Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.05.2015 року він рухався між населеними пунктами Гряда-Дорошів на своєму автомобілі Джилі СК, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Йому було необхідно здійснити поворот праворуч, зїхати з автодороги на грунтову дорогу. Вказав, що при здійсненні повороту праворуч він помітив автомобіль ГАЗ 2410 з номерним знаком Е5565ІН, який стояв на повороті з автодороги на грунтову дорогу, виконати поворот він не зміг, оскільки вказаний автомобіль ГАЗ 2410 перешкоджав у завершенні маневру. Зазначив, що він зупинився на обочині, для того, щоб автомобіль ГАЗ 2410 продовжив рух, однак помітив, що на вказаному автомобілі ГАЗ 2410 увімкнулися ліхтарі заднього ходу, і даний транспортний засіб почав здійснювати рух заднім ходом. Вказав, що він в свою чергу почав йому подавати звукові сигнали, оскільки автомобіль ГАЗ 2410 прямував заднім ходом до місця, де знаходився його автомобіль, проте водій автомобіля ГАЗ 2410 на сигнали жодним чином не відреагував. Зазначив, що автомобіль ГАЗ 2410, рухаючись заднім ходом, вчинив ДТП - зіткнувся з його автомобілем, пошкодивши його передню частину. Вказав, що за кермом автомобіля ГАЗ 2410 знаходився [PERSON]. Зауважив, що оскільки у даному ДТП були відсутні травмовані (загиблі) люди, водії-учасники ДТП дійшли згоди щодо всіх обставин її скоєння (установлені винні особи в скоєнні ДТП та потерпілі), а також у водіїв-учасників ДТП були відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було вирішено скласти Європротокол. Повідомив, що водій автомобіля ГАЗ 2410 [PERSON] свою вину визнав. Вказав, що він в свою чергу звернувся до автосервісу, щоб провели ремонт його автомобіля, вартість відновлюваних робіт становить 16926 грн. 36 коп. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму завданої шкоди у розмірі 16 926,36 грн. та судові витрати. Позивач у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні повністю. Вказав, що суму завданої шкоди повинна сплатити позивачу страхова компанія. Визнав свою вину у вчиненні ДТП 10.05.2015 року за участі автомобіля Джилі СК, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], та автомобіля ГАЗ 2410 з номерним знаком Е5565ІН. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 12.05.2015 року вбачається, що позивач повідомляв НАСК «Оранта» про ДТП, яка відбулася 10.05.2015 року. З протоколу огляду транспортного засобу від 12.05.2015 року вбачається, що встановлено пошкодження, нанесені автомобілю [NUMBER] внаслідок ДТП. З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 10.05.2015 року вбачається, що 10.05.2015 року відбулася ДТП за участю автомобілів позивача та відповідача. З калькуляції № КА-0000003 від 01.09.2015 року вбачається, що вартість робіт по автомобілю [NUMBER] складає 16926,36 грн. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідач в судовому засіданні визнав факт вчинення ним ДТП, внаслідок якої він пошкодив автомобіль Джилі, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], що належить позивачу. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992р. Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України від 08 липня 1994р., від 30 вересня 1994р., від 25 травня 1998р., від 24 жовтня 2003р.), шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Верховний суд України в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15 висловив наступну правову позицію. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач просив стягнути з відповідача суму завданої шкоди у розмірі 16\~926 грн. 36 коп. З калькуляції № КА-0000003 від 01.09.2015 року вбачається, що вартість робіт по автомобілю [NUMBER] складає 16926,36 грн. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved