Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що маж позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надані кошти на умовах строковості оплатності, зворотності. [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, не здійснював повернення коштів, не сплачував відсотки, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Позивач направив [PERSON] вимогу про погашення боргу, проте остання була залишена поза увагою. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати солідарно із [PERSON] за невиконання або неналежне виконання кредитного договору. Позивачем також [PERSON] направлена вимога, про виконання зобов'язань та погашення заборгованості, у зв'язку з порушенням основного зобов'язання, проте остання залишена поза увагою. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не доведено виконання останнім кредитного договору в частині надання та отримання [PERSON] коштів за кредитним договором. Крім того, представник [PERSON] просив відкласти розгляд справи, з метою отримання нових доказів, яких саме, на підтвердження або спростування яких обставин у клопотанні не зазначив, у зв'язку з чим судом було відмовлено у задоволенні останнього оскільки підстав передбачених ч. 2 ст. 191 ЦПК України не встановлено, а також у зв'язку з тим, що останнє заявлено з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 137 ЦПК України і питання про поновлення останніх згідно ч. 1 ст. 73 ЦПК України представником перед судом не ставилось. Також, представник [PERSON] просив призначити у справі судово - економічну експертизу з метою встановлення чи отримував [PERSON] кредитні кошти, оскільки на його думку надані позивачем докази є неспроможними і не підтверджують такого факту. Судом також було відмовлено у задоволенні відповідного клопотання, оскільки висновок експерта згідно ст. 57 ЦПК України є доказом про який має бути заявлено у строки передбачені ч. 1 ст. 137 ЦПК України, проте представником [PERSON] відповідних дій вчинено не було і питання про поновлення останніх згідно ч. 1 ст. 73 ЦПК України представником перед судом не ставилось. Суд вважає, що заявлені представником [PERSON] клопотання направлені на затягування судового процесу, не містять фактичних даних та обґрунтованих контраргументів проти позовних вимог. [PERSON] не з'явилась, неодноразово була повідомлена про час та місце розгляду справи, зокрема і через свого представника, який знайомився із справою, проте у засідання без поважних причин не з'являвся, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON] та представника останньої. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.03.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір /а.с. 13 - 17/. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов'язання надати [PERSON] кредит в сумі 89550 доларів США на умовах повернення сплати процентів за користування кредитними коштами строком до 19.03.2017 року. 19.07.2013 року між позивачем та [PERSON] укладений договір № 1 до кредитного договору, відповідно до якого за домовленістю сторін, позичальнику була встановлена фіксована ставка для розрахунку процентів на період з 19.07.2013 року по 18.10.2013 рік /а.с. 18 - 22/. З наведеного вбачається, що позивачем зобов'язання перед [PERSON] щодо надання кредитних коштів були виконані, між сторонами тривали договірні правовідносини, під час який мали місце відпорні зміни у зобов'язанні боржника. За таких обставин доводи представника [PERSON] проте, що позивачем не доведено отримання [PERSON] кредитних коштів є неспроможними, оскільки питання про те, що [PERSON] через вісім років не підписував додатковий договір до кредитного договору представником не порушувалось і вказана обставина останнім або особисто [PERSON] не оспорювалась. Внаслідок систематичного невиконання [PERSON] обов'язків щодо повернення кредиту та сплати відсотків у позивача виникло право на дострокове стягнення кредитних коштів та відсотків за користування останніми. 30.09.2014 року позивач направив [PERSON] вимогу про сплату заборгованості /а.с. 9/, яка останнім залишена поза увагою. Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.09.2014 рік остання складає: заборгованість за кредитом в розмірі 48144,81 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 3909, 66 доларів США, а всього 52054 долари США 47 центів, що в еквіваленті до гривні станом на 16.09.2014 рік становить 676092 грн. 30 коп., пеня в розмірі 468 грн. 91 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В забезпечення виконання основного зобов'язання між позивачем та [PERSON] 19.03.2007 року укладений договір поруки відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед позикодавцем за невиконання або неналежне виконання основного зобов'язання солідарно із позичальником /а.с. 23/. 26.11.2014 року позивачем була направлена вимога [PERSON] про необхідність виконання основного зобов'язання /а.с. 10/, проте остання залишена поза увагою. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінюючи належність, достовірність, допустимість, доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved