overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 15 березня 2002 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. В теперішній час вони з відповідачкою однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заяви з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 15 березня 2002 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №147. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, в теперішній час сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 16 жовтня 2009 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З жовтня 2011 року вони з відповідачкою однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заяви з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 16 жовтня 2009 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №970. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з жовтня 2011 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 17.02.2012 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Тривалий час спільне господарство не ведуть, будь-яких стосунків не підтримують. Фактично сімейні відносини були припинені з грудня 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 17.02.2012 року між сторонами міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського місьрайонного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 71 /а.с. 6/. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Відповідачка неодноразово застосовувала до дітей фізичну силу та проявляла неповагу. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2014 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони на теперішній час не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 18 вересня 1999 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З жовтня 2013 року вони з відповідачкою однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 18 вересня 1999 року між сторонами Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №37. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з жовтня 2013 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 22.04.1995 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя сторони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час спільне господарство не ведуть, будь-яких стосунків не підтримують. Фактично сімейні відносини були припинені з червня 2008 року. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 22.04.1995 року між сторонами міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 312 /а.с. 6/. Від спільного життя сторони не мають неповнолітніх дітей. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2008 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони на теперішній час не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, як інваліда І групи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь держави судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 24.01.2009 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Тривалий час спільне господарство не ведуть, будь-яких стосунків не підтримують. З серпня 2014 року фактично сімейні відносини припинені. Дитина на теперішній час проживає разом з позивачем. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 24.04.2009 року між сторонами виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 06 /а.с. 7/. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2014 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони на теперішній час не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 24 березня 2007 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З грудня 2012 року вони з відповідачкою однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заяви з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 24 березня 2007 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №167. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з грудня 2012 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 24 червня 1995 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З грудня 2013 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинили подружні відносини. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 24 червня 1995 року між сторонами міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №533. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з грудня 2013 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved