Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області, третіх осіб: Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, відділу виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про зняття арешту, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Невського, б. 43. В січні 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з приводу оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, але йому було в цьому відмовлено, оскільки 06 лютого 1971 року на спірне домоволодіння було накладено заборону відчуження нерухомого майна на підставі договору застави № 2 від 02.06.1971 року, укладеного між [PERSON] та Рестораном станції Лозова Харківської області. На даний час дана заборона не може бути знята, так як відсутній відповідний документ щодо можливості зняття заборони відчуження. В звязку з чим просить скасувати заборону відчуження обєктів нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Невського, б. 43, накладену 02 червня 1971 року Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору застави № 2 від 02.06.1971 року, укладеного між [PERSON] та Рестораном станції Лозова (в подальшому Південне торгівельно-виробниче державне підприємство «Желдорресторан»). Крім цього просить зобовязати реєстраційну службу Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області скасувати запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про реєстрацію обтяжень за № 4123983 від 28.11.2006 року на спірний житловий будинок перенос з реєстру обтяжень (старого) № 25 від 02.06.1971 року та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна заборону відчуження на спірний житловий будинок. 22 червня 2015 року позивач уточнив позовну заяву в якій просив скасувати заборону відчуження обєктів нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Невського, б. 43, накладену 02 червня 1971 року Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору застави № 2 від 02.06.1971 року, укладеного між [PERSON] та Рестораном станції Лозова (в подальшому Південне торгівельно-виробниче державне підприємство «Желдорресторан»). Крім цього просив зобовязати реєстраційну службу Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області вилучити запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про заборону відчуження житлового будинку розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Невського, б. 43, зареєстрованого 28 листопада 2006 року за реєстраційним номером № 4123983 , підстава обтяження: договір застави 02.02.1971 року Ресторан станції Лозова (додаткові дані: перенос з реєстру обтяжень (старого) № 25 від 02.06.1971 року). Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявився, але надала суду свої пояснення в яких просила прийняти рішення згідно чинного законодавства та справу розглянути без участі представника реєстраційної служби. Представник третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Невського, б. 43, яке він набув 16 січня 2015 року в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 09 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.01.2015 року, виданим приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON]. При здійсненні державної реєстрації прав на зазначене нерухоме майно позивачу стало відомо про наявність обтяження на успадковане нерухоме майно. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.01.2015 року, підставою виникнення обтяження є договір застави № 2 від 02 червня 1971 року, укладений між власником будинку [PERSON] та Рестораном станції Лозова, видавник Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області. В квітні 2015 року позивач звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. З відповіді нотаріуса від 23.04.2015 року № 491/02-12 вбачається, що позивачу\~\~відмовлено в знятті заборони та реєстрації припинення обтяження з нерухомого майна [PERSON], в зв'язку з відсутністю для цього передбачених законодавством підстав. Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України Про нотаріат, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України Про нотаріат, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п. 78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Таким чином, заборона відчуження житлового будинку по вул. Невського, б. 43 в м. Лозова, Харківської області, який належав на праві приватної власності померлому [PERSON], порушує права та законні інтереси позивача, як спадкоємця померлого за законом, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Враховуючи те, що Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Крім цього, як вбачається з довідки № 06.3-11/532 від 06.02.2015 року, виданої Управління статистики у Лозівському районі Головного управління статистики у Харківській області ДП Ресторан станції Лозова видалено з ЄДРПОУ на підставі повідомлення про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності, яке надійшло від виконавчого комітету Харківської міської ради. Дата його ліквідації 22.08.2003 року, підставою для його ліквідації була реорганізація шляхом злиття з Південним торговельно-виробничим державним підприємством «Желдорресторан». Також, з даної довідки вбачається, що Південне торговельно-виробниче державне підприємство «Желдорресторан» видалено з ЄДРПОУ на підставі відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи, що надійшли з Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Дата державної реєстрації припинення 29.08.2013 року в результаті ліквідації юридичної особи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно довідки, виданої Архівним відділом Лозівської міської ради від 09 лютого 2015 року № 01-58/134, в документах Ресторану станції Лозова Південної залізниці значиться [PERSON], з якої згідно з розрахунковими відомостями по заробітній платі за 1969-1970 р.р. проводилися щомісячні відрахування. \~ З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності, не убачається наявності за\~[PERSON] на теперішній час перед Рестораном станції Лозова, його правонаступниками заборгованості по зобов'язанням, на підставі яких було укладено договір застави № 2 від 02 червня 1971 року для накладення заборони відчуження майна, суд приходить до висновку про задоволення позову та скасування і вилучення накладеного на підставі\~договору застави, обтяження на майно позивача. У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст..ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги. Оскільки позивачем доведені обставини на які він посилається в уточненій позовній заяві належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне задовольнити дані позовні вимоги. Вимога позивача не порушує нічиїх прав та обовязків і не суперечить вимогам діючого законодавства, Конституції України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved