Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання добросовісним набувачем рухомого майна та визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що потребуючи засобу пересування у 2008 році він особисто звернувся до чоловіка відповідачки -[PERSON] із проханням продати йому автомобіль марки VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1997 року випуску, білого кольору, реєстраційний номерний знак - ВВ3152АВ, тип ТЗ МІКРОАВТОБУС, шасі (кузов) № WV2ZZZ70ZVH073024, який зареєстрований та перебуває на обліку в Ровеньківському РЕВ МРВ ДАІ у Луганській області та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ТЗ АІС № 633785 виданого 09.10.2004р. значиться за [PERSON] 12.03.2008 року в місті Ровеньки, Луганської області за домовленістю між ними було укладено угоду, згідно з якою власник автомобілю продав його позивачу та отримав за нього грошові кошти в сумі 27775 грн. Власником автомобіля власноруч письмово було складено розписку про отримання грошей та одночасно з цим передано позивачу ключі, Свідоцтво про реєстрацію ТЗ та у приватного нотаріуса Ровенківського міського нотаріального округу Луганської області було складено та посвідчено на імя позивача [PERSON]. Вказана довіреність була видана строком на три роки та діяла до 12 березня 2011 року. Після спливу строку дії довіреності позивач продовжував та фактично продовжує й в даний час відкрито користуватися та володіти придбаним транспортним засобом, здійснює догляд за ним, ремонтує за власні кошти, а також здійснює усі інші витрати, повязані з утриманням та експлуатацією автомобіля, у тому числі здійснює страхування транспортного засобу, в порядку, встановленому діючим законодавством України. Починаючи з 2008 року та по теперішній час жодного разу власник автомобілю, рівно як і його дружина, відповідачка по справі не заявляли вимог стосовно транспортного засобу та не витребували із його володіння чи розпорядження вказаний автомобіль. У грудні 2015 року невідомими особами було здійснено викрадення особистих документів позивача, серед яких зокрема були документи, що посвідчували його особу паспорт громадянина України, водійське посвідчення, [PERSON] разом із Свідоцтвом про реєстрацію на автомобіль. За фактом викрадення документів позивач із заявою звертався до Красноармійського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області. Документи особистості ним було відновлено, а для відновлення документів на придбаний у його власність транспортний засіб з метою подальшого відкритого володіння та користування, а також для зняття автомобіля з реєстрації та перереєстрації на своє імя, необхідний його фактичний власник, яким за документами на даний час є [PERSON] Розшукавши родину [PERSON], позивач довідався про те, що [PERSON] помер в 2013 року, а його дружина відповідачка [PERSON] яка на момент смерті була зареєстрована та проживала разом із ним за однією адресою та прийняла спадщину, підтвердила про укладення угоди та відсутність претензій на автомобіль. Проте, з огляду на виниклі обставини, зокрема, викрадення Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, смерть власника за документами, припинення строку дії довіреності, а також через загальновідомі обставини в державі та те, що ні органи державної влади, ні органи РЕВ МРВ ДАІ в Луганській області, ні органи нотаріату не працюють на території міста Ровеньки, Луганської області і селища Пантелеймонівка, Донецької області, які є тимчасово окупованою територією України, позивач не лише не зможе скористатися належним йому правом та здійснити в органах РЕВ перереєстрацію транспортного засобу на своє імя, а й не має права наразі ним користуватися, експлуатувати та розпоряджатися на власний розсуд, яким він відкрито, без приховування володіє та розпоряджається з 2008 року по теперішній час. Вказані обставини і спонукали позивача, як добросовісного набувача, придбаного за власні кошти транспортного засобу, втім, який не може реалізувати право бути повноправним володільцем та здійснити відповідну перереєстрацію майна на своє імя, звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати його добросовісним набувачем рухомого майна та визнати за ним право власності на транспортний засіб. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали повністю. В судове засідання відповідач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти викладених у заяві обставин не заперечувала, позов визнала та просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи - Територіальний сервісний центр 4443 регіонального сервісного центру МВС в Луганській області в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час і місто розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до інформації Територіального сервісного центру 4443 регіонального сервісного центру МВС в Луганській області автомобіль марки VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1997 року випуску, білого кольору, реєстраційний номерний знак - ВВ3152АВ, шасі (кузов) № WV2ZZZ70ZVH073024,№ двигуна ААВ411725, зареєстрований 09.10.2004р. (перереєстровано у звязку з переобладнанням без зміни власника 26.10.2010 р.) за [PERSON] [INFO] (а.с.60). Згідно розписки від 12.03.2008р. [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти за автомобіль в сумі 27775 грн. та передав останньому ключі від транспортного засобу та Свідоцтво про реєстрацію ТЗ АІС № 633785 від 09.10.2004р. (а.с.46). Згідно копії Довіреності від 12.03.2008р., посвідченої приватним нотаріусом Ровенківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за № 526, [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати, розпоряджатися, зняти з обліку чи поставити на облік в органах ДАІ, а також продати (обміняти) на свій розсуд належний йому автомобіль марки VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1997 року випуску, білого кольору, реєстраційний номерний знак - ВВ3152АВ, тип ТЗ МІКРОАВТОБУС, шасі (кузов) № WV2ZZZ70ZVH073024 (а.с.7). [PERSON] була видана строком на три роки та діяла до 12.03.2011р.. Під час видачі довіреності нотаріусом було встановлено та є відмітка, про те, що [PERSON] перебуває у шлюбі з гр. [PERSON], [INFO], актовий запис № 175. Відповідно до Свідоцтва про шлюб відповідачка [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON] (а.с.33). Відповідно до Полісу № АЕ/6187639 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ «Європейький страховий союз» м.Київ, (а.с.9) [PERSON] 15.12.2015 року було здійснено чергове страхування автомобілю марки VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1997 року випуску, білого кольору, реєстраційний номерний знак - ВВ3152АВ, шасі (кузов) № WV2ZZZ70ZVH073024 на строк з 16.12.2015 р. по 15.12.2016 р. включно та отримано відповідний спеціальний знак до Полісу (а.с.10,11). Із дослідженої в судовому засіданні довідки 2255 від 14.12.2015р. Красноармійського міського відділу (з обслуговування міста Красноармійськ та Красноармійського району) за підписом начальника сектора Красноармійського ВП ГУ НП у Донецькій області, майора поліції [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно звертався до відділу поліції із заявою (ЕО № 1028 від 14.12.2015р.) про викрадення документів особистості паспорта громадянина України серії ВС 674793, водійського посвідчення та технічного паспорта на автомобіль [NUMBER] (а.с.12). Згідно копії паспорту, 19.01.2016р. Красноармійським МВ ГУДМС України в Донецькій області [PERSON] було видано паспорт серії ВТ 184261 (а.с.28,29). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [PERSON] помер 20.01.2013 (а.с.32). Згідно копії паспорту [PERSON] та копії паспорту його дружини [PERSON], на момент смерті вони були зареєстровані та мешкали разом (а.с.34-36). Вартість спірного транспортного засобу становить 53047,20 грн. (а.с.13-19). Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі статті 344 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, частиною 1 статті 344 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В пункті 9 Постанови за № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року вказано, що повинно враховуватися, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна та інше. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Судом встановлено, що з 12 березня 2008 року, коли автомобіль марки VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1997 року випуску, білого кольору, реєстраційний номерний знак - ВВ3152АВ, тип ТЗ МІКРОАВТОБУС, шасі (кузов) № WV2ZZZ70ZVH073024, зареєстрований за [PERSON] одночасно із документами та ключами від нього було передано позивачу [PERSON] й він відкрито та добросовісно користувався та продовжує користуватися даним транспортним засобом до теперішнього часу, проводить його ремонт, страхування, а відповідачем не спростовано та визнано, то таким чином, [PERSON] вже більше пяти років володіє рухомим майном і є всі підстави вважати, що він законно набув право власності на вищевказаний автомобіль. За весь цей час, ані відповідачка, ані жодні інші особи не перешкоджали позивачу в користуванні та експлуатації цього автомобіля та жодних претензій не предявляли та не предявляють. Згідно частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання добросовісним набувачем рухомого майна та визнання права власності підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved