Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Вінницягазбудсервіс» про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.02.2008 року [PERSON], та відповідачем було укладено договір оренди трактора «Беларусь» 1025, 2006 року випуску, відповідно до якого вказаний транспортний засіб було передано відповідачеві. 12.05.2009 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу вказаного трактора, що підтверджується біржовою угодою та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення транспортного засобу, однак останній, в порушення вимог ст.ст. 317, 321 ЦК України, транспортний засіб не повернув. Тому позивач змушений був звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, проте представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник третьої особи ВАТ «Борекс» в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, проте подав до суду заяву в якій провив розгляд справи проводити без його участі. Третя особа [PERSON] не з'явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 01.02.2008 року між [PERSON], та ПАТ «Вінницягазбудсервіс» було укладено договір оренди трактора «Беларусь» 1025, 2006 року випуску, відповідно до якого вказаний транспортний засіб було передано відповідачеві (а.с. 60). 12.05.2009 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу вказаного трактора, що підтверджується біржовою угодою та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 58-59). На вимогу позивача щодо повернення транспортного засобу, відповідач не реагує. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України визначено право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави ним заволоділа. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, з'ясувавши усі обставини у справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем, при подачі позову до суду, судовий збір було сплачено не у повному обсязі. Тому, враховуючи те, що ціна позову складає 120000,00 грн., з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 956,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved