Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 04.05.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, який оформлено у вигляді розписки та відповідно до якого [PERSON] отримав у борг від позивача грошові кошти в сумі 45800,00 грн., які зобов`язався повернути до 07.07.2019 року. В передбачений договором позики строк, відповідач отримані у борг кошти не повернув. Заборгованість за зобов`язанням станом на 24.09.2019 становить 45800,00 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за прострочений договір позики у розмірі 45800,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однака надав суду заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст. 280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 45800,00 грн., та зобов`язався повернути їх у строк до 07.07.2019 року, що підтверджується розпискою написаною відповідачем 04.05.2019 року (а.с.5). Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошті у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання, звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він дає. Згідно з ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тому, невиконання відповідачем умов договору позики у встановлений строк надає право позивачу вимагати вчинення від нього таких дій у судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача заборгованість за зобов`язанням становить 45800,00 грн (а.с.7,8). Враховуючи наявність у позивача розписки, написаної відповідачем, а також те, що відповідач не надав суду доказів того, що він повернув борг позивачу у встановлений строк, суд вважає, що необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики на суму 45800,00 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved