Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними угод про відчуження нерухомого майна. Свої позовної вимоги мотивує тим, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2013 року у справі № 444/2590/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2013 року, стягнуто з [PERSON] на його користь 230879,92 грн. боргу. Відділом державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції 6 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 41064177 та вживаються заходи по виконанню виконавчого листа Жовківського районного суду, Львівської області від 28 жовтня 2013 року. Однак в ході виконання вказаного рішення суду йому стало відомо, що [PERSON], незважаючи на ухвали Жовківського районного суду Львівської області про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, відчужив належне йому майно з метою зробити неможливим виконання рішення суду і таким чином ухилитися від сплати боргу. Так, ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 23 липня 2013 року з метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу був накладений арешт на нерухоме майно [PERSON]. Крім того, ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 10 вересня 2013 року у справі № 444/2590/13-ц за його позовом до [PERSON] про стягнення боргу з метою забезпечення позову був накладений арешт на майно відповідача. Станом на час накладення арештів [PERSON] на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS] та на праві спільної сумісної власності - квартира [ADDRESS]. Однак, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності [PERSON] на частку у квартирі [ADDRESS] припинено на підставі правочину про відчуження нерухомого майна, посвідченого нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О.Я., 30 липня 2013 року, тобто під час дії ухвали про забезпечення позову від 23 липня 2013 року по цивільній справі № 444/2206/13-ц. Крім того, право спільної сумісної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинено на підставі правочину про відчуження нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], 23 вересня 2013 року, тобто під час дії ухвали про забезпечення позову від 10 вересня 2013 року по цивільній справі № 444/2590/13-ц. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати недійсним правочин про відчуження квартири [ADDRESS], посвідчений нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Галань Ольгою Ярославівною 30 липня 2013 року та визнати недійсним правочин про відчуження квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 23 вересня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, значені в позовній заяві. Просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак, представник відповідачів в судовому засідання позов не визнав, з мотивування позивача не погоджується і вважає їх безпідставним та пояснив, що право власності [PERSON] на частку у квартирі [ADDRESS] припинено на підставі правочину про відчуження нерухомого майна, посвідченого нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області 30 липня 2013 року, оскільки в цей час не існувало будь-який заборон з приводу розпорядження його своїм майном. Під час укладення даного правочину в нотаріальній конторі перевірявся факт наявності заборон на майно, яке належить Відповідачу [PERSON]. Крім того, твердження позивача про те, що було накладено будь-яке забезпечення Жовківським районним судом Львівської області у зв'язку з розглядом цивільної справи № 444/2206/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу не відповідає дійсності, оскільки дана справа була закрита у зв'язку з поданою заявою [PERSON] про закриття справи. Також, зазначення позивачем у позовній заяв про те, що Жовківським районним судом Львівської області у справі № 444/2590/13-ц було зроблено забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру [ADDRESS] не відповідає дійсності, оскільки, як відомо, згідно з заявою позивача був накладений арешт на квартиру [ADDRESS]. Отже вважає, що мотивування позивача з приводу того, що на момент укладення правочинів, які він вважає, слід визнати недійсними в судовому порядку, є безпідставними і надуманим. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Відділ ДВС Жовківського РУЮ Бакум Н.М. в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності. Відділ представника ДВС Жовківського РУЮ. Покладається на думку суду. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Крім того в заяві вказує, що 23 вересня 2013 року до неї звернулась [PERSON] для посвідчення Договору дарування квартири [ADDRESS]. Проаналізувавши подані документи, перевіривши квартиру та Сторони Договору на відсутність обтяжень 23.09.2013 року нею було посвідчено Договір дарування вищевказаної квартири за реєстровим № 3659. Стосовно визнання посвідченого нею Договору дарування недійсним заперечує з огляду на те, що Договір дарування посвідчувався з дотриманням норм чинного законодавства. Третя особа Жовківська ДНК в судове засідання не з'явилась, однак, зав. Жовківською ДНК направила до суду лист у якому просить розглядати справу у відсутності представника Жовківської ДНК. