Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.04.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/6715, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 230000,00 доларів США, зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим терміном повернення 23.04.2033 року. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору відповідач зобов'язалась повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно у терміни визначені договором. Зазначив, що відповідач порушила свої зобов'язання щодо місячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в сумі 330030,47 доларів США. З метою забезпечення виконання договору кредиту 24.04.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №02-10/1709, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених договором кредиту. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.04.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/6715, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 230000,00 доларів США, зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим терміном повернення 23.04.2033 року. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору відповідач зобов'язалась повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно у терміни визначені договором. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 230000,00 доларів США. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №10-29/6715 від 24.04.2008 року належним чином не виконала. Згідно п.п. 3.2.3, 3.2.3.1 договору кредиту, кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку її заборгованості перед позивачем, станом на 10.11.2014 року становить 330030,47 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 4885845,40 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 198413,41 доларів США, що еквівалентно 2937356,76 грн.; заборгованість за відсотками в сумі 110514,20 доларів США, що еквівалентно 1636077,07 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 5003,96 доларів США, що еквівалентно 74079,77 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 16098,90 доларів США, що еквівалентно 238331,80 грн. З метою забезпечення виконання договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №10-29/6715, 24.04.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №02-10/1709, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених договором кредиту. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/6715 від 24.04.2008 року, а тому з неї та [PERSON], як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 330030,47 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 4885845,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору 1827,00 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved