Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 330000 грн. зі сплатою 10,5% річних з дати отримання коштів по 10 квітня 2015 року та 18,5% річних за період з 11 квітня по 09 квітня 2032 року включно. Відповідач повинен був здійснювати погашення суми заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів, розмір та строки сплати яких визначені договором. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитомта відсотками. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 280611,23 грн. та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, згідно наданої заяви, позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 11 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит №2172. За умовами вказаного договору банк надав відповідачу кредиті кошти на придбання квартири у сумі 330000 грн. строком на 240 місяців на умовах забезпеченості, повернення, зі сплатою 10,5% річних з дати отримання коштів по 10 квітня 2015 року та 18,5% річних за період з 11 квітня 2015 по 09 квітня 2032 року включно. Відповідач взяв на себе зобовязання по поверненню заборгованості до 09 квітня 2032 року, шляхом внесення щомісячних платежів, розмір та строки сплати яких визначені договором /а.с.3-13/. Додатковою угодою від 10 квітня 2015 року було внесено зміни до зазначеного договору, згідно яких плата за користування кредитними коштами у розмірі 10,5% річних діє по 10 квітня 2018 року включно,а з 11 квітня 2018 року плату за користування кредитом встановлено у розмірі 18,5% річних /а.с.14-18/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку /а.с.23-31/. Внаслідок порушення зобов'язань станом на 06 липня 2016 року за відповідачем утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 280116,23 грн. (двiстi вiсiмдесят тисяч сто шiстнадцять гривень 23 копiйки), з яких: 268125 грн. - заборгованість за кредитом,11991,23 грн. - заборгованість по відсоткам. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved