Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами 1 вересня 2015 року. В заяві зазначив, що за вказаним договором отримав у строкове платне користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0313 га за адресою: [ADDRESS], яка передана позивачеві в оренду разом з належним позивачу житловим будинком і іншим нерухомим майном, що розташоване на ділянці. 8 червня 2016 року він подарував житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та господарськими спорудами [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору. Оскільки в силу положень цивільного і земельного законодавства, а також законодавства про оренду землі з припиненням речового права особи на об'єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці, припиняється і речове право на саму земельну ділянку, він звернувся до відповідача з пропозицією розірвати договір на підставі його положень, що передбачають право сторін на розірвання договору. Зазначене звернення позивача, адресоване відповідачеві ще 13 червня 2016 року, Запорізькою міською радою проігноровано, до часу подання до суду позову він не отримав будь-якої відповіді від сторони правочину. Посилаючись на право сторін на розірвання договору, встановлене в пункті 40 договору, просить розірвати зазначений договір з вказаних підстав. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову. Просить про його задоволення. Представник позивача підтримав доводи свого довірителя. Просить про ухвалення рішення на його користь. Представник відповідача проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень суду пояснила, що 9 червня 2016 року до відповідача надійшла заява позивача з вимогою про розірвання договору у зв'язку з відчуженням розташованого на землі будинку, у зв'язку з чим управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради було підготовлено лист про розгляд звернення комісією з питань нерухомості і земель для отримання висновку перед винесенням питання на сесію міської ради. Між тим до теперішнього часу уповноважений структурний підрозділ Запорізької міської ради жодного рішення з цього питання не прийняв, а недотримання процедури розірвання договору, встановленої «Регламентом міської ради по розгляду заяв громадян та юридичних осіб з питань оформлення земельних ділянок у місті Запоріжжі», що затверджений Рішенням № 37 міської ради від 05.11.2014 року, не може бути підставою для визнання позову. Крім того, зазначила представник, в силу ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» міська рада правомочна, але не зобов'язана приймати рішення в межах своїх повноважень. У зв'язку з викладеним просить про залишення позову без задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з таких міркувань. Судом встановлено, що 1 вересня 2015 року сторони уклали договір оренди землі № 201507000100270, відповідно до якого позивачеві передається в оренду до 10 вересня 2033 року земельна ділянка площею 0,0313 га за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9-25). Відповідно до договору дарування від 08.06.2016 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та господарськими спорудами (а. с. 26-29). В силу ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. З наведеної норми цивільного законодавства витікає, що розірвання договору на підставі рішення суду можливо у випадках, коли це прямо встановлено договором між сторонами або законом. Випадки припинення права користування земельною ділянкою, що є підставою для розірвання договору оренди, встановлені в статтях 120, 141 ЗК України, відповідно до яких у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Припинення дії договору оренди землі передбачено частиною 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», згідно з якою цей договір припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Як випливає із змісту п. 40 договору між сторонами, перехід права власності на об'єкти, розташовані на земельній ділянці, до іншої особи є підставою для розірвання договору оренди. Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин справи, суд може констатувати, що як законом, так і умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, передбачено, що перехід права власності на житло і господарські споруди до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору. Аналогічні висновки містяться в пункті 2 роз,яснень узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року. У зв'язку з викладеним суд вбачає всі підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб, не приймаючи до уваги заперечення представника відповідача, які наповнені лише формальним змістом, що тільки укріплює переконання суду в необхідності застосування судового захисту через неможливість вирішення спору у позасудовому порядку. У відповідності до правил цивільного процесуального законодавства і законодавства про судовий збір стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений [PERSON] судовий збір.

Outcome: approved