Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства посилаючись на те, що, з 1998 року по 2003 рік проживав в цивільному шлюбі з [PERSON] і під час спільного проживання [INFO] у них народилася донька - [PERSON], але батько дитини записаний зі слів матері, оскільки вони в зареєстрованому шлюбі не перебували. В 2003 році позивач з [PERSON] перестали проживати разом, а дитина продовжувала проживати з ним та його матір'ю. В 2011 році [PERSON] померла, після чого дитині було надано статус дитини-сироти та встановлено опіку і призначено опікуном рідну тітку - [PERSON]. Оскільки [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], дитина весь час проживає з ним, перебуває на його повному утриманні та він займається її вихованням і розвитком, однак не подавав особистої заяви про своє батьківство, він змушений звернутись до суду та просить визнати його батьком дитини. Позивач в судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та з позовними вимогами погоджується. Представник третьої особа, Орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили своїми показами, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сім'єю без укладання шлюбу з 1998 року до 2003 року, вони вели спільне господарство та в них під час спільного проживання народилась донька [PERSON], а після припинення проживання однією сім'єю, донька залишилась проживати з батьком і по даний час перебуває на його утриманні і він про неї піклується та займається її вихованням. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, неповнолітню [PERSON], дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сім'єю без укладання шлюбу з 1998 року до 2003 року, вони вели спільне господарство та в них під час спільного проживання народилась донька, що підтверджено показами свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] На даний час неповнолітня дитина, [PERSON], проживає з батьком, перебуває на його утриманні, батько займається її вихованням та сприяє всебічному розвитку як особистості. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] народилася [INFO] в місті Українка Обухівського району Київської області. Зі слів матері батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Українською міською Радою Обухівського району Київської області від 24 листопада 1999 року, актовий запис № 75 серія [NUMBER]. У судовому засіданні [PERSON] вказала на те, що з народження, наскільки вона пам'ятає, вона проживає разом з [PERSON] та останній є її батьком. [INFO] [PERSON] померла, а 30.09.2011 року [PERSON] надано статус дитини-сироти та встановлено опіку над нею, опікуном призначено рідну сестру померлої матері дитини - [PERSON]. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Оскільки [PERSON] народилася [INFO], застосуванню підлягає КпШС України. В судовому засіданні встановлено, що позивач вважає себе батьком дитини - [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] повністю визнає даний факт. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Ураховуючи те, що судом у судовому засіданні було встановлено те, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство до народження дитини, після припинення спільного проживання дитина продовжувала проживати з батьком, а відповідач визнає батьківство [PERSON] відносно [PERSON], суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved