Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за депозитним договором, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними; стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу за договором № 1000010406 «Про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014р.» у розмірі 400000,0 доларів США, посилаючись на такі обставини. 22.09.2014 року між позивачем та ПАТ «Імексбанк» укладений договір № 1000010406 (Про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014р.». Сума вкладу за вказаним договором складала 500000,0 доларів США. 23.02.2015 року на підставі п 8.1.4. та п 6.4.1. договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014р. позивачем направлено повідомлення до відповідача про дострокове припинення договору № 1000010406 та вимогу про повернення суми вкладу та процентів за депозитним договором. Втім, банком зазначені кошти у повному обсязі не повернуті та на вкладному рахунку № [NUMBER]/[NUMBER] залишається 400000,0 доларів США, які належать позивачу. У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами. Відповідач у судове засідання не з'явився неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, представник якого не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Відповідно до раніше поданих заперечень позовні вимоги банк не визнав, просив відмовити у їхньому задоволенні з огляду на те, що з 26.01.2015 року банк було віднесено до категорії неплатоспроможних та з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, а отже, задоволення вимог позивача призведе до порушення порядку задоволення вимог кредиторів. В судове засідання з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів, пояснень сторін, їх представників. 22.09.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» укладений договір № 1000010406 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року. Сума вкладу за вказаним договором складала 500000,0 доларів США та була зарахована на вкладний рахунок № [NUMBER]/[NUMBER], що підтверджується квитанцією, виданою ПАТ «Імексбанк» 22.09.2014 року, копія якої додана до матеріалів позовної заяви. 23.02.2015 року на підставі п 8.1.4. та п 6.4.1. договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року позивачем направлено повідомлення до ПАТ «Імексбанк» про дострокове припинення договору № 1000010406 «Про приєднання публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014р.» та вимогу про повернення суми вкладу та процентів за договором, яку відповідач отримав 26 лютого 2015 року, як це вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи. На сьогоднішній день на вкладному рахунку позивача № [NUMBER]/[NUMBER] залишається 400000,0 доларів США, що підтверджується квитанцією, виданою Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» 27.01.2015 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Згідно п.8.1.4 депозитного договору вкладник має право достроково припинити договір з письмовим повідомленням банку за 31 календарний день. Таким чином, враховуючи, що банком отримано таку вимогу 26 лютого 2015 року, обов'язок з повернення вкладу виник у відповідача 30 березня 2015 року, тобто вже під час дії в банку тимчасової адміністрації. Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Таким чином, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. За правилом п. 6 ч.1 ст. 2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунка вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (ч. 6 ст. 36 Закону). Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. На підставі постанови Правління НБУ від 26 січня 2015 року № 50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26 січня 2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27 січня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ІМЕКСБАНК». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці, з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 84 дію тимчасової адміністрації у ПАТ «ІМЕКСБАНК» продовжено до 26 травня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 травня 2015 року № 105 на підставі постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку Северина Ю.П. строком на 1 рік - з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року включно. Таким чином, у зв'язку із прийняттям 26 січня 2015 року рішення про введення в ПАТ «ІМЕКСБАНК» тимчасової адміністрації вимоги позивача, який є вкладником банку, про стягнення суми банківського вкладу не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм закону. Судом враховано, що ПАТ «ІМЕКСБАНК» віднесено до неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення банком операцій за рахунками власних клієнтів. Крім того, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, у зв'язку із чим вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed