Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну місця проживання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані наступним. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При цьому, вказаним рішенням було визначено місце проживання [PERSON] разом із матір`ю. Разом із тим, на даний час мати відмовилася від виховання дитини та [PERSON] проживає та буде проживати разом із батьком. У зв`язку із цим виникла необхідність у зміні місця проживання [PERSON] , а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій вказала, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, надала суду висновок органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації про зміну місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 0.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №884, серія [NUMBER] (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконкомом Кремидівської сільської ради Комінтернівського районну Одеської області, актовий запис № 27, серія [NUMBER] (а.с.12). Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При цьому, вказаним рішенням було визначено місце проживання [PERSON] разом із матір`ю (а.с.10- 11). . Судом встановлено, що [PERSON] працює в Виробничому підрозділі Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» з 21.06.2001 року, на данний час займає посаду провідником пасажирського вагону. Відповідно до характеристики наданої Виробничом підрозділом Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» [PERSON] характеризується як відповідальний, дисциплінований працівник (.с.19) Згідно з довідкою серія ПА № 1535023, виданою Міністерством внутрішніх справ України, гр. [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 25.10.2019 року не знятої чи не погашеної судимості не має (а.с.13). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 25.01.2019 року та від 05.06.2019 року [PERSON] в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зазначено, що умови проживання - задовільні, для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком з травня 2019 року, а з 01.09.2019 року був зарахований учнем до 8-Б класу Кремидівської ЗОШ-ІІІ ступенів Лиманської районної ради Одеської області. Згідно з характеристикою Кремидівської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 17.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , зарекомендував себе як працелюбний дисциплінований та уважний учень. Підтримує дружні стосунки з учнями. Батько приділяє увагу навчанню та вихованню сина (а.с.20). Судом встановлено, що [PERSON] має дохід, яким зможе у повному обсязі забезпечити створенню всіх необхідних умов для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Батько з самого дитинства піклується про свого сина, допомагає матеріально, купує одяг та різні речі (а.с.18). З висновку органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації про зміну місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 31.01.2020 року № 02-18/01/249, вбачається, що орган опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації вважає за доцільне змінити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації про зміну місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , під час розгляду даного питання заслухано дитину, який розповів членам комісії, що він самостійно виявив бажання проживати разом з батьком, йому подобається проводити свій час з батьком. В батька з сином тісний зв`язок, вони люблять один одного, батько турбується про стан здоров`я свого сина, приділяє йому свою батьківську увагу, піклується про нього, забезпечує продуктами харчування та одягом. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно, як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Також, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо зміни місця проживання дитини за спільною згодою обох сторін за місцем проживання батька.

Outcome: approved