Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу. Посилався на те, що 17.12.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 11600,00 грн. зі сплатою 20% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені договором. Станом на 31.12.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію. 31.12.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу. Відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» має право вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Ідея Банк» та фізичними особами. Відповідач станом на 30.03.2016 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 15482,76 грн., яка складається з наступного: 11025,71 грн. тіло кредиту, 4457,05 грн. заборгованість за відсотками та комісією. Просить стягнути з відповідача 15482,76 грн. заборгованості по кредитному договору. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач не зявився в судове засідання, хоча належно була повідомлений про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявних в справі матеріалах. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 17.12.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 11600,00 грн. зі сплатою 20% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені договором. 31.12.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу. Відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» має право вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Ідея Банк» та фізичними особами. Відповідач станом на 30.03.2016 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 15482,76 грн., яка складається з наступного: 11025,71 грн. тіло кредиту, 4457,05 грн. заборгованість за відсотками та комісією. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість в розмірі 15482,76 грн. та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 1378,00 грн., що є документально підтвердженими.

Outcome: approved