Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців немає, тому просив суд визнати за ним у порядку спадкування після смерті матері право власності на спадкове майно. Позивач у попереднє судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги задовольнити повністю. У відповідності до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні, враховуючи вимоги ст. 174 ЦПК України. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 21 березня 1998 року у віці 71 рік помер рідний батько позивача і спадкодавець [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 23 березня 1998 року було зроблено відповідний запис за № «12», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 092422, яке видане «23» березня 1998 року Кичкирівською сільською радою Радомишльського р-ну Житомирської обл. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з: цілої земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер 1825084401:05:004:0067, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вулиці Центральна, 181 (сто вісімдесят один) в селі Кичкирі Радомишльського району Житомирської області. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 0,2500 га становить 10 000 грн. Оригінал правовстановлюючого документу втрачений. Право власності в ДРРП не зареєстроване. цілої земельної ділянки площею 0,0534 га кадастровий номер 1825084401:05:004:0068, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за в селі Кичкирі Радомишльського району Житомирської області. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 0,0534 га становить 10 000 грн. Оригінал правовстановлюючого документу втрачений. Право власності в ДРРП не зареєстроване. цілої земельної ділянки площею 0,1114 га кадастровий номер 1825084401:05:004:0066, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за в селі Кичкирі Радомишльського району Житомирської області.Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 0,1114 га становить 10 000 грн. Оригінал правовстановлюючого документу втрачений. Право власності в ДРРП не зареєстроване. цілої земельної ділянки площею 0,2631 га кадастровий номер 1825084401:05:002:0035, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за в селі Кичкирі Радомишльського району Житомирської області. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 0,2631 га становить 10 000 грн. Оригінал правовстановлюючого документу втрачений. Право власності в ДРРП не зареєстроване. Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі - ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Тобто спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, який був посвідчений 04 листопада 1997 року Кичкирівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області за реєстром № 37. Відповідно до зазначеного заповіту, який є чинним, тобто: не був змінений, не був відмінений і не був скасований заповідачем на час своєї смерті, [PERSON] вирішив розпорядитися своїм майном наступним чином: «…все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю сину [PERSON], дочкам [PERSON], [PERSON], в ріних частках.» Спадщину в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] прийняли його законна дружина [PERSON] та їх рідні діти: дочка [PERSON] (відповідачка) та син [PERSON] (позивач), які спадщину фактично прийняли, але не оформили, що підтверджується даними, викладеними у Довідці № 666, виданої 14.09.2016 Кичкирівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є рідними дітьми батька [PERSON] та матері [PERSON], що підтверджується даними, викладеними у Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00014436708, виданого 11.09.2014 ВДРАЦС РС Радомишльського РУЮ у Житомирській області. 20 жовтня 2011 року у віці 84 роки померла рідна мати позивача і спадкодавиця [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 21 жовтня 2011 року було зроблено відповідний запис за № «15», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 174278, яке видане «21» жовтня 2011 року Кичкирівською сільською радою Радомишльського р-ну Житомирської обл. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з: цілого житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться за адресою: 12252, Житомирська область, Радомишльський район, село Кичкирі, вулиця Центральна, № 181 (сто вісімдесят один), які належали померлій спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 31 жовтня 2008 року, Кичкирівською сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області.Орієнтовна вартість житлового будинку з будівлями становить 20 000 грн. Ст. 1217 ЦК України, передбачено: спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Тобто, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, який був посвідчений 04 листопада 1997 року Кичкирівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області за реєстром № 36. Відповідно до зазначеного заповіту, який є чинним, тобто: не був змінений, не був відмінений і не був скасований заповідачкою на час своєї смерті, [PERSON] вирішила розпорядитися своїм майном наступним чином:«…все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю сину [PERSON], дочкам [PERSON], [PERSON], в ріних частках. …» Спадщину в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] прийняли її рідні діти: дочка [PERSON] (відповідачка) та син [PERSON] (позивач), які спадщину фактично прийняли, оформили, що підтверджується даними, викладеними у Спадковій справі № 79 за 2012 рік заведеної 11.04.2012 р. в Радомишльській держнотконторі на імя померлої 20 листопада 2011 року [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] отримали в Радомишльській держнотконторі свідоцтва про право на спадщину на цей житловий будинок в рівних частках. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] відмовляються від свого права на спадкування на користь позивача [PERSON]. Окрім позивача у спадкодавиці [PERSON] відсутні інші спадкоємці першого ступеня споріднення (згідно ст.1261 ЦК України), які мають право та одночасно претендують на зазначене спадкове майно, що підтверджується відповідними Заявами. Статтею 1277 ЦК України, передбачено: «...1, У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.» Неможливість позивача отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, за наявністю перешкод - відсутності належних поавовстановлюючих документів не земельні ділянки та житловий будинок, є очевидним і не потребує додаткового предявлення позивачем суду Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Звернення позивача до нотаріуса за такою постановою є формальною стороною спору і така постанова надається суду, коли особа звертається до суду за оформленням права власності без наявності перешкод, які є очевидними. Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. З ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені.

Outcome: approved