Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.06.2015 відповідач отримав у позивача в позику грошову суму в розмірі 3500,00 євро та зобов`язувався повернути кошти в строк до 01.09.2015, а також 06.04.2016 відповідач отримав в позику 3500,00 євро та зобов`язувався повернути кошти в строк до травня 2016 року, про що склав власноручно розписки. Зобов`язання у вказаний строк він не виконав, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь основну заборгованість у розмірі 7000,00 євро, відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 3175,18 євро та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що, згідно договору позики від 04.06.2015, укладеного між [PERSON] (позивачем - позикодавцем) та [PERSON] (відповідачем - Позичальником), оформленого у письмовій формі у вигляді розписки позичальника, відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в сумі 3500,00 євро, які зобов`язувався повернути до 01.09.2015року (а.с. 4). Згідно договору позики від 06.04.2016, укладеного між [PERSON] (позивачем - позикодавцем) та [PERSON] (відповідачем - Позичальником), оформленого у письмовій формі у вигляді розписки позичальника, відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в сумі 3500,00 євро, які зобов`язувався повернути до квітня-травня 2016року (а.с. 5 ). Дані обставини підтверджуються копіями розписок позичальника від 04.06.2015 та 06.04.2016, оригінал яких зберігається у позивача. 10.10.2018 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути займану суму, проте по теперішній час заборгованість відповідачем не погашена (а.с. 33). Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача складає 7000,00 євро основної суми боргу та 3175,18 євро процентів за користування грошовими коштами, а всього 10175,18 євро, що еквівалентно 336391,45 грн. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов зобов`язання, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості та відсотків за користування грошовими коштами, підлягає судовому захисту, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути 3363,91 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved