Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] в с. Нова Слобода Путивльського району померла його матір - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,3572 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області. Як спадкоємець померлої за її заповітом, позивач прийняв спадщину у строки, визначені рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 28.05.2015 року, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно. Посилаючись на ці обставини, просив суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, а саме земельну ділянку (сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8756 га та земельну ділянку (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4816 га. До судового розгляду справи свої вимоги збільшив та просив встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15.12.1999 року, виданого [PERSON], померлій матері, а також визнати право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав повністю та просив справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність та позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1216 і 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. В силу ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], матір позивача, яка була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6, 8). Будучи спадкоємцем померлої за її заповітом від 02.06.2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 22, прийнявши спадщину у строки, встановлені рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 28.05.2015 року, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, якою є земельна ділянка загальною площею 2,3572 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, з причин відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 7, 16, 18). При цьому, як підтверджується витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.11.2015 року та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 10-15, 19-20) [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва (рілля) площею 1,4816 га та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сіножаті) площею 0,8756 га згідно державного акту від 15.12.1999 року серії [NUMBER]. Хоча в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15.12.1999 року, виданому Новослобідською сільською радою (а.с. 9), прізвище власника і зазначено як «Кадурина», але виходячи з даних довідки цієї ж сільскої ради від 30.04.2015 року про проживання на території цього села саме [PERSON] (а.с. 8), є очевидним те, що це одна і та ж особа, у написанні прізвища якої допущена помилка, виправлення якої в порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, на цей час неможливе в зв'язку з втратою нею чинності. Таким чином, суд дійшов висновку про належність померлій [INFO] [PERSON] державного акту серії [NUMBER] від 15.12.1999 року, а тому таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. В зв'язку з повним задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved