Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2009 року по 18 січня 2018 року. Від спільного шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на повному її утриманні. Позивач на даний час працює, але враховуючи незначний розмір коштів, який вона отримує, вона не може самостійно забезпечувати достатні умови для виховання та проживання своєї дитини, тому просить суд стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усього його заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою суду від 11 березня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено до підготовчого судового засідання на 29 травня 2019 року на 11 год. (а.с.15). Ухвалою суду від 29.05.2019 року закрито підготовче провадження в справі та призначено до судового розгляду на 05 серпня 2019 року на 08 год. (а.с.21). Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач звернулася до суду із заявою, в якій просить суд розгляд справи провести в її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач звернувся до суду із заявою, у якій просить суд розгляд справи проводити в його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, врахувавши регулювання спору сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.ч. 1-2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З довідки, виданої Термахівською сільською радою Іванківського району Київської області слідує, що дитина, [PERSON] , 2009 р.н., проживає разом з матір`ю, [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні (а.с.6). Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається з довідки № 59 від 05.02.2019 року, виданої Відділом культури, національностей, релігій, молоді та спорту Іванківської РДА, [PERSON] працює на посаді прибиральниці службових приміщень Термахівського сільського будинку культури і її заробітна плата за останні шість місяців становить 10625,63 грн. (а.с.7). Відповідно до довідки, виданої Обуховицькою амбулаторією загальної практики-сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства Київської районної ради «Іванківський центр первинної медико-санітарної допомоги «Іванківська амбулаторія загальної практики сімейної медицини», [PERSON] , [INFO] перебуває на диспансерному обліку (а.с.8) Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач довідку про свої доходи не надав. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 05 лютого 2019 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дітей з 05 лютого 2019 року. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд покладає обов`язок зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved