Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогою поділити особові рахунки з оплати житлово-комунальних послуг та інших платежів, посилаючись на те, що він та відповідачі є співвласниками [ADDRESS]. Вказував, що на протязі тривалого часу він оплачує комунальні платежі на вказану квартиру за відповідачів, які натомість нехтують своїми обов'язками щодо проведення оплати за належну їм частку [ADDRESS]. При цьому у добровільному порядку укласти договір про поділ витрат на комунальні платежі між сторонами по справі не вдалось. На підставі переліченого [PERSON] порушує перед судом питання проведення поділу особових рахунків між співвласниками вказаної квартири. На підставі переліченого просив суд поділити особові рахунки між ним та відповідачами відповідно до часток у праві власності по оплаті витрат по утриманню вказаної [ADDRESS], а саме: по оплаті за теплову енергію (опалення), газове постачання, вивезення побутових відходів, квартирну плату, електроенергію, постачання води. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, надавши пояснення суду аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, тому просив задовольнити позов повністю. Представники ЖКП «Азовжитлокомплекс» до суду не з'явились повторно за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились за невідомих суду причин повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не надавши суду заяв про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановлячи заочне рішення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд за матеріалами справи встановив, що [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 43,5 кв. м. та загальною площею 62,6 кв. м., належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] в частці 8/15 (16/30), [PERSON] в частці 7/30 та [PERSON] в частці 7/30 від загальної частки квартири відповідно, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26 квітня 2007 року, виданого Управлінням міського майна, реєстр № 39603, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26 березня 2009 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 1-591, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 квітня 2009 року Маріупольського БТІ, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24 травня 2007 року Маріупольського БТІ та копією технічного паспорту на [ADDRESS] (а. с. 6, 7, 8-9, 10, 11). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. На підставі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Таким чином сторони по справі є співвласниками належної їм на праві спільної часткової власності [ADDRESS], тому повинні брати участь у витратах на її утримання. Згідно до ст. 160 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Оскільки між сторонами по справі не було встановлено угоди з оплати за користування спірною квартирою, що належить їм на праві спільної часткової власності, то наявний спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). За ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник має право тримати на балансі та управляти належним йому майном. В разі спільної власності кількох співвласників рішення щодо утримання на балансі та/або управління майном приймається відповідно до закону. На підставі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі зазначаються поточні та попередні показання засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. На підставі п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, вбачається, що мешканці квартири, в яких проживає два і більше співвласники, крім іншого, розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. Згідно копії особового рахунку на [ADDRESS], наданого ПП «Жилфонд-279, та акту житлової організації від 19 грудня 2014 року, вбачається, що в [ADDRESS] [PERSON], 1972 р. н., [PERSON], 1973 р. н., [PERSON], 1992 р. н. Також в особовому рахунку зазначено, що загальна площа вказаної квартири складає 62,6 кв. м., а корисна площа квартири складає 60 кв. м. (а. с. 28, 29). Таким чином суд встановив, що на співвласників квартири, сторін по справі, приходиться з належної їм на праві власності [ADDRESS] у користуванні житлова площа 43,5 кв. м., загальна площа 62,6 кв. м. та корисна площа 60 кв. м. Суд також зазначає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги щодо необхідності поділу особових рахунків по сплаті житлово-комунальних послуг відповідають потребам сторін щодо вирішення спору, який виник в частині розподілу витрат по утриманню співвласниками належного їм майна. Суд встановив, що у спірному житловому приміщенні встановлений єдиний прилад обліку холодного водопостачання, єдиний прилад обліку гарячого водопостачання, єдиний прилад обліку використання електричної енергії, єдиний прилад обліку споживання природного газу, що підтверджується копіями квитанцій КП «МВУ ВКГ», ККП «Маріупольтепломережа», ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», ПАТ «Маріупольгаз», а також визнавалось позивачем (а. с. 30, 31, 32). Враховуючи перелічене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для проведення поділу особових рахунків між співвласниками [ADDRESS] по наведеним вище послугам, оскільки при наявності одного приладу обліку неможливо укладення окремих договорів між співвласниками спірного житлового приміщення з гарячого та холодного водопостачання, з газопостачання та з електропостачання. При цьому в судовому засіданні було встановлено, що ПП «Житлофонд-279» надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], виконуючи також функції по вивозу твердих побутових відходів, що підтверджується квитанцією про нарахування оплати за надані житлово-комунальні послуги, а також визнавалось позивачем (а. с. 30). Таким чином в судовому засіданні не було встановлено наявність окремої організації, яка б здійснювала вивіз побутових відходів за адресою мешкання [PERSON] Суд також зазначає, що обрахунок вартості наданих послуг житловою організацією вираховується за встановленим тарифом (1,7), виходячи з загального розміру [ADDRESS], тобто з 62,6 кв. м. (а. с. 30). З урахуванням переліченого суд вважає за можливе вирішити існуючий спір шляхом поділу особових рахунків по сплаті витрат по утриманню квартири [ADDRESS] між сторонам по справі відповідно до належної позивачу та відповідачам частки у праві спільної власності на [ADDRESS], виходячи з загальної площі вказаної квартири. На підставі того, що [PERSON] є власником 8/15 частки [ADDRESS], а [PERSON] та [PERSON] у сукупності є співвласниками 7/15 частки вказаної квартири, то враховуючи наведене вбачається, що позивач повинен сплачувати за користування послугами по утриманню належної йому частки спірної квартири щомісячно, виходячи з загальної площі його частки квартири, яка складає 33,39 кв. м. (62,6 кв. м. х 8 / 15 = 33,39 кв. м.). В свою чергу відповідачі повинні проводити оплату таких послуг, виходячи з належної їм частки загальної площі вказаної квартири, що становить 29,21 кв. м. (62,6 кв. м. х 7 / 15 = 29,21 кв. м.) Таким чином між співвласником [ADDRESS], [PERSON], та ПП «Жилфонд-279» повинен укладатись окремий договір надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території на загальну площу належної частки квартири позивача, тобто - 33,39 кв. м., а з [PERSON] та [PERSON] - договір надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території на загальну площу належної частки квартири відповідачам, тобто в розмірі 29,21 кв. м. Згідно до квитанцій ККП «Маріупольтепломережа» також вбачається, що нарахування сум наданих послуг з централізованого опалення на [ADDRESS] відбувається, виходячи з загальної корисної площі спірного приміщення, що підтверджується копіями квитанцій теплопостачальної організації. При цьому корисна площа опалювання спірної квартири становить 60 кв. м. (а. с. 33). З урахуванням переліченого та на підставі того, що [PERSON] є власником 8/15 частки [ADDRESS], а [PERSON] та [PERSON] у сукупності є співвласниками 7/15 частки вказаної квартири, то позивач повинен сплачувати за користування послугами з централізованого опалення, виходячи з корисної площі опалення його частки квартири, яка складає 32 кв. м. (60 кв. м. х 8 / 15 = 32 кв. м.). В свою чергу відповідачі повинні проводити оплату таких послуг, виходячи з належної їм частки корисної площі вказаної квартири, що становить 28 кв. м. (60 кв. м. х 7 / 15 = 28 кв. м.). Таким чином особові рахунки на [ADDRESS] ККП «Маріупольтепломережа» повинні бути поділені, виходячи з наведеного вище вмотивування, шляхом укладення відповідних договорів із [PERSON] та відповідачами. На підставі переліченого позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом поділу особових рахунків за адресою: [ADDRESS], по оплаті послуг з централізованого опалення та надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території між [PERSON] та відповідачами, [PERSON] та [PERSON], відповідно до належних їм часток у праві спільної часткової власності на вказану квартиру. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача відповідно до частки задоволених вимог витрати останнього по зверненню до суду із вказаним позовом в сумі 121,80 грн. в рівних частках, тобто по 60,90 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: partial