Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1470. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, з літа 2018 року сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим просить ухвалити рішення про розірвання їх шлюбу. Крім того просив визначити місце проживання дітей разом із ним, мотивуючи це тим, що він (на відміну від відповідача) має достатній та стабільний заробіток, гарні побутові умови, не має шкідливих звичок. Крім того, поведінка відповідача іноді є безвідповідальною. Також просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2019 року позовні вимоги було роз`єднано. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.12.2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Ірпінської міської ради про визначення місця проживання дітей було направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. 21.08.2020 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі, оскільки вважає, що відсутні підстави та докази того, що вона неналежним чином виконує свої батьківськи обов`язки по вихованню спільних дітей. Зазначила, що вона працевлаштована, отримує стабільний дохід та має можливість фінансово забезпечувати всіх своїх дітей належним чином. В судовому засіданні 21.08.2020 року судом залучено до участі у справі Службу у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації. 20.01.2021 року від представника служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей, в якому вважають за недоцільне змінювати місце проживання дітей та рекомендують відмовити позивача у задоволенні його позовних вимог. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, дійшов наступних висновків. 18.11.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1470. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що малолітні діти проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей від 30.12.2020 року, складеного працівниками Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як органом опіки та піклування, у квартирі [ADDRESS] постійно проживають відповідачка та її малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У квартирі створені необхідні умови для всебічного розвитку, навчання, виховання та проживання дітей. З даного висновку вбачається, що на даний час малолітні діти навчається в школі І-ІІІ ступенів № 285 Оболонського району м. Києва, мати дитини підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та інші заходи. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. За приписами статті 161 СК України. якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З метою з`ясування особистої прихильності дітей до батьків та їх позиції з приводу спірних питань, що вирішуються судом у даному провадження, в судовому засіданні проведено опитування малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . З їх пояснень встановлено, що вони проживають разом з матір`ю - відповідачем у справі. В подальшому місце проживання змінювати не бажають. З батьком спілкуються регулярно. Звертаючись до суду з позовом про визначення місця проживання дітей, позивач вказує на те, що мати дітей постійно зникає у невідоме місце та на невідомий строк, не працевлаштована та не має можливості належним чином утримувати їх спільних дітей. При цьому, посилається на те, що відповідач двічі залишала дітей з батьком в 2018-2019 році, що свідчить про її безвідповідальне ставлення до виконання материнських обов`язків. Доказів того, що такі дії відповідача мають систематичний характер, що призводить до завдання шкоди інтересам дітей матеріали справи не містять. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні даної справи суд вважає доцільним звернутись до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дітей визначається за згодою батьків. Спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини у випадку відсутності такої згоди між батьками вирішується органом опіки та піклування або судом (ст.161 СК України). Аналіз вказаних положень національного законодавства вказує на те, що втручання суду у вирішення питання щодо місця проживання дитини має відбуватись у крайніх випадках, за наявності спору між батьками, задля сторонньої оцінки обставин, що визначені ч.2 ст.161 СК України. Оцінюючи доводи позивача, а також всі зібрані у справі докази, враховуючи позицію опитаних дітей, які на момент вирішення справи проживають з матір`ю і не бажають змінювати це, а також висновок Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації щодо недоцільності визначення місця проживання дітей з батьком, суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити. З викладеного,

Outcome: dismissed