Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01 вересня 1979 року виконкомом Касьянівської сільської ради Володарського району Донецькій області, актовий запис № 17, посилаючись на припинення шлюбних відносин з [PERSON] через несумісність характерів та різних поглядів на життя. З травня 2013 року проживають окремо, позивач утворив нову родину. Вважає збереження сімї не можливе, просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, місце і час розгляду справи, що дає суду право розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у заочному порядку, в порядку ст. 197 ЦПК України на підставі наявних у справі доказах у відсутність не зявившихся сторін. Дослідивши позовну заяву, письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1979 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Зміївським районним відділом РАЦС Головного ТУЮ у Харківській області від 27.05.2016 року, актовий запис № 17. З довідки з місця проживання від 14.06.2016 року, виданої Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [INFO] зі сторонньою особою [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, позивач та відповідачка більше трьох років проживають окремо, позивач утворив нову родину, у звязку з чим збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам одного з подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], крім того, неявка відповідачки до судового засідання, не надання нею заперечень щодо позову свідчить про її байдужість щодо збереження шлюбу, а тому суд вважає, що його розірвання не буде суперечить закону та не порушить законних прав та свобод осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved