Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що він є наймачем квартири [ADDRESS], яка на підставі виписки із протоколу засідання комісії по обміну житловою площею №33 від 17.08.1988 року була надана його батькові [PERSON]. На теперішній час окрім позивача в квартирі також зареєстровані його донька [PERSON] та колишня дружина [PERSON], які з 2002 року не проживають у даній квартирі без поважних причин, їх речі у квартирі відсутні, перешкод у проживанні та користуванні житлом позивач їм не чинив, у зв'язку з чим просив суд визнати їх такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням. Відповідачі проти позову заперечували та звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про вселення їх в квартиру [ADDRESS] з тих підстав, що причини їх непроживання у вказаній квартирі є поважними. Так, відповідач перешкоджав у проживанні своїй доньці [PERSON], яка неодноразово заселялася в квартиру та проживала разом з батьком, однак його співмешканка виганяла її з дому та створювала умови, за яких проживання в квартирі було неможливим. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] наполягала на тому, що спірна квартира є її єдиним житлом, однак проживати в ній вона не змогла через психологічний тиск з боку колишнього чоловіка [PERSON], шлюб з яким було розірвано ще у 2002 році. У судовому засіданні сторони надали пояснення, викладені у позовних заявах та кожен наполягав на своїх заявлених позовних вимогах. Вислухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає як основний, так і зустрічний позови такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], яка на підставі виписки із протоколу засідання комісії по обміну житловою площею №33 від 17.08.1988 року була надана його батькові [PERSON]. На теперішній час в квартирі зареєстровані: [PERSON], його донька [PERSON] та колишня дружина [PERSON]. В ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт непроживання [PERSON] в даній квартирі з 2002 року, тобто з моменту розпаду сім'ї та розірвання шлюбу. Причин, які б свідчили про поважність її непроживання у спірній квартирі, суд не вбачає, у зв'язку з чим вважає визнати її такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням та відмовити їй у позовних вимогах про вселення в спірну квартиру. В той же час судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не втратила родинний зв'язок з батьком, періодично проживаючи в даній квартирі, однак через непорозуміння та сімейні стосунки неодноразово виселялася з даної квартири, що свідчить про її періодичне користування житлом та проявом до нього інтересу. Іншого житла [PERSON] не має. З цих підстав суд вважає зустрічний позов задовольнити частково та вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Витрати по справі суд вважає віднести на рахунок сторін.

Outcome: partial