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали даної справи та матеріали цивільних справ № 444/2206/13-ц, № 444/2590/13-ц, перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. З позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати недійсним правочин про відчуження квартири [ADDRESS], посвідчений нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Галань Ольгою Ярославівною 30 липня 2013 року та визнати недійсним правочин про відчуження квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 23 вересня 2013 року. Позивач посилається на те, що [PERSON], незважаючи на ухвали Жовківського районного суду Львівської області про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, відчужив належне йому майно з метою зробити неможливим виконання рішення суду і таким чином ухилитися від сплати боргу. Так, ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 23 липня 2013 року з метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу був накладений арешт на нерухоме майно [PERSON]. З матеріалів справи № 444/2206/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу вбачається, що ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 23.07.2014 року, за заявою позивача [PERSON], з метою забезпечення даного позову накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS] в еквівалентній сумі позовних вимог /а.с. 12 справи № 444/2206/13-ц/. Позивач [PERSON] в заяві про забезпечення позову вказував, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS] та на праві спільної сумісної власності - квартира [ADDRESS], у зв'язку з чим було накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак, як вбачається з копії свідоцтва на квартиру, квартира [ADDRESS], а не по [ADDRESS], на час винесення даної ухвали належала на праві приватної власності [PERSON] З постанови державного виконавця від 01.08.2013 року, яка знаходиться в матеріалах справи № 444/2206/13-ц /а.с. 34/ вбачається, що такою відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документи ту у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали № 444/2206/13-ц, виданої 23.07.2013 року Жовківським районним судом Львівської області про накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] та належить [PERSON]. А від так вбачається, що ухвала судді Жовківського районного суду Львівської області від 23.07.2014 рок про забезпечення позову не була виконана та арешти на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] та належить [PERSON] накладені не були. Крім того, ст. 154 ч. 6 ЦПК України передбачено, що, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. З матеріалів справи № 444/2206/13-ц вбачається, що ухвалою Жовківського районного суду від 19.08.2013 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу закрито за заявою позивача. Дана ухвала набрала законної сили. А від так, твердження позивача про те, що право власності [PERSON] на частку у квартирі [ADDRESS] припинено на підставі правочину про відчуження нерухомого майна, посвідченого нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О.Я., 30 липня 2013 року, тобто під час дії ухвали про забезпечення позову від 23 липня 2013 року по цивільній справі № 444/2206/13-ц, не відповідає дійсності. Крім того позивач посилається на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 10 вересня 2013 року у справі № 444/2590/13-ц за його позовом до [PERSON] про стягнення боргу з метою забезпечення позову був накладений арешт на майно відповідача. З ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 10 вересня 2013 року у справі № 444/2590/13-ц вбачається, що такою частково задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на майно належне [PERSON] в межах суми позовних вимог. Як вбачається з копії свідоцтва на квартиру, квартира [ADDRESS], на час винесення даної ухвали належала на праві приватної власності [PERSON]. Крім того, з Договору дарування квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 23 вересня 2013 року вбачається, що Договір дарування посвідчувався з дотриманням норм чинного законодавства та нотаріусом перевірено, що квартира під забороною (арештом), у заставі та в податковій заставі не перебуває, що підтверджується відповідними витягами, виданими приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]. А від так, твердження позивача про те, що право спільної сумісної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинено на підставі правочину про відчуження нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], 23 вересня 2013 року, тобто під час дії ухвали про забезпечення позову від 10 вересня 2013 року по цивільній справі № 444/2590/13-ц, не відповідає дійсності. Також , відповідно до ст. 15 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочинів недійсними позивач, в силу ст.10 ЦПК України, зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності кожного правочину. Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст.203 ЦК України. Проте ст.216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Як вбачається з оспорюваних договорів, позивач не стороною даних договорів. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі за недоведеністю.

Outcome: dismissed