Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що він сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки свого заробітку на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 04.02.2011, а також на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки свого заробітку на підставі судового наказу Южного міського суду Одеської області від 27.02.2019. Позивач уклав шлюб 26.08.2011. Крім того на його утриманні перебуває мати [PERSON] , яка є пенсіонеркою. У зв`язку із зміною сімейного стану, позивачу тяжко матеріально виплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному рішеннями судів розмірі, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.12.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, пояснивши, що вона отримує аліменти від позивача на утримання доньки [PERSON] в добровільному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, заяв до суду не надходило. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 09.08.2008 по 10.12.2010 знаходився у шлюбі із [PERSON] , що підтверджується рішенням Южного міського суду Одеської області від 10.12.2010 (а.с.11). Від даного шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). 04.02.2011 Южним міським судом Одеської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 21.01.2011 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, тобто до [INFO] (а.с.16-16зв). 26.08.2011 позивач уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.15). Від даного шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17). 27.02.2019 Южним міським судом Одеської області виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 25.01.2019 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, тобто до [INFO] (17-18). Також на утриманні позивача знаходиться його мати [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи, пенсіонеркою, що підтверджується копіями свідоцтва про народження, пенсійного посвідчення, виписки по картковому рахунку (а.с.19-24). Позивач сплачує грошові кошти на утримання неповнолітніх дітей, що не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні. Тобто після ухвалення рішень у позивача відбулися зміни сімейного стану. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за №143 цс 13. Суд також враховує, що відповідач позов визнав, а відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини, в зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved