Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснив, що з відповідачкою він перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживав однією родиною з 1996року. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO]., та дочку [PERSON], [INFO]. З листопада 2012року сторони припинили підтримувати сімейні відносини й проживають окремо. Після припинення спільного проживання з відповідачкою , їх неповнолітній син [PERSON] залишився проживати з позивачем , а дочка залишилася проживати з відповідачкою, у зв,язку з чим за рішенням Свердловського міського суду Луганської області №2-3474 від 15.07.2013року з нього на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Син проживає з ним й перебуває на його повному матеріальному забезпеченні. Відповідачка добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак має можливість це робити, так як вона працює та отримує заробітну плату , розмір якої достатній для можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина й вона повинна це робити відповідно до закону. Згідно ст..180 СК України мати повинна утримувати дитину матеріально до досягнення нею повноліття. Позивачу важко одному матеріально утримувати сина, так як у нього склалося важке матеріальне становище, у зв,язку з тим що з нього стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частини заробітку , 33% у рахунок погашення заборгованості по аліментам , яка утворилася під час розгляду справи не з його вини , крім того він сплачує кредит, який було ними спільно взято з відповідачкою. Також він вимушений був купити необхідні для дітей меблі у розстрочку , яку теж у цей час сплачує. У зв,язку з зазначеними обставинами він змушений звернутися з дійсним позовом до суду. На користь інших осіб аліменти з відповідачки не стягуються, інших непрацездатних членів сім,ї у неї на утриманні не перебуває. У зв,язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 19.09.2013р. і до його повноліття. Позивач в судове засідання 10.01.2014 року не з,явився , про причини неявки суду не повідомив , але у судовому засіданні 21.11.2013 року позов підтримав та пояснив, що з ним проживає їх неповнолітній син , який знаходиться на його утриманні , але йому важко одному утримувати сина , так як він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини його доходу , також він хворіє , багато коштів витрачає на лікування , знаходиться на диспансерному обліку у лікаря невролога , він працює прохідником повний робочий день під землею , але йому протипоказаний важкий труд , його середня заробітна плата до хвороби , тобто до 1.10.2013 року складала 7000 -8000 грн., але після того , як він тривалий час знаходився на лікарняному , то йому сплатили тільки у листопаді 3000 грн, з них утримали аліменти , він має у власності мотоцикл , також ? частку квартири , а інша ? частка квартири належить відповідачці , але вона залишила квартиру і не проживає в ній .Суд вважає розглянути справу у відсутність позивача , оскільки його інтереси у судовому засіданні представляє представник позивача [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги і пояснила, що відповідно до вимог діючого законодавства батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття , оскільки з позивачем проживає неповнолітній син і знаходиться на його утриманні , то відповідачка повинна сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в такому ж розмірі , тобто 1/6 частині , як і сплачує позивач на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки , так як діти повинні знаходитись в рівних умовах , також до 1.09.2013 року дохід позивача складав 7000-8000 грн., потім у нього почали утримувати із заробітної плати аліменти і заборгованість по аліментам і йому з сином залишається на життя приблизно 3000 грн., також позивач хворіє , витрачає кошти на придбання ліків , знаходиться на обліку у лікаря невролога , і так як він тривалий час хворів то отримав заробітну плату в значно меншому розмірі , також він сплачує кредити,на теперішній час він продовжує працювати прохідником , так як хоче встановити відсотки втрати працездатності і щоб йому були нараховані страхові виплати з більш великої заробітної платні ,тому він і не переходить працювати на легку працю. Також відповідачку ніхто із квартири не виганяв і вона має змогу проживати у квартирі , а не знімати собі житло . Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що вона згодна сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/10 частини її заробітної плати ( доходу) , так як у зв,язку з тим , що позивач її вигнав із квартири , то вона з донькою знімає житло , за яке сплачує 1000 грн. на місяць , але квитанції і договір найму житла вона суду надати не може , також вона отримує значно в меншому розмірі заробітну плату , чим позивач , середня заробітна плата , яку вона отримує складає приблизно 2500 грн, також вона раніше пред,являла позов до суду про вселення в квартиру , але представник позивача , [PERSON] , її обдурив і дав від квартири ключі , які не підходили , а вона написала заяву і її позов залишили без розгляду, вона також як і позивач сплачує кредит , а кредити , які вони брали під час спільного проживання ними були сплачені , також вона хлопчику неодноразово давала гроші , які він здавав у школі Комунальні платежі за квартиру , яка належить ій і позивачу вона не сплачує , так як там не проживає і нічим не користується. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково пояснив, що сторони знаходяться в нерівному положенні , так як дохід позивача значно перевищує дохід відповідачки в 3-4 рази , вона наймає житло , так як позивач з його представником обдурили відповідачку і дали ій ключі нічибто від квартири, де вона є власником ? частини , і вона написала заяву про залишення позову про вселення без розгляду , на теперішній час вона сплачує за житло 1000 грн. на місяць . Суд вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із свідоцтва про народження (а.с.5) убачається, що [INFO] року народився [PERSON], у графі батько записаний [PERSON], позивач по справі, в графі мати - [PERSON],відповідачка по справі, про що зроблено актовий запис № 117. На аркуші справи 6 є довідка від 10.09.2013 року , яка посвідчена депутатом Червонопартизанської міської ради Гришиною Л.А. , що з [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] його син [PERSON] , 1997 року народження з листопада 2012 року по теперішній час У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1)стан здоров'я і матеріальне становище дитини. 2) стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів. В судовому засіданні було встановлено , що відповідачка працює в ПАТ «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» з 1.04.2013 року по теперішній час в якості електромонтера з обслуговування підстанції та сума іі заробітку за період з 01.05.2013 року по 1.11.2013 року склала 22046,13 грн.,до видачі заробітна плата у розмірі 18752,81 грн , середній заробіток складає 3674,35 грн. , що підтверджується довідкою на а.с. 31, інших прибутків вона не має , крім того , що згідно рішення Свердловського міського суду від 15.07.2013 року ( а.с.9-10) отримує з позивача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/6частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно , але не менше , ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до досягнення нею повноліття, починаючи з 19.11.2012 року,таким чином відповідачка має доходи у розмірі 18752,81 грн, це заробітна плата яку вона отримує з відрахуванням усіх податків та зборів , також згідно довідок на ім,.я позивача [PERSON], які є на аркуші справи 8 та 41 , з нього у період з 1.05.2013 року по 1.11.2013 року були утримані на користь відповідачки аліменти у сумі 7508,98 грн. ( 1090,59 грн, 1269,69грн, 1288,33 грн,1390,29 грн,( 9618,56грн..-1273,50 =8345грн. х16,66%:100% =1390,29грн.- аліменти за серпень2013 року ) 1411,04 грн,(9762,13-1292,51грн. = 8469,62 грн.х 16,66% :100% =1411,04 грн. -аліменти за вересень 2013 року )1059,04 грн.( 7217,46грн.-860,70 грн. = 6356,76 грн.х16,66%:100%=1059,04 грн.-аліменти за жовтень 2013 року) без урахування сум заборгованості по аліментам ) , тобто сукупний дохід відповідачки за 6 місяців з 1.05.2013 року по 1.11.2013 року складає 18752,81 грн. + 7508,98 грн. = 26261,79 грн.:6 місяців =4376,97: 2 =2188,48 грн. , тобто з урахуванням викладеного середньомісячний дохід відповідачки і її неповнолітньої доньки складає на кожну по 2188,48 грн., в той час як середньомісячний дохід позивача і його неповнолітнього сина на кожного складає по 2345,66 грн.., виходячи з наступного згідно довідки на аркуші справи 40 із якої убачається , що [PERSON] працює прохідником 4 розряду в ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» і його заробітна плата з 1.05.2013 року по 1.11.2013 року складає 54791,92 грн, до видачі заробітна плата у розмірі 35656,90 грн. , середній заробіток складає 9131,97 грн. , також як вище зазначав суд позивач сплачує аліменти на користь відповідачки за рішенням суду від 15.07.2013 року , сума сплачених аліментів за період з 1.05.2013 року по 1.11.2013 року без урахування заборгованості складає 7508,98 грн , тобто заробітну плату , яку отримує позивач 35656,90 грн. - 7508,98 грн. , аліменти , які він сплатив відповідачці , то рівно 28147,92 грн.:6 місяців =4691,32 грн. :2 =2345,66 грн.,де 2 - це позивач та його син , тобто дохід позивача і дохід , який приходиться на утримання неповнолітнього сина, перевищує дохід позивачки та дохід , який приходиться на її неповнолітню доньку на суму 157,18 грн. , але суд при визначенні розміру аліментів , які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача враховує те , що позивач знаходиться на обліку у лікаря невролога і в період з 11.10.2013 року по 30.10.2013 року згідно епікризу із історії хвороби №3241 знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні СЦМЛ№2 і ним, згідно наданих ,відповідно до ст.. 60 ЦПК України суду доказів , було витрачено на медичне дослідження , а саме проведення комп,ютерної томографії хребта ,згідно оглянутої у судовому засіданні квитанції від 11.10.2013 року - 650 грн., інших доказів по справі згідно зі ст. 60 ЦПК України де зазначено , що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, позивач суду не надав , а саме квитанцій , заміток , що позивач придбав медичні препарати за власні кошти ,на яку суму , коли знаходився на лікуванні, також суд враховує і той факт , що позивач працює в шкідливих умовах і потребує посиленого харчування , хоча згідно медичного висновку ЛКК від 1.11.2013 року позивачу протипоказана тяжка праця . Тому на підставі викладеного , враховуючи приписи статті 182 СК України , де зазначено , що суд при визначенні аліментів враховує матеріальне становище платника аліментів , а як суд зазначив , що середньомісячний дохід відповідачки складає 2188,48 грн. , а позивача - 2345,66 грн., тобто перевищує дохід відповідачки , також суд приходе до висновку , що матеріальне становище неповнолітніх дітей є нерівним , а саме матеріальне становище [PERSON] , [INFO] року, який проживає з позивачем краще , так як середньомісячний дохід який приходиться на його утримання складає 2345,66 грн, а неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], яка проживає з відповідачкою , становить 2188,48 грн., тобто менше , чим у її неповнолітнього брата , також приймаючи до уваги те , що на одну дитину розмір аліментів не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , а згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум для дітей у віці від 6 до 18 років з 1.01.2013 року по 30.11.2013 року складає 1210 грн, а з 1.12.2013 року -1286 грн.., 30% від вказаних сум складає 363 грн, та 385,80 грн. , враховуючи принцип справедливості та розумності , закріплений у ст.. ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, а також положення ст.. 174 ЦПК України, а саме, що відповідачкою був визнаний позов частково і вона згодна сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/10 частини її заробітної плати ( доходу), тому суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (прибутку) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2013 року і до досягнення повноліття дитиною, і саме такий розмір аліментів буде не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як з 1.10.2013 року відповідачка сплатить позивачу аліменти у розмірі 390,41 грн. згідно довідки на аркуші справи 31 . Заперечення відповідачки проти позову , що вона також несе додаткові матеріальні витрати на сплату найма житлового приміщення у розмірі 1000 грн. суд вважає неспроможними , так як відповідачка не надала суду доказів того , що вона щомісячно за найм житлового приміщення сплачує 1000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial