Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зміну розміру аліментів, зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в сумі 10513,42 грн., що склалась станом на 01.08.2010 року, зменшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] до 358,77 грн. на період 18 місяців з дати набрання законної сили рішення по цій справі, зобов'язати ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні та ЦПФУ України в м. Херсоні відновити стягнення аліментів та заборгованості по сплаті аліментів в порядку, визначеному діючим законодавством, після закінчення 18 місяців з дати набрання законної сили рішення по цій справі. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідч-1 заперечувала, щодо задоволення позовних вимог. Представник відповідача ВДВС в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив, що згідно Постанови про стягнення аліментів від 04.01.1999 р., з [PERSON] утримують аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів для утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки розрахунку № 21217 від 01.10.2013 року вбачається, що згідно виконавчого листа, виданого 06.02.2004 року Комсомольським районним судом м.Херсона, за [PERSON] нараховується заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей станом на 01.09.2013 р. у розмірі 15344,21 грн. Виходячи зі змісту ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу його батька(матері) і (чи) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Як передбачає ч. 2 ст. 197 СК України суд, за позовом платника аліментів, може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З пояснень позивача вбачається, що з травня 2010 року йому була призначена пенсія розміром 790 гривень, але він постійно шукав роботу, що дозволило йому своєчасно сплачувати аліменти і зменшувати заборгованість по аліментам. Сума сплачених ним аліментів на 01.09.2013 р. складає 19189,01 грн. і сума заборгованості на визначену дату складає 15344,21 гривні, що на його думку вкрай утруднює його фізіологічне виживання в сучасних умовах. Він проживає один, не працює, додаткової роботи не може знайти. Стан його здоров'я погіршується,та йому терміново треба оперуватись, на що у позивача немає грошей. В зв'язку з вищевикладеними обставинами, позивач вважає, що розмір аліментів підлягає зменшенню, а він може бути повністю звільнений від сплати заборгованості по аліментам. Однак, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, щодо зміни його матеріального стану у сторону погіршення, зміни сімейного стану, як передбачено вимогами ст. 192 СК України підстави для задоволення позову в частині зменшення розміру аліментів, встановленого постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.01.1999 року, та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, на думку суду, відстуні. Так, з матеріалів справи вбачається, що на час прийняття Комсомольським районним судом постанови від 04.01.1999 року про стягнення аліментів позивач не працював, постійного доходу не мав. На теперішній час не змінився і його сімейний стан. Крім того, позивач фактично ставить вимогу не про зменшення розміру аліментів, а про зміну визначення розміру щомісячних аліментів (з частки від заробітку на тверду грошову суму), що не передбачено ст. 192 СК України, також позивачем сплачуються аліменти в розмірі що не перевищує 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, таким чином зміна розміру частки сплати аліментів не змінить розмір щомісячних платежів боржника. Крім того, на протязі всього періоду сплати аліментів, позивачем сплачено аліментів в сумі що не перевищує 100грн. щомісячно на кожну дитину. В зв'язку із чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Позовні вимоги в частині звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 10513,42 грн. задоволенню не підлягають з огляду на те, що з урахуванням вимог передбачених ст. 197 СК України викладені позивачем доводи не відповідають обставинам справи та наданим доказам, дослідженим у судовому засіданні. Не підлягають задоволенню і інші позовні вимоги, як такі що витікають за наслідком задоволення первісних. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed