Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно на користь позивача заборгованості за кредитним договором №22030116018 від 12.08.2008 року у сумі 862 864,20 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 6 896 873,54 грн., судовий збір у розмірі 3 441 грн. В судовому засіданні представник позивача Коваленко С.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 12.08.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір №22030116018, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у формі не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 200 000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,35% річних, строком до 12.08.2016 року. У зв'язку з порушенням своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 05.11.2013 року має заборгованості 862 864,20 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 6 896 873,54 грн. Додатково задля забезпечення вимог кредитора 12.08.2008 року до кредитного договору було укладено договір поруки між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] Відповідно до цього договору, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання зобов'язань за кредитним договором, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому. 30.06.2009 року за заявою позичальника було проведено реструктуризацію кредиту. Відповідно до якого на термін з 12.07.2009 року до 12.06.2010 року було надано кредитні канікули та прострочену заборгованість було додано до тіла кредиту, що підтверджується додатковою угодою до кредитного договору №22030116018 від 12.08.2008 року. Також у цій угоді зазначено про збільшення строку кредиту, у результаті чого остаточною датою погашення кредиту стало 14.04.2017 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, пояснивши, що більшу частину одержаного кредиту вона вже сплатила, нарахування даної заборгованості проводиться невірно і сума вкрай велика. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов також не визнала, просила відмовити у його задоволенні та пояснила, що про додатковий договір, який було укладено 30.06.2009 року, вона нічого не знала, і що саме через цей договір нараховано таку суму заборгованості, тому вважає, що в такому випадку, вона не зобов`язана нести відповідальність за вказаним кредитним договором як солідарний боржник. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. 12.08.2008 року року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір №22030116018, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у формі не відновлюваної кредитної лінії з лімітом у сумі 200 000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,35% річних, строком до 12.08.2016 року (а.с.12-15). У відповідності до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А ст.611 ЦК України зазначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Вказаний кредит за даним договором відповідач [PERSON] отримала від позивача 12.08.2008 року, згідно заяви на видачу готівки №OV9Р48207 (а.с.31). Згідно договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця ануїтентними (однаковими) платежами, розміри та строки яких визначені у графіку погашення, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок банку. Однак, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору та порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 05.11.2013 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає 862 864,20 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 6 896 873,54 грн., з них: заборгованість за кредитом - 143 527,88 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 1 147 218,34 грн., в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом - 2 593,70 дол. США, у еквіваленті за курсом НБУ - 20 731,44 грн., заборгованість по процентам - 88 601,14 дол. СЩА, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 708 188,91 грн.; в т.ч., прострочена заборгованість по процентам - 87 246,87 дол. США, у еквіваленті за курсом НБУ - 697 364,23 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту та процентів - 630 735,18 дол. США, що становить еквіваленті по курсу НБУ 5 041 466,29 грн. У відповідності до п.1, ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Суд не може покласти в основу рішення показання відповідача [PERSON] про завищений розмір заборгованості по кредитному договору, поскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, при цьому відповідачем не надано будь-яких доказів в порядку ст. 60 ЦПК України для спростування такого розміру. Як зазначає ч.1, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 554 ЦПК, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ствердження відповідача [PERSON] про збільшення обсягу її відповідальності за кредитним договором у зв`язку з укладенням додаткової угоди від 30.06.2009 року, суд не може покласти в основу рішення, так як вказана угода не обтяжує зобов`язань кредиторів, а навпаки - було проведено реструктуризацію кредиту та надано кредитні канікули, що полегшило виконання зобов`язання за кредитним договором. Як наголошує ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Поскільки розмір заборгованості відповідачів перед банком складає 232 129,02 дол. США (143 527,88 дол. США + 88 601,14 дол. США), що складає суму загального збитку, а розмір пені, яку просить стягнути позивач, 630 735,18 дол. США перевищує розмір збитків майже в три рази, тому суд вважає необхідним зменшити вказаний розмір пені до розміру загальної заборгованості і визначити його в сумі 232 129,02 дол. США. Поскільки відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит в сумі 200 000 дол. США, тобто позивач з свого боку виконав умови договору, а сама відповідач у свою чергу не сплачувала позивачу рівних часток сум кредиту кожного місяця, відсотків погашення кредиту, як то передбачає укладений договір, тобто вона неналежним чином виконувала свої зобов'язання по вказаному договору, тому з відповідачів на користь позивача необхідно солідарно стягнути заборгованість за вказаним договором у сумі 232 129,02 дол. США, що еквівалентно 1 855 407,24 грн. Згідно ст.88 ЦПК України оскільки задоволено позов частково, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 3 654 грн. судового збору солідарно.

Outcome: approved