Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO],в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO],в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з нього за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя стягуються аліменти на утримання дітей на користь відповідачки. Однак, на теперішній час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, які також потребують його матеріального забезпечення. Таким чином, оскільки матеріальне становище позивача суттєво змінилось, а також змінився його сімейний стан, то просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],, з розміру 1/4 частки від заробітку на кожну дитину, до твердої грошової суми в розмірі 1689 грн., щомісячно на кожну дитини. В подальшому позовні вимоги змінив, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],, з розміру 1/4 частки від заробітку на кожну дитину, до 1/3 частини від його доходу на утримання дітей, щомісячно. У судове засідання позивач не зявився, надавши заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу в його відсутності. Відповідачка надала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя 04 жовтня 2012 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 12 вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 12 вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З копії свідоцтва про шлюб, виданого 03 липня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 251, [PERSON], [INFO], уклав шлюб із [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінив прізвище на [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 03 липня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 551, [PERSON] народилась 15 червня 2014 року, батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 01 червня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 382, [PERSON] народилась 29 травня 2017 року, батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON]. Суд при вирішенні спору враховує, що сімейне становище позивача змінилось та його матеріальне становище погіршилось порівняно із часом ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, оскільки в позивача народились малолітні діти, які також потребують утримання. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, розмір аліментів на двох дітей складає одну третину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із аналізу норми 3 та 5 ст.183 СК України, законодавець встановлює безспірний мінімальний розмір аліментів на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також законодавець надає право одному із батьків звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до розміру 1/3 частини заробітку відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, тобто розмір передбачений законом на одну неповнолітню дитину, без порушення прав та інтересів відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved