Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Гранд Авто Корпорейшн» про захист прав споживача, мотивуючи вимоги тим, що 16.04.2019 року між ним та ТОВ «Гранд Авто Корпорейшн»було укладено договір фінансового лізингу № 000028. Відповідно до умов переговорів з представником ТОВ «Гранд Авто Корпорейшн» позивач збирався придбати транспортний засіб Renault logan mcv 2015 року, вартістю 125000,00 грн. Позивач, вважаючи, що вартість автомобіля становить 125000,00 грн., разом зі своєю матір`ю пішов до відділення Ощадбанку та перерахували авансовий внесок в розмір 40000,00 грн. за тими реквізитами, які їм надали працівники ТОВ «Гранд Авто Корпорейшн». Повернувшись з банку до офісу товариства, позивач уважно прочитав текст договору та з`ясував, що автомобіль був не той, про який йшла мова і вартість його складає 399,990,00 грн. При зверненні до відповідача з приводу надання пояснень щодо зміни умов договору, йому було повідомлено про те, що він бачив, що підписував. Просить суд визнати недійсним договір фінансового лізингу № 000028 від 16.04.2019 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Авто Корпорейшн» та ним і стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Авто Корпорейшн» на його користь 40400,00 грн. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, належно сповіщений про дату, місце та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, оцінивши наявні у справі докази, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 16.04.2019 року між позивачем та ТОВ «Гранд Авто Корпорейшн»було укладено договір фінансового лізингу № 000028 (а.с. 8-16). Відповідно до умов переговорів з представником ТОВ «Гранд Авто Корпорейшн» позивач збирався придбати транспортний засіб Renault logan mcv 2015 року, вартістю 125000,00 грн. В день укладення договору позивачем було сплачено на рахунок відповідача 40000,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 17). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач по справі побачив оголошення в інтернеті про продаж автомобіля в кредит, зателефонувавши представнику фірми з приводу продажу автомобіля, йому сказали, що для оформлення договору йому потрібно приїхати до м. Херсон. Позивач, разом з нею пішов до відділення банку, щоб перерахували грошові кошти в розмір 40000,00 грн. за тими реквізитами, які їм надали працівники відповідача. Повернувшись з банку до офісу товариства, позивач уважно прочитав текст договору та з`ясував, що автомобіль був не той, про який йшла мова, сказав що хоче розірвати договір, на що йому повідомили, що врегулюють дане питання, але так цього і не робили, на дзвінки не відповідали. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ст. 3 ЗУ «Про фінансовий лізинг», предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Відповідно до положення частини 1 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. З урахуванням ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved