Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, Служби Безпеки України про захист, честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] на повагу до його гідності ті недоторканість його ділової репутації, поширену помічником Генепрокурора України [PERSON] та речником Служби безпеки України [PERSON] [INFO] та [INFO] року інформацію про те, що: - [PERSON] використовував фонд, який був створений спеціально для допомоги бійцям АТО, куди прості громадяни по копійчині здавали свої кошти для того, щоб допомогти бійцям, які сьогодні перебувають на фронті, ...інколи віддавали бабусі останнє. Ці люди організувавшись, викрадали кошти. Сьогодні встановлено, що з цього Фонду який був спрямований для бійців на передовій, було викрадено близько 40 мільйонів гривень. При чому ці кошти потім використовувались на придбання коштовних речей, на придбання автомобілів. Тобто ви розумієте - ця цинічність ситуації, що люди збирали кошти для бійців, а ці покупали собі коштовності; - [PERSON] був затриманий серед інших фігурантів злочинного угруповання; - [PERSON] є організатором діяльності злочинного угруповання; - фактично під прикриттям благодійницької діяльності та, начебто, допомозі армії було створено та фактично працювало організоване злочинне угрупування..., ...фактично прикрившись флагом патріотів, скоювались тяжкі злочини, викрадалися люди, незаконно відбиралися гроші, в тому числі, які були зібрані для допомоги наших солдат, які зараз воюють в зоні АТО і воювали цей час, захищаючи фактично незалежність нашої держави…ці кошти просто розкрадались, дахувалась контрабанда...під прикриттям волонтерів скоювали злочини...', - вилучено близько 40 мільйонів гривень, які формально мали знаходитись в Фонді... через цей благодійний фонд, а також, через інші незаконні оборудки фінансувалась приватна армія, яка формально називалась особистою охороною... - безпосередньо операція почалась не по рапортах працівників правоохоронних органів, а після надходження заяв осіб, які були викрадені представниками оцієї злочинної зграї... жодної політики; - [PERSON] є керівником у цьому у групуванні. Позивач просить зобов'язати Генеральну прокуратуру України та Службу безпеки України спростувати зазначену недостовірну інформацію шляхом: - повідомлення на прес-конференції (брифінгу) про прийняте судом рішення з зачитуванням його повного тексту; - розміщення відеозапису такої Прес-конференції (брифінгу) в мережі інтернет на каналі Генеральної прокуратури України сервісу YouTube; розміщення відеозапису такої прес-конференції (брифінгу) в мережі інтернет на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України в підрозділі «Новини» розділу «Новини та публікації»; - розміщення тексту судового рішення на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України в підрозділі «Новини» розділу «Новини та публікації»; - розміщення відеозапису такої прес-конференції (брифінгу) в мережі інтернет на каналі Служби безпеки України сервісу YouTube. Стягнути солідарно із Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України моральну шкоду у розмірі 1 (одна) гривня 00 копійок. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є відомим в Україні політиком, одним із засновників Благодійного фонду «Фонд оборони країни». Поширена у такий спосіб відповідачами інформація не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права позивача, оскільки створює враження причетності позивача до протиправної діяльності, створює уявлення в інших осіб про те, що позивач причетний до протиправних діянь (в тому числі кримінальних правопорушень) за відсутності вироку суду чи будь-яких інших належним правових підстав. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити. Представники відповідачів в судовому засідання заперечували проти задоволення позову, заперечення подали у письмовому виді. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. 3, 28). Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). За положеннями ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь. Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] та [INFO] помічником Генерального прокурора України [PERSON] та речником Служби безпеки України [PERSON] було проведено два спільних брифінги Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України під час яких поінформовано громадськість про проведення в деяких містах України спеціальної операції в рамках досудового розслідування кримінального провадження, за ознаками злочинів передбачених статтями 255, 191, 349 Кримінального кодексу України, в якій були задіяні слідчі ГПУ та співробітники СБУ і яка спрямована на виявлення, документування та ліквідацію особливо небезпечної злочинної організації. Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Судовим розглядом встановлено, що прокуратурою м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12014040670002852 від 15.08.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ст. 349 та ч.4 ст. 28 ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 157, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 1, 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27. ч. З ст. 212 КК України. У даному кримінальному провадженні 04.11.2015 [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 27 ст. 349, ч.З ст. 27 ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 27 ч. З ст. 157 КК України, яку в подальшому було змінено. Згодом із матеріалів кримінального провадження № 12014040670002852 в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування № 42016100000000204 від 10.03.2016 щодо підозрюваного [PERSON] та в рамках цього розслідування підозрюваному повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за фактом незаконного позбавлення волі та викрадення [PERSON] за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. Між підозрюваним [PERSON] та потерпілим [PERSON] 10.03.2016 укладено угоду про примирення. За наслідками розслідування кримінального провадження № 42016100000000204 складено обвинувальний акт, який разом з угодою про примирення направлено для розгляду до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. 21.03.2016 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цьому провадженні винесено вирок, яким затверджено угоду про примирення між потерпілим [PERSON] та обвинуваченим [PERSON], останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, призначено узгоджене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком. Вирок набрав законної сили. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про прокуратуру», наказу Генерального прокурора України від 18.09.2015 № 218 «Про організацію інформування суспільства щодо діяльності органів прокуратури України» органи прокуратури інформують суспільство про свою діяльність шляхом повідомлень у засобах масової інформації. Діяльність прокуратури оприлюднюється в загальнодержавних та місцевих друкованих ЗМІ і на офіційних веб-сайтах органів прокуратури. На виконання вказаних положень, у Генеральній прокуратурі України [INFO] та [INFO] проведені спільні із Службою безпеки України брифінги. В мережі інтернет на каналі Генеральної прокуратури України сервісу YouTube та на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України розміщено інформацію та відеозапис про проведення брифінгу від [INFO]. У виступі зазначено, що наразі слідством вивчаються питання діяльності окремих осіб у складі злочинного угрупування, у тому числі вивчається питання щодо участі у протиправних діях [PERSON], що не є прямим звинуваченням у вчиненні злочину. Зокрема, у ході спільних брифінгів представників Генеральної прокуратури України і Служби безпеки України від [INFO] та [INFO], [PERSON] зазначено про здійснення [INFO] значного обсягу слідчих та процесуальних дій слідчими Генеральної прокуратури України та співробітниками Служби безпеки України. Також на запитання щодо затримання [PERSON] дана відповідь про вивчення питання щодо безпосереднього його керівництва злочинним угрупуванням. На брифінгу [INFO] зазначено, що питання щодо можливої участі [PERSON] у організації злочинного угрупування вивчається. Також, повідомлялось, що фігурантам кримінального провадження інкримінується зокрема нецільове використання коштів благодійного фонду, що одним з епізодів є розкрадання коштів, призначених для допомоги бійцям АТО, що [PERSON] затримано та вирішується питання щодо його подальшого процесуального статусу, тощо. Відповідно до ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можуть розголошуватися лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Генеральною прокуратурою України та Службою Безпеки України оприлюднено деякі матеріали кримінального провадження, а також продемонстровано окремі здобуті під час розслідування докази. Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження,

Outcome: dismissed