Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Державної казначейської служби України про стягнення за рахунок державного бюджету завданої діями ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві майнової шкоди в розмірі 572892 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.07.2007 р. державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Півторацьким С.О. під час виконання рішення суду про виселення з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було накладено арешт на майно, що знаходилось в квартирі, при цьому воно було описане та передано на відповідальне зберігання [PERSON] На момент звернення до суду місцезнаходження арештованого та вилученого під час виконання рішення суду майна не відомо, а будь-які спроби дізнатися, де знаходиться зазначене майно, не дали результату, на звернення про надання інформації щодо місцезнаходження майна, державні виконавці відмовляються її надати, оскільки виконавче провадження було знищено. Посилаючись на положення ст. 1173 ЦК України позивач просить стягнути за рахунок державного бюджету шкоду завдану діями ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві під час виконання рішення суду, що становить 572892 гривні і відповідає вартості вилученого майна. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій працівників відділу державної виконавчої служби під час виконання рішення суду було втрачено його майно на суму 572892 гривні, що завдало йому значних збитків і місцезнаходження зазначеного майна встановити не можливо, в зв»язку з чим він просить стягнути завдані йому збитки за рахунок коштів державного бюджету. Представник Голосіївського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві в судове засідання не з»явився, надавши відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позову просить відмовити в зв»язку з його необґрунтованістю, оскільки відповідальність за збереження майна, переданого на відповідальне зберігання в ході виконавчого провадження, несе особа, якій воно передано на зберігання. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2008 р. державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві (Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві) Півторацьким С.О. складено акт опису й арешту майна під час виконання рішення суду щодо виселення [PERSON] з усіма проживаючими членами сім»ї з квартири [ADDRESS] без надання іншого житла. Відповідно до Акту опису й арешту зазначене майно передано на відповідальне зберігання [PERSON] Відповідальна особа попереджена про кримінальну відповідальність або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. В грудні 2017 р. позивач звернувся до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві з заявою про надання йому інформації щодо місця реєстрації [PERSON] та місцезнаходження вилученого майна, однак відповідь не отримав, оскільки виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюжету шкоду, завдану неправомірними діями Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ під час виконання судового рішення, посилаючись на положення ст. 1173 ЦК України. Положення ст.ст.1173, 1174 ЦК України регулюють підстави та порядок відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Зазначена шкода відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів або посадових осіб. Тобто, сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв»язку з прийняттям зазначеними суб»єктами незаконних рішень, учинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених чинним законодавством. Обов»язковою передумовою для застосування цивільної відповідальності у вигляді відшкодування матеріальної шкоди, передбаченою нормами ст.ст.1166, 1172, 1173, 1174 ЦК України є протиправність дій, рішення або бездіяльності органів або посадових осіб органів державної влади. Дії, рішення або бездіяльність посадових осіб уважається правомірними, поки не встановлено протилежного у визначеному чинним законодавством порядку. Дії, рішення чи бездіяльність органів державної влади можуть бути оскаржені та визнані неправомірними в судовому порядку. Позивач з зазначеними вимогами, а саме щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Півторацького С.О. під час виконання судового рішення, до суду не звертався, натомість звернувся до суду з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої його неправомірними діями під час виконання рішення суду і здійснення опису й арешту майна та передачу його на відповідальне зберігання. Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що майна позивача було втрачено саме внаслідок неправомірних дій державного виконавця під час виконання рішення суду, на що позивач посилається як на підставу звернення до суду. Дії державного виконавця не були визнані незаконними у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку. Враховуючи викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню в зв»язку з їх недоведеністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв»язку з відмовою у задоволенні позову компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed