Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання батька в розмірі ј частка з усіх видів доходу і до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером за віком і його єдиним доходом є пенсія, яка складає 2635,82 копійки Він має двох повнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Донька надавала йому допомогу в розмірі 8000 гривень на місяць на лікування, сплату комунальних послуг та харчування, однак, на даний час вона є безробітною та її чоловік за станом здоров`я перебуває на диспансерному обліку і є пенсіонером. Оскільки, відповідач є особою працездатного віку, має постійний дохід за місцем роботи і за станом здоров`я може надавати допомогу, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ј частина з усіх видів його доходу. На підставі положень ст.ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного провадження без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , має статус «дитини війни» та «ветерана праці».(а.с.8) Згідно виписки по особовому картковому рахунку пенсія позивача становить 2635,82 гривні (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження, виданого Селівінківським РАГС Гребенківського району Київської області 26.04.1961 р., [PERSON] , є сином позивача (а.с. 11). Крім того, судом встановлено. що позивач має повнолітню доньку [PERSON] , яка не працює та має чоловіка, який є пенсіонером і за станом здоров`я перебуває на диспансерному обліку. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що відповідачка є працездатною особою та може надавати йому матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію, розмір якої не є достатнім для забезпечення належного рівня проживання, витрат на лікування, оскільки особа є особою похилого віку, витрат на утримання житла. Крім того, позивач отримує допомогу від повнолітньої доньки, однак вона не є регулярною і не може забезпечити всі витрати, оскільки донька не працює. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує у відповідності до ст. 205 СК України стан здоров`я позивача, що потребує додаткових витрат на його лікування, його похилий вік, розмір пенсії, можливість отримання ним матеріальної допомоги від іншої повнолітньої доньки, відсутність майна, яке може забезпечити додатковий дохід, працездатний вік відповідача, наявність у нього місця роботи та доходів. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та доцільність стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів в розмірі ј частина з усіх видів доходу. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати.

Outcome: approved