Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Євролізинг України», про визнання права власності на автомобіль та зняття нього арешту з автомобіля. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 19 червня 2015 року між ТОВ «Євролізинг України» та [PERSON] було укладено Договір № 01751 фінансового лізингу. Відповідно до ст. 1 договору предметом фінансового лізингу за даним договором є транспортний засіб марки KIA, Модель RIO, 2014 року випуску. Відповідно до ст. 8.2. Договору сторони погодили, що вартість предмета лізингу, на момент укладення договору, за договором становить 14 152,17 євро, що станом на дату укладення цього договору, згідно облікового курсу Євро до української гривні, гривенний еквівалент вартості предмета лізингу становить 325 500,00 грн. Відповідно до ст. 9.1. Договору авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу в розмірі 50 відсотків від вартості предмета лізингу зазначеного у даному договорі. Відповідно до ст. 10.1. договору кожний лізинговий платіж включає відсотки за користування обсягом фінансування в розмірі 23 % річних на залишок частини від обсягу фінансування винагорода лізингодавця за отримане в лізинг майно. На виконання умов договору позивач сплатив на користь ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ Україна» повну вартість предмету лізингу. Позивач свої обов'язки по оплаті вартості автомобіля згідно договору виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями. Позивач свої умови по даному договору від 19 червня 2015 року виконав своєчасно та в повному обсязі. Однак, на підставі постанови про арешт майна боржника № 16323021 від 16 червня 2017 року, накладено арешт на вказаний автомобіль, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Реалізувати в повному обсязі належне позивачу право власності на вказаний автомобіль позивач не може, оскільки на автомобіль накладено обмеження у вигляді арешту. Просить суд визнати право власності на вказаний автомобіль та зняти з нього арешт. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про визнання позову, оскільки, як вказує представник позивачем виконано всі зобов'язання за договором . Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 13 суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, ягі мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставини справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19 червня 2015 року між ТОВ «Євролізинг України» та [PERSON] було укладено Договір № 01751 фінансового лізингу. Відповідно до ст. 1 договору предметом фінансового лізингу за даним договором є транспортний засіб марки KIA, Модель RIO, 2014 року випуску. Відповідно до ст. 8.2. Договору сторони погодили, що вартість предмета лізингу, на момент укладення договору, за договором становить 14 152,17 євро, що станом на дату укладення цього договору, згідно облікового курсу Євро до української гривні, гривенний еквівалент вартості предмета лізингу становить 325 500,00 грн. Відповідно до ст. 9.1. Договору авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу в розмірі 50 відсотків від вартості предмета лізингу зазначеного у даному договорі. Відповідно до ст. 10.1. договору кожний лізинговий платіж включає відсотки за користування обсягом фінансування в розмірі 23 % річних на залишок частини від обсягу фінансування винагорода лізингодавця за отримане в лізинг майно. На виконання умов договору позивач сплатив на користь ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ Україна» повну вартість предмету лізингу. Позивач свої обов'язки по оплаті вартості автомобіля згідно договору виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями. Позивач свої умови по даному договору від 19 червня 2015 року виконав своєчасно та в повному обсязі. Однак, на підставі постанови про арешт майна боржника № 16323021 від 16 червня 2017 року, накладено арешт на вказаний автомобіль, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Між позивачем та ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ Україна» 20 липня 2017 року було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу. Позивач свої умови по даному договору від 20 липня 2017 року виконав своєчасно та в повному обсязі. Виконавши всі умови договору фінансового лізингу № 01751 від 19 червня 2015 року та договору від 20 липня 2017 року позивач звернувся до ТОВ «Євролізинг України» з листом про передачу та зняття з обліку, у відповідь на який позивачем з'ясовано, що на підставі постанови про арешт майна боржника № 16323021 від 16 червня 2017 року, накладено арешт на вказаний автомобіль. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувачу забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до вимог ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визначення права. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Підставою для зняття арешту з транспортного засобу є ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг» у разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до іншої особи відповідні права та обовязки лізингодавця за договором лізингу переходять до нового власника предмета лізингу. Предмет лізингу не може бути конфісковано, на нього не може бути накладено арешт у звязку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг»). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг»лізингоодержувачу забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Відповідно до. ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки [PERSON] в зв'язку з накладенням арешту на автомобіль не може в повному обсязі реалізувати належне право власності на автомобіль. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ Україна» на користь [PERSON] підлягає судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

Outcome: approved