Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Управ-Дом» про припинення дій по нарахуванню заборгованості та стягнення коштіві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить зобов'язати ТОВ «Управ-Дом» припинити дії по нарахуванню [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у період з квітня 2015 року по жовтень 2016 року у сумі 1 341,39 грн та стягнути збитки у сумі 6 341,86 грн. У обґрунтуванні позовних вимог зазначила, що 15 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Розпорядженням КМДА від 11.07.2012 встановлено тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м. загальної площі квартири за місяць з ПДВ в наступних розмірах: при оплаті після 20 числа - 3,69 грн, при оплаті не пізніше 20 числа - 3,48 грн. Проте відповідач неправомірно нараховує позивачу заборгованість, виходячи з необґрунтованого розміру - 4,35 грн, у зв'язку з чим відповідач нарахував позивачу борг, який станом на 29.02.2016 становить 782,93 грн. До того ж, на думку позивача, відповідач належним чином не надавав послуги з обслуговування протипожежної автоматики та димовидалення. Позивач щомісячно сплачувала кошти у розмірі 0,59 грн за обслуговування системи протипожежної автоматики та димовидалення, що входять до структури послуг за утримання будинку та прибудинкової території. Проте перевірками від 30 вересня 2015 року, у квітні 2016 року та 26-27 жовтня 2016 Управління надзвичайних ситуацій у Оболонському районі ГУ ДСНС України м. Києві було виявлено ряд порушень вимог законодавства, зокрема за результатами якої зазначено, що система автоматичної пожежної сигналізації знаходиться в непрацюючому стані. Позивач продовжувала сплачувала кошти за утримання будинку та прибудинкової території, в структуру яких також входили і кошти за обслуговування системи протипожежної автоматики та димовидалення. Таким чином за період з грудня 2010 року по вересень 2016 року позивач сплатила кошти за послуги, які не надавав відповідач у сумі 2985,66 грн. Згідно Додатку до Договору на технічне обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) (паркомісця № 47 та №48) від 01 вересня 2012 року позивач щомісячно сплачувала кошти у розмірі 29,23 грн за кожне паркомісце за обслуговування системи протипожежної автоматики та димовидалення, що входить в загальну вартість витрат експлуатації підземного паркінгу з розрахунком на одне паркомісце. Проте відповідачем зазначені послуги також не надавались. Таким чином за період з жовтня 2010 року по вересень 2016 року позивач сплатила кошти за послуги, які не надавалися відповідачем у сумі 2806,08 грн. Також відповідно до Договору від 15.11.2010, як вважає позивач, вона має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, а виконавець зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числу демонтаж, транспортування та ремонт. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Однак відповідач не провів повірки лічильника за свій рахунок, поклав свої обов'язки на позивача, що призвело до витрат останньої. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги з урахуванням збільшення підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав наведених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (а.с.34-38). Також 01 жовтня 2012 року між сторонами було укладено Договори на технічне обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) №47 та №48, відповідно до умов яких відповідач зобов'язується технічно обслуговувати підземну автостоянку (паркінг), належно утримувати і здійснювати ремонт його інженерних систем та обладнання, прилеглої території, а позивач зобов'язується своєчасно та в повному обсязі вносити оплату за технічне обслуговування паркінгу (а.с.64-71). Розпорядженням КМДА від 11.07.2012 встановлено тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м. загальної площі квартири за місяць з ПДВ в наступних розмірах: при оплаті після 20 числа - 3,69 грн, при оплаті не пізніше 20 числа - 3,48 грн. Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних платежів від 26.02.2015 № 220, з 01 квітня 2015 року збільшились тарифи на електроенергію (а.с.129-130). До складових тарифу на послуги з утримання будинків, споруд чи прибудинкових територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2015 року № 515, включено витрати на освітлення місць загального користування, підвальних приміщень, підкачування води та енергопостачання для ліфтів (всього на комплексі - 27 ліфтів). Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» тарифи на житлово-комунальні послуги встановлюються не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. При встановленні тарифів на послуги, які виробляються суб'єктами природних монополій, повноваження органів місцевого самоврядування не поширюються виключно на тариф (складову тарифу), який підлягає встановленню Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Відповідно до ч. 10 ст. 31 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. Судом встановлено, що тариф на постачання електроенергії протягом 2015-2016 років зростав 01.04.2015, 01.09.2015 та 01.03.2016. Після збільшення тарифу на електроенергію відповідач скоригував тариф на обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій, на підставі збільшення вартості електроенергії. Тариф на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було обчислено спеціалістами КП ГІОЦ (Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислюваний центр»), згідно наданих відповідачем даних по витратах на утримання будинку і прибудинкової території. Посилання позивача на листи Департаменту економіки та інвестицій КМДА від 24.06.2015р. № 050/20-0п/к0-8614-5170 та від 26.08.2015р. № 050/21-7178, лист Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.06.2015р. № 104-011 КО- 8614-2031 та лист Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.12.2015р. № 02-06/2410/1, як на докази, що свідчать про порушення відповідачем чинного законодавства України, є необґрунтованими, оскільки вказані листи не є нормативним актами і носять виключно рекомендаційний характер. Окрім цього, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Проте серед способів захисту прав чи інтересів, визначених у ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, не передбачено такого способу захисту права, як припинення дій по нарахуванню заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Отже, позивач обрала спосіб захисту порушеного права та реалізувала свій намір захистити це право у спосіб, не передбачений чинним законодавством України. Вказане унеможливлює задоволення зазначених позовних вимог. Щодо позовних вимог про стягнення коштів за ненадання послуг з обслуговування протипожежної автоматики та димовидалення суд критично ставиться до тверджень позивача з посиланням на перевірки Управління надзвичайних ситуацій у Оболонському районі ГУ ДСНС України м. Києві про те, що система протипожежної сигналізації та оповіщення про пожежу знаходиться у непрацюючому стані та не прийнята в експлуатацію з 2009 року у зв'язку з наступним. На підтвердження факту готовності до експлуатації будинку по [ADDRESS], відповідач надав суду належним чином завірені копії Акту готовності об'єкта від 15.12.2009 та сертифікату відповідності KB 000108 від 07.04.2010 (а.с.133-136). Відповідно до Акту № 574 від 20.04.2012 було проведено перевірку додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, за результатами якої, в тому числі автоматичних установок протипожежного захисту, було подано зауваження щодо місця виводу сигналу приймально-контрольного приладу (пункт 9 Акту) (а.с.137-138). Згідно пункту 15 Акту перевірки № 464 від 30.09.2015, складеного Управлінням з надзвичайних ситуацій у Оболонському районі ГУ ДСНС України м. Києва, внаслідок перевірки ТОВ «Управ-Дом» по [ADDRESS] в м. Києві, встановлено, що система автоматичної пожежної сигналізації знаходиться у непрацездатному стані (а.с.54-56). Відповідно до Акту №54 від 13.10.2015 відповідач за участі обслуговуючої компанії ТОВ «Євроеталон» усунули порушення, про які зазначено в акті № 464 від 30.09.2015 (а.с.139). Щодо посилання позивача на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі за позовом ГУ ДСНС у місті Києві до ТОВ «Управ-Дом» про застосування заходів реагування, якою, на думку [PERSON], встановлено що у секції №3 по [ADDRESS] не працює протипожежна автоматика та димовидалення, суд вважає за можливе зазначити наступне. Вищевказаною постановоювід 26 липня 2016 року вказано у її описовій частині, що зокрема у секції №3 по [ADDRESS] відповідно до перевірки ГУ ДСНС у місті Києві від 18.04.2016 система автоматичної сигналізації знаходиться в непрацездатному стані. Проте у мотивувальній частині постанови, у якій встановлені факти та відповідні їм правовідносини, вищевказані обставини не підтверджені судом. Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку, про необхідність заходів реагування до ТОВ «Управ-Дом», розташованого за адресою: м. Київ, по [ADDRESS], офіс 994, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити. Відтак із висновків наведених у вищевказаній постанові суд не вбачає факту несправності протипожежної автоматики та димовидалення саме щодо квартири та паркомісць, за які позивач сплачує кошти на утримання. Щодо позовних вимог про стягнення коштів з відповідача за проведення повірки засобів вимірювальної техніки (лічильників води) суд вбачає необхідним відмовити з огляду на таке. Згідно ст. 11 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Згідно ч. 3 ст. 28 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності-власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за?рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Статтею 46 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що фізичні особи оплачують метрологічні роботи, пов'язані із здійсненням на госпрозрахункових засадах повірки засобів вимірювальної техніки, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. Пунктом 16 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 15.11.2010 встановлено, що споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Як вбачається з вищенаведеної норми Договору від 15.11.2010 позивач має право на повірку лічильна, проте прямого обов'язку відповідача здійснювати таку повірку за власні кошти вищевказаним Договором не передбачено (а.с.35). До того ж судом встановлено, що у переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає відповідач, надання послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, відсутній. Тобто збір і акумулювання коштів на проведення таких заходів відповідачем у тарифі не передбачено. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач неналежним чином надає послуги, перелік яких передбачений Договором Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.11.2010, Договорами на технічне обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) №47 та №48 від 01.10.2012 та додатками до цих договорів. Відповідно до цивільного законодавства та вищенаведеного, враховуючи зібрані у справі докази, суд не вбачає законних вимог для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 11, 28, 46 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», 31 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed