Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла 05 лютого 2014 року, оскільки належним чином воно не оформлено. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 липня 2005 року квартира [ADDRESS] належить: [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 12.02.2018 року, [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON]. 03 вересня 1976 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], свідченням чого є свідоцтво про одруження серії 1-ФП № 067517. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЕА № 436308, [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] 08 березня 2007 року, чоловік позивачки, [PERSON] помер, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії 1-ФП № 050166. 05 лютого 2014 року померла [PERSON], свідченням чого є свідоцтво про смерть серії І-ФП № 194282. Відповідно до довідки з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» житлово-експлуатаційна контора № 11 від 31.05.2016 року за вих.. № 2155, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 26.11.1991 року разом з [PERSON], яка була зареєстрована з 12.11.1985 року по день смерті 05.02.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями її майна були внук [PERSON] син позивачки, який написав заяву про відмову у прийнятті спадщини. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованого 30.11.2017 р. квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 07.07.2005 року, виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради. 05 серпня 2014 року позивач подала до другої Миколаївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Однак, державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] 12.02.2018 року за № 359/02-31 надано розяснення, відповідно до якого позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею не надані документи, які підтверджують право на спадкування після смерті [PERSON], а підпис [PERSON] на заяві про відмову від прийняття спадщини не завірений нотаріально та заява оформлена належним чином від [PERSON] станом на 12.02.2018 року до нотаріальної контори не надходила. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 333/2014 до майна померлої 05 лютого 2014 року [PERSON]. Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності з ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю до часу відкриття спадщини не менш як пять років. Позивач прописана та проживає у [INFO] з 26.11.1991 року. На протязі 23 років вона мешкала разом з спадкодавцем, несла витрати по утриманню житла та [PERSON], забезпечувала продуктами харчування, здійснювала догляд та лікування останньої. Після смерті [PERSON] позивач здійснила її поховання. Таким чином позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину у встановленому порядку, відсутні. Позивач, у відповідності з вимогами ст. 1269 Цивільного кодексу України, подала до другої Миколаївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія спадкової справи до майна померлої 05 лютого 2014 року [PERSON]. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved