Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.12.2013 року близько 20 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Саксаганського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що на праві приватної власності належить [PERSON]. Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2014 винною у вчиненні ДТП було визнано [PERSON] та притягнуто останню до адміністративної відповідальності. Згідно Довідки ДАІ, транспортні засоби учасників ДТП отримали механічні пошкодження, зокрема й автомобіль [NUMBER].. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 18869,23 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження у розмірі 800, грн. та судові витрати. Представник позивача в судове не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10.12.2013 року близько 20 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Саксаганського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що на праві приватної власності належить [PERSON]. Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2014 винною у вчиненні ДТП було визнано [PERSON] та притягнуто останню до адміністративної відповідальності. Згідно Довідки ДАІ, транспортні засоби учасників ДТП отримали механічні пошкодження, зокрема й автомобіль [NUMBER].. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 18869,23 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження у розмірі 800, грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 18869,23 грн. та вартість проведеного автотоварознавчого дослідження у розмірі 800, грн., що разом становить 19669,23 грн. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України позивачу підлягають відшкодуванню відповідачем, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial