Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПРИВАТБАНК», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.10.2017 року Швець Русланом Олеговичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, було вчинено виконавчий напис за № 15740 щодо стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за Генеральною угодою №б/н від 27.12.2012 року у розмірі 86523,39 грн. Разом з тим, вчинений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки у документах, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, були відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором, враховуючи те, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року по справі №331/567/14-ц провадження 2/331/535/14 було стягнуто [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму боргу у розмірі 32 551,45 грн. за цією ж Генеральною угодою №б/н від 27.12.2012 року. Крім того, відповідачем не було надано жодних документів, відповідно до яких нотаріус мав законні підстави здійснити виконавчий напис. Також зазначає, що з моменту настання права вимоги пройшло більше трьох років, що виключало можливість здійснення виконавчого напису.\~\~ Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника Відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, і враховуючи його заяву про розгляд справи за його відсутності, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності представника Відповідача. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. За вказаних обставин, суд на підставі п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~розглянув справу за відсутності відповідача та третіх осіб. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якої сторони дійшли згоди зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, встановити розмір заборгованості за кредитним договором з дати підписання Генеральної угоди у розмірі 27577,94 грн. Також згідно з умовами Генеральної угоди від 27.12.2012 року, Банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 25737,94 грн. на строк 60 місяців, з 27.12.2012 року по 31.12.2017 р., шляхом надання кредитної лінії на платіжку картку на споживчі цілі у сумі 25737,94 грн., взамін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплаті процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року по справі №331/567/14-ц провадження 2/331/535/14 позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь Банку суму боргу у розмірі 32\~551,45 грн. за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 27.12.2012 р. На підставі вищезазначеного рішення суду, ПАТ КБ «Приватбанк» отримав виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 13.05.2014 року і пред`явив вказаний виконавчий лист до примусового виконання . Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції Скрипник О.А. від 22.10.2015 року в рамках виконавчого провадження № 49096529 було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника, вирішено проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплату боржнику, після відрахування податків, в розмірі 20% доходу щомісячно до повного погашення суми боргу за виконавчим документом. Згідно із довідкою за вих.. №13 від 18 січня 2019 року, виданою ТОВ «МОТОР СТР», за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року з боржника [PERSON] було утримано всього 19031,68 грн. на виконання вищезазначеної постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції Скрипник О.А від 22.10.2015 року за ВП № 49096529, непогашеною залишилася сума боргу у розмірі 16930,11 грн. 13.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №15740 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не сплачену у строк за Генеральною угодою №б/н від 27.12.2012 року заборгованість у сумі 86523,39 грн., в тому числі: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25737,94 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 22031,67 грн.; - заборгованості з комісії та пені у розмірі 29547,17 грн..; - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 9206,61 грн.; - витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. 00 коп. Згідно виконавчого напису строк, за який проводиться стягнення 1711 днів, а саме: з 27.12.2012 року по 03.09.2017 року. Постановою старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Новікової І.О. від 01.12.2018 року відкрито виконавче провадження №57808518 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим №15470 від 13.10.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 88323,39 грн. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Зазначеним Переліком № 1172, зокрема п. 2, передбачено, що для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі потрібно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Верховного Суду по справі № 310/9293/15ц від 23.01.2018). Дослідженням змісту спірного виконавчого напису встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Наявні у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Крім того, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що у суді перебував спір з приводу розміру наявної заборгованості. Після набрання рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року по справі № 331/567/14-ц законної сили, а саме 24.03.2014 року, у Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відпали правові підстави для звернення до нотаріуса для отримання виконавчого напису. Це рішення було частково виконано позивачем. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про скасування виконавчого напису нотаріуса, оскільки на час його вчинення існувало рішення суду про стягнення кредитної заборгованості з позивача, котре набуло законної сили. Також нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував пропуск банком строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як встановлено, виконавчий напис нотаріусом було вчинено13.10.2017 року, в той же час, як передбачено\~ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України висловленій у Постанові по справі № 6-27цс15 від 04.03.2015 р.: «Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначено в самому виконавчому написі, заборгованість була стягнута за період зз 27.12.2012 року по 03.09.2017 року, разом 1711 днів, що виходить за межі трирічного строку, за який нотаріус може вчинити виконавчий напис. Таким чином, в порушення вимог\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис було вчинено з урахуванням заборгованості за межами трьох років з дня виникнення права вимоги в банку, що свідчить про спірність розміру кредитної заборгованості. Судом також враховано, що кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18 (ЄДРСРУ № 76596781), від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц, провадження № 61-3240св18 (ЄДРСРУ № 76502922), 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14-ц, провадження № 61-24172св18 (ЄДРСРУ № 76502947). Згідно зі ст.ст.12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вказані обставини справи, те що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, позовні вимоги Позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути на користь позивача 768,40 гривень судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved