Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача суму основного боргу за борговим документом розпискою від 07.02.2016 року в розмірі 7000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.05.2018 року еквівалентно 183198,40 грн., суму відсотків за користування грошовими коштами станом на 15.05.2018 року в розмірі 49876,10 грн. та судовий збір в розмірі 2331,00 грн.. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до розписки від 07.02.2016 року, [PERSON] взяла у нього в борг 7000 доларів США і зобовязалась повернути суму боргу разом з процентами готівкою тією ж валютою в строк до 01.12.2017 року. Проте, у встановлений строк відповідач грошові кошти не повернула, порушивши умови надання позики. Неповернута сума позики на момент звернення до суду становить 7000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.05.2018 року еквівалентно 183198,40 грн. Також, борговим документом розпискою, передбачена сплата процентів в розмірі 12 % річних, з огляду на що, сума відсотків за користування кредитними коштами становить 49876,10 грн. Ухвалою судді від 14.06.2018 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, представник позивача в судове засідання не зявилися, від позивача і представника позивача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідно до ст.128 ЦПК України. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. Суд ухвалив в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено: 07.02.2016 відповідач [PERSON] взяла в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 7000 доларів США під 12 % річних та зобовязалася повернути до 01.12.2017. Дана обставина підтверджується розпискою від 07.02.2016 (а.с.25). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки позивачем було представлено суду оригінал розписки, за правилами ст. 545 ЦК України, вказана обставина свідчить про наявність у відповідача невиконаного у строк боргового зобов`язання перед позивачем. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з боргової розписки відповідач зобов'язалась сплатити проценти за користування грошовими коштами в сумі 12 % річних ( а.с.6). Відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с.5), відсотки за користування грошовими коштами з 07.02.2016 року по 15.05.2018 року включно (в межах заявлених вимог), складають 49\~876,10 гривень. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, який відповідачем не спростований у належний та допустимий спосіб. Враховуючи, що суду надано оригінал розписки про отримання позики від 07.02.2016 року, на якому відсутні відмітки про проведення оплат за зобовязаннями, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 07.02.2016 року у розмірі 183198,40 гривень, що є еквівалентом 7000 доларів США за курсом НБУ станом на 15.05.2018 року, та суму відсотків за користування грошовими коштами станом на 15.05.2018 року у розмірі 49876,10 гривень. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2331 грн. 00 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved