Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд: скасувати та визнати недійсним розпорядження Біляївської державної районної адміністрації № 847/2005 від 21 жовтня 2005 року; скасувати та визнати недійсним розпорядження Біляївської державної районної адміністрації № 691/2006 від 22 травня 2006 року; скасувати та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований 03.05.2007 року за №01.07.516.00074, яка розташована на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3.50 га; визнати за [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки, яка розташована на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3.50 га. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, та розглянути справу без її участі. Представник відповідача Біляївської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з відповідною заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Біляївського районного управління юстиції в Одеській області до судового засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшов інформаційний лист, з якого вбачається що, відповідно до наказу Міністерства юстиції України №572/5 від 01.03.2016 року та додатку до нього Біляївське міськрайонне управління юстиції в Одеській області ліквідовано. Крім того повноваженнями Головного територіального управління юстиції в Одеській області не передбачено надання адміністративних послуг щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про день та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.118 Земельного кодексу України громадяни, які зацікавлені у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у їх користуванні, подають заяву до відповідного органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як встановлено в судовому засіданні, 01.06.2012 року [PERSON], отримав у спадщину права на земельну частку пай розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у КСП «Вигодянський» в селі Вигода, Біляївського району, Одеської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2012 року зареєстрованого за № 1-861.На підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 22.09.2016 року № 655/РА-2016 «Про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області» 11.11.2016 року, було виписано сертифікат на право на земельну частку пай серії [NUMBER] від 11.11.2016 року, яка розташована у КСП «Вигодянський» в селі Вигода, Біляївського району, Одеської області, розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах, на ім'я [PERSON] Розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 17.11.2016 року № 806/РА-2016 [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вищезазначену земельну ділянку. ТОВ «Рада-Центр» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Вигодянська сільська рада, Біляївський район, Одеська область, загальною площею 3,4956 га. Звернувшись до відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, [PERSON] 18 серпня 2017 року отримав рішення про відмову у внесенні відомостей змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з реєстрацією права власності на нерухоме майно за іншим власником. Так, було з'ясовано, що вищезазначена земельна ділянка зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований 03.05.2007 року за № 01.07.516.00074, з визначенням кадастрового номеру [NUMBER] та відкриттям Поземельної книги. Проте, вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку не був отриманий [PERSON] в зв'язку тим, що [INFO] він помер. Спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON] Та під час оформлення спадкового майна за ним була зареєстрована земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого 22.04.2010 року за № 01.10.516.02405, яка розташована на території Одеської області, Біляївського району, Вигодянської сільської ради, ділянка № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,51 га з кадастровим номером [NUMBER] В зв'язку з чим [PERSON] не має жодних претензій відносно земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]. Тобто у єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про право власності, якого фактично не існує. Згідно зі ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Приписами ст.155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 роз'яснив, що судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визначення недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Враховуючи викладені законодавчі приписи, беручи до уваги те, що оскаржуваним державним актом порушуються права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належної йому земельної ділянки, такий державний акт підлягає визнанню судом недійсним. Відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved