Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів. Позивач вказує, що 04 березня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу на вимогу № 2630/18/144804. Згідно умов даного договору відповідач прийняв вклад у розмірі 190 000 грн.. Між тим, коли 14.03.2014 року позивач звернувся до банку з письмовою заявою про розірвання договору банківського вкладу, однак на даний час договір не розірваний та кошти не повернуті. Він вважає, що подібні дії відповідача порушують його права споживача послуг банку та його право власності на грошові кошти, що перебувають на депозиті На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору строкового банківського вкладу № 2630/18/144804 від 04.03.2014 р. в сумі 146 946 грн. 14 коп. з яких: 142 406 грн. 58 коп. - розмір вкладу на депозитний рахунок, 4 539 грн. 56 коп. - розмір несплачених відсотків. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином згідно поштових повідомлень. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 04 березня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу на вимогу № 2630/18/144804, за умовами якого банк прийняв від позивача кошти на депозитний рахунок у сумі 190 000 грн а.с.5-6 14.03.2014 року позивач звертався до банку з письмовою заявою про розірвання договору банківського вкладу, однак на даний час договір не розірваний та кошти не повернуті. а.с.9 Позивач вказує, що кошти йому потрібні у зв'язку з тяжкою хворобою його батька, що підтверджується довідкою КУ «Мелітопольського онкологічного диспансеру» Запорізької обласної ради від 19.08.2014 року про те, що його батько, [PERSON], 1953 року народження, знаходиться під наглядом даної установи. а.с.10 Згідно п. 1.8 частини №2 Договору, банк повертає вклад або частину вкладу та проценти вкладникові шляхом видачі готівкою вкладнику через касу банку або за заявою вкладника шляхом безготівкового перерахування на рахунок вкладника. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за договором відповідач згідно виписки по угоді 2630/18/144804 від 04.03.2014 року має заборгованість в загальному розмірі 146 946 грн. 14 коп. з яких: 142 406 грн. 58 коп. - розмір вкладу на депозитний рахунок, 4 539 грн. 56 коп. - розмір несплачених відсотків. а.с. 7-8 Згідно ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно п.2 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються даним законом належать ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). У відповідності до п.17 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Згідно ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно ч. 1,3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи вищевикладене, факт того, що на даний час в порушення умов договору та чинного законодавства відповідачем не повернуто позивачу на його вимогу грошові кошти, тому суд вважає за необхідне розірвати договір банківського вкладу та стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів внесених ним на депозитний рахунок та згідно ст.79, 88 ЦПК України судовий збір в сумі 1 469 грн. 46 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved