Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.10.2017 року він звільнився з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок. На сьогодні, відповідач заборгував йому 12594,80грн. Крім того, оскільки з дня його звільнення відповідач не виплатив йому заробітну плату тому, відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 19.10.2017 року по день фактичного розрахунку. В досудовому порядку спір не вирішувався, іншого позову до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати не подавав. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 12594грн. 80коп., сума визначена з урахуванням утриманих податків і зборів, стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст.117 КЗпП України, по день фактичного розрахунку. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку, підтримує повністю з зазначених в позові підстав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відображена у Довідці заробітна плата належна позивачу до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору та складає 12594грн. 80коп. Відображена у Довідці середньоденна заробітна плата складала 169грн. 14коп. зазначена без утримання ПДФО та військового збору, отже у разі стягнення з Товариства на користь позивача середнього заробітку, за час затримки розрахунку при звільненні із загальної суми такого стягнення необхідно утримувати ПДФО та військовий збір. При визначенні кількості робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа), яка на 01 березня 2018 року (день розгляду справи Судом) (з 23.10.2017 року (перший робочий день Товариства після звільнення позивача) по 28.02.2018 року (останній робочий день Товариства, що передує розгляду справи Судом) складе 55 робочих днів. Сума середньоденного заробітку Позивача складає 169грн. 80коп. Таким чином, у разі задоволення судом позовних вимог позивача про стягнення з Товариства на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 01 березня 2018 року (день розгляду справи судом) підлягає стягненню з Товариства 9302грн. 70коп. Із суми 9302грн. 70коп. підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовій збір. Розгляд справи просили здійснити без участі представника товариства. Ухвалою суду від 07.02.2018 року витребувана у відповідача довідка про заборгованість по заробітній платі позивача та середньоденну заробітну плату позивача. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об єднання». 18.10.2017 року звільнився з роботи, за власним бажанням за за ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.6-12). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/308 від 26.02.2018 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 12594грн.80коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 12594грн.80коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 169грн.14коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 19.10.2017 року по 01.03.2018 року становить 54 робочих дні: жовтень - 5 робочих днів; листопад - 13 робочих днів; грудень - 11 робочих днів; січень - 13 робочих днів; лютий - 12 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 9133грн.56коп. (169,14 х 54 = 9133,56грн.). Відповідачем невірно зазначена кількість робочих днів в грудні 2017 року, не враховано, що 25 грудня не робочий день. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити і стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 12594грн.80коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9133грн. 56коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Outcome: approved