Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, де просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою (кадастровий номер - 3510300000:13:532:0004) по [ADDRESS], шляхом зобов'язання Олександрійського управління з експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» від'єднати та демонтувати газопровід низького тиску до будинку по [ADDRESS], який проходить через земельну ділянку по [ADDRESS]; витрати по від'єднанню та демонтажу газопроводу покласти на [PERSON]; стягнути на їх користь з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; стягнути з [PERSON] сплачений ними судовий збір в розмірі 352,20 грн.. Позов мотивує тим, що йому та його дружині належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідач являється їх сусідом, який є власником будинку за адресою: [ADDRESS]. Під час здійснення газифікації свого будинку у 2005 році, [PERSON] звернувся до них з проханням здійснити урізку та провести газопровід низького тиску до його будинку через їх садибу, мотивуючи тим, що у нього немає грошей для проведення газопроводу через його земельну ділянку та пообіцяв протягом 1-2 років здійснити перенесення газопроводу на територію своєї садиби. Без їх письмової згоди, відповідач здійснив монтаж та підключення газопроводу до свого будинку через їх земельну ділянку. Після обумовленого строку [PERSON] не здійснив перенесення газопроводу та на їх зауваження не реагує, їх добросусідські відносини зіпсувались. В Олександрійському УЕГГ позивачу [PERSON] надали фотокопію його письмової згоди на розміщення газопроводу, вважає, що така заява є недостовірною так, як підпис його дружини [PERSON] відсутній; в ній невірно вказано номер вуличного комітету, заява датована 19 липня 2005 року, тобто в той час, коли вони ще не являлися власниками будинку. За повідомленням голови вуличного комітету такої заяви від нього, а саме від [PERSON] не надходило та він її не реєстрував. Зазначають, що земельна ділянка по [ADDRESS] належить їм на праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.06.2013 року. Їх право володіння, користування земельною ділянкою та садибою порушено відповідачем, а згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не пов'язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Тим самим їм завдано моральної шкоди, яку оцінили в 10 000 грн. Оскільки монтаж, демонтаж, будівництво газопроводів здійснюється відповідними спеціалізованими організаціями згідно правил безпеки систем газопостачання України, обов'язок по від'єднанню та демонтажу газопроводу низького тиску, який побудований на їхній земельній ділянці має бути покладено на Олександрійське УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз», але з врахуванням того, що вищевказаний газопровід проведений до будинку [ADDRESS], власником якого є [PERSON] та саме через його дій відбулося порушення їх права власності на земельну ділянку, вважають, що обов'язок щодо відшкодування витрат пов'язаних з від'єднанням та демонтажем газопроводу має бути покладений на нього. Посилаючись на ст., ст. 319, 386, 1167 ЦК України, ч.2 ст.152, ч.2 ст.158 ЗК України просять їх вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в позові, при цьому [PERSON] зазначає, що він та його дружина за попередньою домовленістю з власницею будинку по [ADDRESS] користувались там земельною ділянкою ще до придбання будинку. У них склалися гарні стосунки з сусідом [PERSON]. В один з таких днів, коли він прийшов на садибу, то побачив там [PERSON], який вже встановив стойки для трубопроводу та на них були вже труби прокладені. 08.11.2005 року вони оформили договір купівлі - продажу будинку. Розмір їх земельної ділянки близько 10 соток, із них: шість соток займає огород, а 4 сотки будинок та місце для відпочинку, газопровід проходить десь по середині цих чотирьох соток, а від будинку - на відстані 2,5 м - 3 м, від сараю 3 м - 4 м.. Після того, як вони стали власниками будинку, вони домовились з [PERSON], що він через 1 - 2 роки перенесе газопровід з їх земельної ділянки. Але через деякий час стосунки їх погіршились, [PERSON] відмовився перенести газопровід та порекомендував їм звертатись до суду. Вони, як власники земельної ділянки, не мають можливості користуватись нею належним чином, так як газопровід сусіда, який проходить через їх земельну ділянку перешкоджає їм збудувати там гараж, а тому вони навіть посварились з дочкою та зятем, також вони вимушені постійно обходити стояки, які вкопані на їх земельній ділянці та не бажають, щоб по їх земельній ділянці проходив газопровід сусіда. Представник позивача [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини та доводи викладені в позові. Позивач [PERSON], пояснила, що згодна з тим, що сказав чоловік. [PERSON] позов не визнає, але згоден звільнити земельну ділянку, яка належить позивачам, від газопроводу, який проведений до його будинку, пояснивши, що в 2005 році, коли йому давали згоду на проведення через земельну ділянку по [ADDRESS] газопроводу, він вважав, що [PERSON] є власниками цього будинку. На теперішній час, коли по справі було оголошено перерву, до нього виїжджали працівники Олександрійського УЕГГ і подивились все на місці, вони встановили, що його газопровід, який проходить через земельну ділянку позивачів, можна перенести на його земельну ділянку, розрахували, що для цього потрібно близько 5 000 грн., але у нього зараз немає таких грошових коштів. Представник відповідача, зазначив, що він завжди за добросусідські відносини. [PERSON] вступив в кооператив, заплатив відповідні кошти, йому розробили відповідну документацію на газифікацію його будинку, погодив її з попередньою власницею [PERSON], потім приїхала спеціалізована організація, яка провела газ. Вважає, що [PERSON] перешкод позивачам в користуванні земельною ділянкою не чинить, так як його документи оформлені належним чином. Представник відповідача, а саме ВАТ «Кіровоградгаз» позовні вимоги не визнає в повному обсязі, пояснивши, що газопровід від основної труби до будинку [PERSON] є власністю останнього. Перед тим як розробити технічну документацію, їм як підрядній організації, надається ряд документів, потім їх працівники виїжджають на місце і узгоджують з власниками як провести газопровід. А виконання робіт з від'єднання та демонтажу газопроводу низького тиску (дворових газопроводів) проводиться спеціалізованими організаціями з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 01 жовтня 1997 року № 254, а оскільки ВАТ «Кіровоградгаз» не займає монопольне становище у здійсненні таких робіт, тому він не вбачає підстав для задоволення позову в частині щодо зобов'язання їх організації здійснити від'єднання та демонтаж газопроводу. Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступне. 08 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Згідно п. 1 цього договору житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка підлягає оформленню покупцями у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст.120 ЗК України (в редакції, яка діяла станом на листопад 2005 року) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди. Частиною 4 цієї ж статті Кодексу встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається частками осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Крім того, відповідно до ст. 377 ЦК України ( в редакції, яка діяла станом на листопад 2005 року) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. З матеріалів справи, пояснень сторін та їх представників встановлено, що по земельній ділянці, яка належить позивачам на праві спільної часткової власності, проходить газопровід низького тиску до будинку [ADDRESS], який є власністю [PERSON]. Відповідач [PERSON] та його представник посилаються на те, що даний газопровід правомірно був проведений по земельній ділянці по [ADDRESS], так як надавались всі відповідні документи для розроблення проекту щодо газифікації будинку, який належить на праві власності [PERSON], в тому числі і дозвіл - заява від [PERSON]. В той же час, при дослідженні матеріалів справи та з пояснень осіб, які приймають участь у справі, було встановлено, що на липень 2005 року [PERSON] не являвся власником жилого будинку по [ADDRESS], інших заяв чи дозволів від попередньої власниці будинку по [ADDRESS] в матеріалах справи немає, а тому доводи відповідача, що він надав всі належні документи для розробки проекту щодо газифікації його будинку - безпідставні. Згідно ст.125 ЗК України права на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно свідоцтв про право власності від 04.06.2013 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, тобто по 1/2 частці кожному (а.с.49, 50). Позивачі в судовому засіданні пояснили, що враховуючи їх добросусідські відносини з [PERSON] та його матеріальний стан вони домовились з ним, що він протягом 1-2 років здійснить перенесення газопроводу, який проходить через їх земельну ділянку. Але потім їх стосунки погіршились та [PERSON] відмовляється це зробити в добровільному порядку, а вони не мають змоги належним чином користуватись своєю земельною ділянкою, право власності на яку вони оформили в червні 2013 року, не можуть побудувати гараж, не можуть планувати на ній те, що вважають за обхідне, бо там проходить газопровід до будинку [PERSON], який є його власністю. Згідно з частиною 1 статті 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудови, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Позивачі, будучи власниками земельної ділянки з 04.06.2013 року, не надавали дозволу [PERSON] на будівництво на своїй ділянці газопроводу та просять суд усунути перешкоди в порушенні їх прав на землю. Враховуючи приписи ч.1 ст.321, ст. 391 ЦК України, відповідно до яких право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні; власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, судом встановлено, що газопровід низького тиску до будинку по [ADDRESS] проходить через земельну ділянку позивачів, яка належить їм на праві спільної часткової власності; будь - яких дозволів позивачі на встановлення та проведення газопроводу не надавали; будь - якого обґрунтування правомірності знаходження вказаного газопроводу відповідача [PERSON] на земельній ділянці позивачів з посиланням на норми чинного законодавства, відповідач не наддав, а тому на підставі викладеного, суд. Враховуючи думку відповідача. який погоджується з тим, що газопровід треба перенести на його земельну ділянку, але посилається на відсутність грошових коштів, вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод в користування земельною ділянкою шляхом від'єднання та демонтажу газопроводу низького тиску, який проходить до будинку [ADDRESS] - необхідно задовольнити. При цьому, суд приймає до уваги те, що виконання робіт з від'єднання та демонтажу газопроводу низького тиску (дворових газопроводів) проводиться спеціалізованими організаціями з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 01 жовтня 1997 року № 254. Відповідно до п.3.9 та п.3.1 даних правил будівництво об'єктів газопостачання повинно здійснюватись спеціалізованими будівельно-монтажними організаціями, які одержали в установленому порядку дозвіл органів Держнаглядохоронпраці на виконання робіт із спорудження систем газопостачання і зареєстровані в цих органах за місцем виконання робіт; допускається виконання робіт із будівництва систем і об'єктів газопостачання іншими підприємствами за наявності в них дозволу, одержаного в установленому порядку, за умови реєстрації в місцевих органах Держнаглядохоронпраці. Як було зазначено представником ВАТ «Кіровоградгаз» в м.Олександрії та Олександрійському районі є ряд таких спеціалізованих організацій, а тому суд вважає, що відповідачу необхідно залучити спеціалізовану організацію на свій власний розсуд для від'єднання та демонтажу газопроводу, оскільки йому це необхідно зробити за рахунок своїх власних коштів, а вартість таких послуг в різних організаціях може суттєво різнитись, а тому в позовних вимогах до ВАТ «Кіровоградгаз» необхідно відмовити. Суд вважає, що є недоведеним позивачами факт заподіяння їм, діями відповідача моральної шкоди, а тому в цій частині позовних вимог відмовляє. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача підлягають частковому стягненню сплачені позивачами і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору, а саме по 57,35 грн., кожному.

Outcome: partial