (процентна складова). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є порушенням ст.61 Конституції України, якою зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Окрім цього, випискою з картрахунку отриманою ним у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.05.2019 зазначений інший розмір заборгованості ніж той, що просить стягнути з нього позивач. Враховуючи викладене в задоволенні позову просить відмовити. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.11.2013 року між сторонами по справі був укладений Договір кредиту № б/н, який складається із заяви позичальника \\а.с. 12\\ та умов і правил надання банківських послуг \\а.с. 13-28\\, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п. 2.1.1.5.5 умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - відповідач зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором \\а.с. об.с.23\\. Однак з матеріалів справи випливає, що у порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.02.2019 має заборгованість в загальному розмірі 15378 грн. 27 коп., яка складається з наступного: 2182 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 4104 грн. 97 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7143 грн. 77 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 738грн. 54 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 708 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова) \\а.с.8-11\\. Банк належним чином виконав свої обов`язки за кредитним договором, проте відповідач порушив умови договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позичальником. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф). Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, за простроченим тілом кредиту, за нарахованими штрафами відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, у загальному розмірі 7495 грн. 96 коп. (2182 грн. 50коп. + 4104 грн. 97 коп. + 500 грн. 00 коп. + 708 грн. 49 коп.). Покладання на відповідача, окрім штрафів, ще й обов`язку сплати пені за прострочене зобов`язання - 7143 грн. 77коп., та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 738 грн. 54 коп., суд вважає подвійним стягненням неустойки, оскільки питання щодо сплати неустойки за порушення зобов`язання за кредитним договором вирішено шляхом стягнення штрафів. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити позивачу в частині стягнення пені за прострочене зобов`язання - 7143грн. 77коп., та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн - 738грн. 54коп.. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial