Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова про зняття арешту з квартири. В обґрунтування позовної позову позивач посилається на те, що для виконання вироку суду, постановою Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова 21.11.2006 року на все його майно, а також на квартиру [ADDRESS] був накладений арешт. Після погашення боргу позивач у 2016 році звернувся до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова про зняття арешту з квартири, однак останньому було відмовлено, посилаючись на те, що оскільки виконавче провадження відповідно до Порядку ведення діловодства в органах державної виконавчої служби зберігається три роки, то провадження по його справі було знищено. Крім того, у зв'язку з накладеним арештом на квартиру позивач не має можливості оформити спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер 13.06.2014 року, та якому також належала частина квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Позивач у встановлений день та час до суду не з'явився, але надіслав суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутністю, свій позов підтримує, та простить його задовольнити. Відповідач, у особі представника Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова, до суду у встановлений день та час не з'явився, але надіслала суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, та прийняти рішення за наявними у справі доказами. Третя особа у встановлений день та час до суду не з'явилася, але надіслала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує, та простить його задовольнити. Суд, враховуючи надані заяви, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав. Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2005 року позивач [PERSON] був засуджений до покарання у вигляді стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, для забезпечення виконання вироку суду, постановою Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова серія АА №592259 від 21.11.2006 року на майно позивача був накладений арешт, в тому числі і на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я [PERSON], [PERSON], та [PERSON], про що свідчать відомості із витягу єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 22.07.2016 року №64134867. Відповідно до довідки Московського районного суду м.Харкова від 11.03.2015 року борг був сплачений в повному обсязі та матеріальної заборгованості перед державою не значиться. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. На звернення позивача із заявою про зняття арешту з квартири до Московського відділу Державної виконавчої служби м.Харкова, його було повідомлено довідкою від 06.06.2016 р.№21-30/ДВ-7, що відповідно до п.3.19 ст.3 Інструкції з діловодства в органах державної служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становить 3 роки, у зв'язку з чим вищезазначене виконавче провадження знищено. В такому разі, як встановлено судом, на теперішній час не існує можливості встановити наявність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження по накладанню арешту на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я [PERSON], [PERSON], та [PERSON], оскільки відповідно до п.9.8 Наказу Міністерства юстиції України про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень, становить три роки, після чого вони підлягають знищенню. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги чи заперечення сторін, та інших доказів, що мають значення для розв'язання справи. Враховуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доказаними обставини приведені позивачем, що свідчать про факт завершення виконавчого провадження, відповідно до вироку Московського районного суду м.Харкова від 13.04.2005 року, за для виконання якого був накладений арешт на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Враховуючи, що позивач розрахувався із державою в повному обсязі і є співвласником квартири [ADDRESS], то відповідно до ст.391 ЦК України, власник може вимагати усунення будь-яких порушень у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 Закону України Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на таке майно або про зняття арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається по постанові державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює достовірність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів в їхсукупності. Оскільки Московським відділом державної виконавчої служби м.Харкова 21.11.2006 року арешт був накладений на всю квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я [PERSON], [PERSON], та [PERSON], то судом вирішується питання про зняття арешту зі всієї квартири. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова про зняття арешту з квартири підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved