Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Opel Omega», 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], зареєстрований 05.09.2006р. у Артемівському МРЕВ Донецької області, дійсним та визнання права власності на автомобіль. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за вказаний автомобіль він передав відповідачеві грошові кошти, отримав автомобіль, ключі від автомобіля та технічний паспорт на автомобіль, а відповідач, в свою чергу передав вказане майно у власність позивача за вказану плату, та зобов'язався оформити необхідні документи шляхом нотаріального посвідчення вказаного договору. Однак, до теперішнього відповідач уникає від нотаріального посвідчення договору, що суттєво порушує права позивача як нового власника транспортного засобу, та перешкоджає у реєстрації його права власності на спірний автомобіль, у зв'язку з чим він вимушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, у зв'язку з неявкою відповідача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У статті 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. Відповідно до ст.638 ЦК України угода вважається укладеною , якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору . Згідно ст. 655 ЦК України, визначається, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому, обов'язкової письмової форми договору купівлі - продажу транспортного засобу законодавцем не встановлено. Частиною 1 та 5 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року (в редакції № 1371 від 23.12.2009 року та змінами № 955 від 25.12.2013 року). Пунктом 8 Порядку передбачена державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів. До документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, відносяться договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб, нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб, тощо, а також копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, з зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Із матеріалів справи судом встановлено, що автомобіль марки «Opel Omega», 2001 року випуску з номером кузова [NUMBER] був зареєстрований 05.09.2006 р. у Артемівському МРЕВ Донецької області за [PERSON] (а.с. 14). З довідки (а.с. 13) вбачається, що спірний автомобіль в розшуку не значиться. В листопаді 2013 року сторони дійшли згоди про оплатне відчуження транспортного засобу один одному. З цією метою, 25.11.2013 року позивач на виконання досягнутої домовленості передав відповідачу обумовленні грошові кошти, а останній в свою чергу передав у володіння та користування [PERSON] автомобіль. Відповідач [PERSON] зобов'язувався зареєструвати дану угоду згідно чинного законодавства, але свої зобов'язання так і не виконав, та на теперішній час всіляко ухиляється від їх виконання. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У ч. 2 ст. 220 ЦК України прописано, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 1 ст. 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає державній реєстрації, виникає у набувача з моменту такої реєстрації або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору та фактично уклали договір купівлі - продажу автомобіля, але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, ця обставина порушує право власності позивача і позивач має повне право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому порушене право слід відновити шляхом визнання спірного договора дійсним. На підставі ст.ст.11, 202, 204, 220, 328, 334, 638, 655, 656, ЦК України, п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року в чинній редакції,

Outcome: approved