Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що 31 грудня 2014 року помер його рідний батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Вищевказана квартира була зареєстрована за батьком [PERSON]. Позивач вказує, що він є спадкоємцем за законом, так як вступив у фактичне володіння та користування квартирою. Позивач зареєстрований у вказаній квартирі. Крім позивача, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON], які не заявляють свої права на спадщину. Позивач звертався до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, але отримав відмову від нотаріуса у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 31 грудня 2014 року. В судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31 грудня 2014 року помер рідний батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть \\а.с.12\\. Квартира [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Мелітопольським міжміським бюро технічної інвентаризації від 10.01.1994 року \\а.с.13\\. Вказане посвідчення видане на підставі довідки ЖБК №14 «Спутник» від 30.11.1993 року, відповідно до якої [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки ЖБК №14 «Спутник» від 09.10.2015 року, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Паєві внески сплачені в повному обсязі \\а.с.17\\. Відповідно до листа КП «ММБТІ» №2200 від 20.08.2015 року, загальна балансова вартість квартири [ADDRESS] для прийняття спадщини станом на 31.12.2014 року становить 13\~392 грн. \\а.с.19\\. Позивачем було подано заяву до Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Однак 02 вересня 2015 року державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, обґрунтовуючи це відсутністю правовстановлюючого документу \\а.с.20\\. Згідно технічного паспорту на житловий будинок від 25.11.1993 року вбачається, що [PERSON] є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] \\а.с.14-15\\. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] \\а.с.8, 11\\ та син [PERSON] \\а.с.7, 10\\, які не заявляють свої права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 31 грудня 2014 року.

Outcome: approved