Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №001-03188-160408 від 16 квітня 2008 року, відповідно умов якого, банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та ПІН-код до неї, згідно якої здійснюється обслуговування клієнта на умовах, викладених у тарифному пакеті Visa Класичний згідно додатку №1 до договору та в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідачу (держателю) відповідно до п.1.3 кредитного договору відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 гривень 00 копійки. При цьому банк самостійно без укладення додаткової угоди, один раз на місць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, а кредитні кошти та власні кошти відповідачем, як держателем, використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються ним у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком за договором, вчинення інших операцій, передбачених договором. За умовами договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована у разі порушення умов договору. Після укладення кредитного договору відповідач порушував свої договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 17 березня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором №001-03188-160408 від 16 квітня 2008 року у розмірі 23 783 гривні 46 копійок, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 11 254 гривні 41 копійка, з простроченого тіла кредиту в розмірі 4 145 гривень 59 копійок, заборгованості за відсотками в розмірі 8 383 гривні 46 копійок, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.15,18,23,24) у судове засідання не з'явився, згідно заяви (а.с.1, оборот) позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а розгляд справи просив проводити без присутності представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик до суду (а.с.22), в судове засідання 11 червня 2015 року не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, за письмовою згодою позивача, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до положень ст.1054 ЦК України, який відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ КБ «Дельта Банк» (а.с.7,8), як позикодавцем та відповідачем [PERSON] був укладений договір №001-03188-160408 (а.с.2) на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування картку платіжної системи Visa Internatiоnal та/або Дельта, а також ПІН-код до неї, згідно якої здійснюється обслуговування клієнта на умовах, викладених у тарифному пакеті «Visa Друг», що міститься в Додатку №1 до цього договору та згідно з умовами цього договору, Умовами надання картки і Правил (а.с.3). Відповідачу (держателю) відповідно до п.1.3 кредитного договору відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 гривень 00 копійки. При цьому в. п.1.3 договору зазначено, що банк самостійно без укладення додаткової угоди один раз на місць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, а кредитні кошти та власні кошти відповідачем, як держателем, використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються ним у суб'єктів господарювання, для зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком за договором, вчинення інших операцій, передбачених договором (п.1.5 договору) (а.с.2). Відповідно до п.2.1 договору, моментом надання відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів. При цьому відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована у разі порушення умов договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є укладений між сторонами кредитний договір, який за змістом та формою відповідає вимогам ст.1054-1055 ЦК України та відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Внаслідок порушення відповідачем передбачених зобов'язань за кредитним договором №001-03188-160408 за розрахунками позивача (а.с.5) утворилася заборгованість у розмірі 23 783 гривні 46 копійок, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 11 254 гривні 41 копійка, з простроченого тіла кредиту в розмірі 4 145 гривень 59 копійок, заборгованості за відсотками в розмірі 8 383 гривні 46 копійок, а позивач має право вимагати від відповідача оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. У зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню. Крім того, у зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, оскільки позивач згідно п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору у зв'язку зі здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідацією банку. На підставі викладеного,

Outcome: approved