Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, а саме просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 28 ь586.97 грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 4 831,17 грн., інфляційну складову боргу в сумі 1 063,78 грн. та 3% річних в сумі 301,50 грн. та 1 921 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача Білик І.О. позовні вимоги зменшила, а саме просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 28 586,97 грн., інфляційну складову боргу в сумі 1 063,78 грн. та 3% річних в сумі 301,50 грн. та 1 921 грн. судового збору, оскільки заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води відповідачем сплачена. Зменшені вимоги представник підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала, пояснивши, що відповідач є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які постачає йому позивач за адресою: [ADDRESS] . У відповідача перед відповідачем утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, яка станом на 24.02.2021 року становить 28 586,97грн., інфляційні витрати у розмірі 1 063,78 грн. та 3% річних в сумі 301,50 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у її відсутність до суду не зверталась. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає необхідним позов задовольнити, у зв`язку з наступним. У відповідності до ч.1 ст.12 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, ПАТ «Київтеплоенерго» є постачальником послуг з центрального опалення та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач своєчасно не сплачувала за надані їй послуги з постачання гарячої води та/або опалення, в результаті чого в неї виникла заборгованість за вказані спожиті послуги, які вона частково сплатила, а саме за постачання гарячої води в сумі 4 831,17 грн., про що було заявлено представником позивача, а тому станом на 24.02.2021 року вона має заборгованість перед позивачем за отримані послуги з централізованого опалення в сумі 28 586,97 грн. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду по справі 308/10167/15-ц від 12.03.2018. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] на момент подання позову борг за житлово-комунальні не сплатила та у зв`язку з чим на суму заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України були нараховані 3 % річних та інфляційні втрати, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення на користь КП «Київтеплоенерго» інфляційних втрат у розмірі 1 063,78 грн. та 3 % річних у розмірі 301,50 грн. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем були надані відповідачу комунальні послуги, а відповідачем вони отримані, однак оплата за них останньою не здійснена, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за комунальні послуги. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved