Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання поруки припиненою посилаючись на те, що 27.04.2007 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0101/07/01-CL, згідно умов якого була відкрита кредитна лінія в сумі 350000 доларів США, відсоткова ставка за яким складала 13% річних. Додатковою угодою від 18.01.2008 року було внесено зміни до кредитного договору та збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитним коштами у гривні до 16% річних. Додатковою угодою від 13.11.2008 року було внесено зміни до кредитного договору та збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитним коштами у доларах США до 13,78% річних. Додатковою угодою від 18.11.2008 року було внесено зміни до кредитного договору та збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитним коштами у гривні до 26% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], 27.04.2007 року був укладений договір іпотеки, предметом якого стали будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] та договір поруки, відповідно до якого [PERSON] виступила поручителем. Враховуючи те, що банком була збільшена кредитна процентна ставка без згоди поручителя, що призвело до збільшення відповідальності поручителя, зобов'язання поручителя припинились. Тому просить суд визнати припиненими її зобов'язання за договором поруки від 27.04.2007 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить суд визнати припиненим зобов'язання [PERSON] за договором поруки від 27.04.2007 року. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з укладенням додаткових угод до кредитного договору обсяг зобов'язань поручителя не тільки не збільшився, а навіть зменшився на 5 678 грн. 35 коп., оскільки з наданих розрахунків заборгованості по процентам в гривнях без врахування додаткових угод та з врахуванням додаткових угод вбачається, що сума яка підлягає поверненню менша. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснено та матеріалів справи, 27.04.2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] був укладений договір кредиту на 350000 доларів США., процентна ставка 13%, з кінцевим терміном погашення 27.04.2014 року (а.с.6-7). До кредитного договору було укладено декілька додаткових угод. Так, додатковою угодою від 18.01.2008 року було викладено пункт п.1.1 та 1.3. кредитного договору було викладено в наступній редакції: «Банк надає позичальнику кредитні кошти в доларах США або у гривні, у формі кредитної лінії для споживчих потреб в сумі: 350000 доларів США та 2270000 гривень. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі: 13% річних в доларах США та 16 % річних в гривні (а.с.9). В подальшому, додатковою угодою до кредитного договору від 13.11.2008 пункт 1.3 кредитного договору було викладено в іншій редакції, відповідно до якої за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13,78 % річних в доларах США та 16 № річних в гривні (а.с.10). Додатковою угодою від 18.11.2008 року визначено, що за користування кредитними коштами в сумі 100 000 грн. встановлюється плата в розмірі 26 % річних в гривні (а.с.11). Додатковою угодою від 23.01.2009 року пункт 1.3 кредитного договору було викладено в іншій редакції, а саме: за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14,4 % річних (а.с.60). В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором від 27.04.2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] укладено договір поруки, у відповідності до якого [PERSON] поручається перед банком за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 27.04.2007 року: повернення кредиту в розмірі 350000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 27.04.2015 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13 % річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором (а.с.77). Пунктом 3.1. вказаного договору передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно вимог ст. 554 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Між сторонами 18.01.2008 року було укладено додаткову угоду до договору поруки, в якій було викладено п.1.1. договору поруки було викладено в новій редакції, а саме: [PERSON] поручається перед банком за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 27.04.2007 року: повернення кредиту в розмірі 350000 доларів США та 2270000 гривень, з кінцевим терміном повернення 27.04.2014 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13 % річних в доларах та 16 % річних в гривні і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором (а.с.78). Після цієї додаткової угоди ніяких додаткових угод до договору поруки не укладалося. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Згідно з укладеними між сторонами договорами, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» слід розуміти візування поручителем змін до основного договору та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителям додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін, наявність яких з матеріалів справи не вбачається. Укладаючи додаткову угоду до кредитного договору від 23.01.2009 року АКБ «Форум» та [PERSON] змінили умови кредитного договору, які були узгоджені з поручителем внаслідок укладання додаткової угоди до договору поруки від 18.01.2008 року. Отже, укладаючи додаткову угоду року до кредитного договору від 23.01.2009, якою було збільшено розмір відсоткової ставки до 14,4%, яку не було узгоджено з поручителем, банк фактично збільшив обсяг відповідальності поручителя без його згоди. На виконання вимог ст. 60 ЦПК України, відповідачем не надано доказів про наявність згоди поручителя на зімну відсоткової ставки з розрахунку 13 % річних в доларах та 16% річних в гривні до 14,4%, а тому суд приходить до висновку, що мала місце зміна зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, в зв'язку з чим порука припинилась з 29.01.2009 року. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Оскільки, ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, суд вважає за необхідне задовольнити позов позивача визнавши поруку припиненою. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved