Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 30 вересня 2008 року відповідач [PERSON] уклала з позивачем кредитний договір № 014/5915/73/113592, згідно якого одержала кредит в сумі 27879,31 доларів США терміном до 30 вересня 2015 року, зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідач [PERSON] 30 вересня 2008 року уклав з позивачем договір поруки та взяв на себе зобов'язання солідарної відповідальності у випадку невиконання договірних зобов'язань [PERSON] [PERSON] свої зобов'язання не виконала, вимоги банку, направлені боржнику та поручителю про погашення заборгованості відповідачами залишені без уваги. Тому позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно: прострочену заборгованість за кредитом - 3622,11 грн., що еквівалентно 453,16 доларам США, прострочену заборгованість за процентами у розмірі 3190,17 грн., що еквівалентно 399,12 доларам США, пеню за прострочення сплати кредиту та процентів 92807,44 грн., що еквівалентно 11611,09 дол.США, заборгованість за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню, у розмірі 101950,95 грн., що еквівалентно 12755,03 дол.США. Всього просив стягнути 201570,67 грн. (еквівалент в іноземній валюті - 25218,40 доларів США) заборгованості та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 201570,67 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, але просила суд зменшити розмір пені в межах річного строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/5915/73/113592, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 27879,31 доларів США терміном до 30 вересня 2015 року зі сплатою 13,8% річних за користування кредитом (а.с.6-9). 30 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу, відсотків та сплату штрафних санкцій (а.с.21-22). 17 березня 2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 014/5915/73/113592 від 30 вересня 2008 року, якою збільшено строк кредиту до 96 календарних місяців, дату остаточного погашення кредиту визначено 30 вересня 2016 року (а.с.10). 29 липня 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/5915/73/113592-2 до кредитного договору № 014/5915/73/113592 від 30 вересня 2008 року, якою збільшено строк кредиту до 104 календарних місяців, дату остаточного погашення кредиту визначено 30 травня 2017 року, та визначено, що станом на день укладення цієї додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за кредитним договором становить 23517,64 доларів США (а.с.11-12). Згідно додаткової угоди від 27 жовтня 2010 року №014/5915/73/113592/3 до кредитного договору № 014/5915/73/113592 від 30 вересня 2008 року, сторонами визначені види страхування, які повинен здійснити позичальник на користь кредитора (а.с.15-16). Також, як вбачається з наведених додаткових угод, вони укладались банком та позичальником за згодою поручителя. У зв'язку з цим порука [PERSON] збереглася і після укладення додаткових угод. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов'язання не виконувала, щомісячно кредит не сплачувала. На час звернення позивачем з позовом до суду [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 3622,11 грн., що еквівалентно 453,16 доларам США, прострочену заборгованість за процентами у розмірі 3190,17 грн., що еквівалентно 399,12 доларам США. Також позивачем нараховано відповідачу пеню за прострочення сплати кредиту та процентів 92807,44 грн., що еквівалентно 11611,09 дол.США. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 2 ст.258 ЦК України передбачено, що до позовних вимог по стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст.267 ЦУ України. Зокрема, даною нормою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила суд зменшити розмір пені в межах річного строку позовної давності. Тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, стягнувши її в межах річного строку позовної давності - в сумі 6330,96 дол.США, що за курсом НБУ, встановленим на 07.11.2013 року (7,99 грн. за 1 дол. США) еквівалентно 50603,36 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми кредиту достроково. На час розгляду справи судом заборгованість відповідача за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню, становить 101950,95 грн., що еквівалентно 12755,03 дол.США. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2008 року № 014/5915/73/113592 в сумі 159366,59 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 3622,11 грн., що еквівалентно 453,16 доларам США, прострочена заборгованість за процентами - 3190,17 грн., що еквівалентно 399,12 доларам США, заборгованість за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню, - 101950,95 грн., що еквівалентно 12755,03 дол.США, пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 50603,36 грн., що еквівалентно 6330,96 дол.США. Крім того, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в повному розмірі пропорційно до задоволених відносно них вимог.

Outcome: partial