Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Кредит-Союз» про стягнення моральної (немайнової) шкоди, інфляційних витрат та трьох процентів річних, вказуючи, що 25.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1588 про надання споживчого кредиту терміном до 25.04.2009 року, відповідно до якої КС «Кредит-Союз» надала позивачу кошти на споживчі цілі (для ремонту будинку) в сумі 25\~000 грн. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.02.2016 року, рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2016 року, а також ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24.05.2017 року встановлено, що позивачем відповідачу сплачено 36470 грн., з яких на повернення кредиту 9083,70 грн., на погашення відсотків 27386,30 грн. В порядку застосування наслідків часткової недійсності правочину стягнуто з відповідача 27386 грн .63 коп. 12.04.2016 року Центральним відділом ДВС Черкаського міського відділу юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 50869755 про стягнення з відповідача боргу на користь позивача у сумі 27\~386,36 грн. Відповідач, як надавач кредитних послуг порушив право позивача на справедливі умови в кредитній угоді та порушив право позивача на рівність сторін в договірних стосунках і вніс до спірної угоди про надання споживчого кредиту подвійні та несправедливі умови визначення плати за кредит. Позивач просить стягнути з КС «Креди-Союз» на його користь моральну шкоду в сумі 50000 грн., інфляційні втрати та 3% річник в сумі 5640,89 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1588 про надання споживчого кредиту терміном до 25.04.2009 року, відповідно до якої КС «Кредит-Союз» надала позивачу кошти на споживчі цілі (для ремонту будинку) в сумі 25\~000 грн. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.06.2013 року позов [PERSON] до КС «Кредит-Союз» про захист прав споживача задоволено часткова, а саме зазначено витлумачити двозначні умови договору кредиту № Че-1588 від 25.04.2008 р. п. 3.1 речення І і 2 про плату за кредит та визнано умови договору кредиту № Че-1588 від 25.04.2008 р. «п.3 Плата за кредит» між [PERSON] до КС «Кредит-Союз» про визначення плати за послугу (двозначна процентна ставка, змінна денної процентної ставки, подвоєння процентної ставки, а саме п.3.1 речення 1 і 2 та 3.2.) недійсною. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області вказане рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області 03.06.2013 року залишено без змін. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.02.2016 року, позов [PERSON] до КС «Кредит-Союз» про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково, стягнуто з КС «Кредит-Союз» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 48857,15 грн. в порядку застосування наслідків часткової недійсності правочину. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2016 року вказане рішення суду від 01.02.2016 року та додаткове рішення від 03.02.2016 року змінено та стягнуто із КС «Кредит-Союз» на користь [PERSON] 27386 грн. 63 коп., та судовий збір на користь держави 551,20 грн. В подальшому, рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.05.2017 року, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.02.2016 року у незмінній апеляційним судом частині, рішення апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2016 року залишено без змін.. 12.04.2016 року Центральним відділом ДВС Черкаського міського відділу юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 50869755 про стягнення з відповідача боргу на користь позивача у сумі 27\~386,36 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних та інфляційні втрати за час не виконання зобов'язання, тобто за період з 10.03.2016 року по 01.06.2017 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних підлягає до часткового задоволення, а саме за період з квітня 2016 року і до грудня 2016 року, тобто до винесення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2016 року, щодо зупинення виконання рішення суду апеляційного суду Черкаської області до вирішення справи судом касаційної інстанції. Ухвалою від 24.05.2017 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2017 року залишено без змін. 19.06.2017 року кредитною спілкою «Кредит Союз» платіжним дорученням на Центральний відділ ДВС у м. Черкаси згідно постанови Центрального відділу ДВС у м. Черкаси № 50869755 перераховано 30295,30 грн. Відповідно довідки Головного Управління статистики у Черкаській області від 13.10.2017 року, індекс інфляції по Україні за період з квітня 2016 року становив : квітень 103,5 відповідно інфляційні збитки становлять 958,52 грн ( 27386,30 х 103,5 27\~386,30); травень 100,1 інфляційні збитки становлять 27,38 грн, червні, липні, серпні 99,8 99,7 інфляційні збитки не застосовуються; вересень 101,8 інфляційні збитки становлять 492,95 грн; жовтень 102,8 інфляційні збитки становлять 766,81 грн; листопад 101,8 інфляційні збитки становлять 492, 95 грн, всього інфляційні збитки становлять 2738,19 грн, які підлягають стягненню з відповідача Щодо вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних, то вона підлягає до часткового задоволення, а саме: до стягнення підлягає період з квітня 2016 р. по грудень 2016 р. в розмірі 547,73 грн.( 821,58 грн :12 місяців х 8 місяців). Посилання відповідача щодо відсутності пропущенного строку виконання зобов»язання перед [PERSON] не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Як зазначалось вище, після отримання позивачем виконавчого листа, державним виконавцем винесено постанову 12.04.2016 року щодо відкриття виконавчого провадження і лише 05.12.2016 року зупинено провадження по виконанню рішення суду. Верховний Суд України 01.10.2014 року, у справі №№ 6-113 цс 14, виніс правовий висновок в якому зазначив, що будь-яке зобов»язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов»язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі порушення підлягає застосуванню ч.2 ст. 625 ЦК України. Не заслуговує на увагу і посилання відповідача на пропущений позивачем строк звернення до суду. Остаточне рішення по даним відносинам сторін прийнято 10.03.2016 року, тому загальна позовна давність у три роки, встановлена відповідно до ст.257 ЦК України, позивачем не пропущена У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,\~\~погіршення\~\~здібностей\~\~потерпілого\~\~або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При\~\~визначенні\~\~розміру\~\~відшкодування\~\~враховуються\~\~вимоги розумності і справедливості. Відповіднодо ч. 1\~ст. 1167ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Виходячи з приписів ст.ст.\~23,\~1167 ЦК України, підставою відповідальності за завдану моральну шкоду є склад цивільно-правового правопорушення, що складається з наступних елементів: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобовязання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобовязання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Приписами\~ст. 60 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позивачем не доведено нанесення йому моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди у випадку порушення стороною договірних зобовязань в даному випадку чинним законодавством України не передбачено, як і не містить таких положень укладений між сторонами кредитний договір. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 640 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Outcome: approved