Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] в. м Нікополі Дніпропетровської області, ? частина якої належить йому на підставі договору дарування, посвідченого 30 грудня 2009 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1756. Інша ? частина даної квартири належить йому на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2009 року, виданого Комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради. Однак оригінал правовстановлюючого документу, зокрема дубліката свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2009 року було втрачено, у зв'язку з чим, рішенням державного реєстратора від 30 червня 2016 року № 30243537 позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на належну йому частину квартири. Отримати дублікат зазначеного правовстановлюючого документа не представляється можливим, оскільки він вже видавався у 2009 році, а повторно видати дублікат того самого документу неможливо. Враховуючи наведені обставини [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на ? частину квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.15). Відповідач з позовом ознайомлений, в судове засідання представник відповідача не зявився, від нього надійшла заява про слухання справи без участі представника Нікопольської міської ради (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом, [PERSON]на праві власності належить квартира [ADDRESS] в. м Нікополі Дніпропетровської області, ? частина якої належить йому на підставі договору дарування, посвідченого 30 грудня 2009 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1756 (а.с.8). Інша ? частина даної квартири належить йому на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2009 року, виданого Комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради. 23 червня 2016 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно, з метою проведення державної реєстрації на належну йому частину квартири відповідно до вимог чинного законодавства. Однак, рішенням державного реєстратора [PERSON] від 30 червня 2016 року №\~30243537 позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності, у зв'язку з тим, що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме дубліката свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2009 року (а.с.11). Проте, отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2009 року, виданого Комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради не представляється можливим, оскільки він вже видавався у 2009 році, а повторна видача дубліката того ж самого документу діючим законодавством не передбачена. У суду не викликає сумніву той факт, що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON], оскільки дані обставини підтверджуються довідкою КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації » № 1063 від 17 червня 2016 року (а.с.6). З урахуванням викладених обставин, суд вважає доцільним визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], задовольнивши тим самим вимоги позивача.

Outcome: approved