Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Перший [PERSON] [PERSON]», в якому просить визнати виконавчий напис №2637 від 10.11.2017 вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо стягнення з неї на користь ПАТ «Перший [PERSON] [PERSON]», заборгованості по кредитному договору GP-6383294 від 20.05.2014 в сумі 19406,32 грн. таким, що не підлягає виконанню. Вимоги обґрунтувала тим, що 20.05.2014 між нею та ПАТ «Перший [PERSON] [PERSON]» укладений кредитний договір GP-6383294, відповідно до якого їй надано кредит в розмірі 11076,66 грн. 27 лютого 2018 року позивач отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2018 № 55829432. Відповідно до виконавчого провадження встановлено, що воно відкрите на підставі виконавчого напису №2637 від 10.11.2017 вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Вказаний виконавчий напис вважає таким, що вчинений з порушеннями законодавства, оскільки з нього не вбачається, на підставі яких документів його було вчинено. Письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання їй не надсилалося, розрахунку заборгованості станом на 10.11.2017 немає, нотаріус не врахував пропуск відповідачем за відповідним договором. На час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з нього заборгованості за договором кредиту. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу без його присутності. Представник відповідача у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, заперечень не надав Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання також не зявилася, надіслала відзив на позов, в якому просила розглядати справу без її, відмовити в задоволенні позовної заяви та надала документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №2637 від 10.11.2017. Пояснила, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.2014 між [PERSON] та ПАТ «Перший [PERSON] [PERSON]» укладений кредитний договір GP-6383294, відповідно до якого банком надано [PERSON] кредит в розмірі 11076,66 грн. для рефінансування заборгованості за кредитним договором GP-3080966. 10.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №2637 щодо стягнення на користь ПАТ «Перший [PERSON] [PERSON]» з [PERSON] не сплачену в строк за договором кредиту GP-6383294 від 20.05.2014, заборгованість за період з 07 листопада 2016 року по 07 листопада 2017 року в сумі 19406,32 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9203,48 грн.; простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2103,89 грн.; простроченої заборгованості за комісією у розмірі 6130,73 грн.; строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1873,18 грн.; строкової заборгованості за процентами в розмірі 8,28 грн.; строкової заборгованості за комісією в розмірі 86,76 грн. Як зазначено у виконавчому написі, винесено його на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Вказаний виконавчий напис, як свідчать надані Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] документи, вчинено ним на підставі оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Здійснення виконавчого\~напису нотаріусом\~регулюється\~ЗУ «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5\~(далі - Порядок). Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннями\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3 Глави 16 Порядку (в редакції на день вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При цьому\~стаття 50 Закону «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.12 та частинами 1,5,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд приходить до висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.\~\~ Відповідач в судові засідання не зявлявся, заперечень щодо позовних вимог не висував, відзив не надав, підтвердження дійсної суми заборгованості станом на вчинення виконавчого напису нотаріуса відсутні, розрахунок заборгованості, наданий банком нотаріусу викликає сумнів. Також, матеріали справи не містять відомостей про отримання позичальником письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. У відповідності до положень ч.1\~ст.141\~ЦПК України з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved