Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказує, що 18 вересня 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 381. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинені з 2015 року. Спільне господарство разом не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Позивач просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів (заробітку) доходу, щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини з матірю. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, про залишення без розгляду заявлених вимог в частині визначення місця проживання дитини. Також просила розглядати справу у її відсутність та про те, що в іншій частині позовну заяву підтримує у повному обсязі і просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації. Відповідно до\~ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Бахмутської міської ради в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності у звязку з тим, що позивач залишила без розгляду позовні вимоги про визначення місця проживання дитини та інші вимоги просила розглянути на розсуд суду. З урахуванням ч.2\~ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 18 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 381 та видано свідоцтво про одруження серії 1-НО № 187125. Після одруження дружині присвоєне прізвище «Меньшова» (а.с.3). Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-НО №591159, виданим (повторно) 17 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Бахмутської міської ради в частині визначення місця проживання дитини - залишені без розгляду. Приймаючи рішення суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 \~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують та проживають окремо, сімя фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховуютьдитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до\~\~їх\~\~повноліття. Згідно зі\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд відповідно до\~ст.183 СК України, з урахуванням матеріального стану сторін, вважає необхідним\~\~присудити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3\~\~ частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше\~\~30 відсотків прожиткового мінімуму\~\~для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved