Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] , будучи його колишньою дружиною та його син [PERSON] зареєстровані в будинку за адресою [ADDRESS] , який належить позивачу на праві приватної власності. Однак з 2009 року відповідачі за адресою реєстрації не проживають, жодних стосунків позивач з відповідачами не підтримує, тому позивач просить суд визнати даних осіб такими, що втратили право користування житлом, оскільки це чинить йому перешкоди в розпорядженні своєю власністю. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте надав до суду заяву про слухання справи без її участі, на позовних вимогах наполягав. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, проте надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з положенням ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено наступне: житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується копією договору дарування. З довідок про реєстрацію особи, виданої Северинівською сільською радою Іванівського району Одеської області, вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , однак з 2009 року по теперішній час там не проживає [PERSON] , а з 2011 року [PERSON] , дані встановлено на підставі довідки про встановлення місця проживання відповідача та відповідачами не оспорювалося. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача. Згідно зі ст.71 ЖК України, при відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Право членів сім`ї власника будинку користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Із припиненням права власності особи або втратою статусу члена сім`ї власника втрачається й право користування жилим приміщенням у цієї особи. На теперішній час відповідач [PERSON] не є членом сім`ї власник будинку, а відповідач [PERSON] є його сином, що сторонами підтверджено та не оспорювалося, при цьому відповідачі визнали, що вони не проживають за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, оскільки проживають за іншою адресою, що також підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] , тому в судовому засіданні знайшли підтвердженні обставини, на які посилався позивач, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами, які прилучені до матеріалів справи, у відповідності до ст.72 ЖК України згідно якої в судовому порядку особа може бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 12,13,81 ЦПК України.

Outcome: approved