Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» суму страхового відшкодування 7149,11 грн., пеню в сумі 1941,86 грн., витрати від інфляції в сумі 5907,31 грн. та 3% річних в сумі 614,03 грн., а також судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.09.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н. [NUMBER], належного [PERSON] та транспортного засобу «Geely CK», д.н. [NUMBER], що належить позивачу. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Українська охоронна-страхова компанія». Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 07.10.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Позивач звернувся до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. У березні 2015 року позивач отримав повідомлення від ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про те, що страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 7149,11 грн. Однак, станом на вересень 2016 року зазначену виплату проведено не було, у зв'язку з чим позивач 23.09.2016 року звернувся до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування у досудовому порядку. Зазначена заява також була залишена відповідачем без уваги. У зв'язку із тим, що відповідач прострочив строк виплати страхового відшкодування позивач вважає, що з ПрАТ «Українська охоронна-страхова компанія» крім суми страхового відшкодування, підлягає стягненню пеня в сумі 1941,86 грн., 3% річних в сумі 614,03 грн. та інфляційні збитки в сумі 5907,31 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив, у зв'язку із добровільною сплатою відповідачем страхового відшкодування, пені, 3% річних та витрат від інфляції в сумі 15612,31 грн., стягнути суму судового збору. Також, просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 18.09.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н. [NUMBER], належного [PERSON] та транспортного засобу «Geely CK», д.н. [NUMBER], що належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 07.10.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «ВАЗ 2108», д.н. [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином, зважаючи на положення ст.ст. 979 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право в першу чергу отримати відшкодування, заданої йому шкоди за рахунок страхової виплати, і тільки у разі недостатності такої виплати для повного відшкодування шкоди - різницю отримати від особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Встановлено, що позивачем відповідачу ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» були надані усі необхідні документи для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Відповідачем ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було визнано вказану подію страховою та прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 7149,11 грн., що підтверджується повідомленням від 05.03.2015 року. Проте, відповідачем ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» кошти на користь позивача виплачені не були. Позивач просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» суму страхового відшкодування 7149,11 грн., пеню в сумі 1941,86 грн., витрати від інфляції в сумі 5907,31 грн. та 3% річних в сумі 614,03 грн, на що слід зазначити наступне. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, також, із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. З огляду на вищевикладене, 18.09.2014 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди стався страховий випадок за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок чого у [PERSON] - особи, відповідальність якого застрахована за договором із ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», настала цивільно-правова відповідальність. Згідно п. 3 ч. 1. ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 36 цього ж закону страховик

Outcome: approved