Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML700/1143/2008 від 16.04.2008 в розмірі 1253681,86грн., що стягнуто за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 по справі № 2/2022/4478/2012 та змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 в частині стягнення суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту і відсоткам, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 60058,71 швейцарських франків, що відповідно до курсу НБУ станом на 22.03.2012 становить 525982,53грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 11516,40 швейцарських франків, що еквівалентно 100858,40грн. та пені за прострочення виконання зобовязань у розмірі 626840,93грн., шляхом визнання за товариством з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якої особі покупцеві предмету іпотеки за договором іпотеки № PML700/1143/2008 від 16.04.2008, а саме: квартири, загальною площею 39,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], з наданням всіх повноважень продавця, ( в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату тощо); встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на час продажу; з метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки, а саме, вищевказану квартиру, що належить [PERSON] на праві власності в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договір на охорону зі спеціалізованими підприємствами. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначає, що 16.04.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, згідно умов якого банк надав кредит в сумі 60700 швейцарських франків. 18.03.2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором від 16.04.2008, тобто до останнього перейшли всі права щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Відповідач [PERSON]в. зобовязався за кредитним договором повернути кредитні кошти, сплатити інші платежі згідно умов кредитного кредитору. Між тим, у порушення взятих на себе зобовязань сума кредиту не повернено, відсотки та інші платежі не сплачено, тому станом на 29.08.2016 перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 2823993,96грн., що стягнуто за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2012. Рішенням апеляційного суду Харківській області від 30.09.2015 зменшено загальну суму заборгованості за кредитним договором та стягнуто з позичальника на користь банку 1253681,86грн.,зменшивши суму пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом і відсотками до 626840,93грн. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк і відповідач уклали договір іпотеки від 16.04.2008,згідно умов якого останній надав у іпотеку нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. 06.04.2016 виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 11.11.2015 предявлено на примусове виконання до Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у3 Харківській області, однак до сьогоднішнього часу рішення суду про стягнення суми боргу не виконано. Встановлено, що на теперішній час власником іпотечного майна є [PERSON] Тому позивач вважає, що має право задовольнити свої вимоги шляхом продажу предмету іпотеки. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вищевикладені обставини і вимоги позову у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи за його відсутністю, з проханням застосувати позовну давність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши письмові заперечення. Представник відповідача [PERSON] підтримав заперечення останньої, просить відмовити у задоволення вимог позову. Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 16.04.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, згідно умов якого банк надав кредит в сумі 60700 швейцарських франків. 18.03.2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором від 16.04.2008, тобто до останнього перейшли всі права щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобовязався за кредитним договором повернути кредитні кошти, сплатити інші платежі згідно умов кредитного кредитору. Між тим, у порушення взятих на себе зобовязань сума кредиту не повернено, відсотки та інші платежі не сплачено, тому станом на 29.08.2016 перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 2823993,96грн., що стягнуто за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2012. Рішенням апеляційного суду Харківській області від 30.09.2015 зменшено загальну суму заборгованості за кредитним договором та стягнуто з позичальника на користь банку 1253681,86грн., зменшивши суму пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредиом і відсотками до 626840,93грн. Далі в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк і [PERSON] уклали договір іпотеки від 16.04.2008, згідно умов якого останній надав у іпотеку нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. 06.04.2016 виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 11.11.2015 предявлено на примусове виконання до Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у3 Харківській області Такі обставини підтверджено копіями договору кредиту від 16.04.2008, договором іпотеки від 16.04.2008, договорів купівлі-продажу кредитного портфелю та відступлення права вимоги (а.с. 28-38), рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2012, рішення судової палати судової колегії у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 (а.с. (а.с.5-11), заяви про відкриття виконавчого проваджена (а.с.12). Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Із умов іпотечного договору вбачається право у іпотекодержателя в разі невиконання іпотекодавцем умов кредитного договору звернути стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, достроково, та задовольнити за рахунок предмета іпотеки свою вимогу за кредитним договором у повному обсязі, що визначається на час виконання цієї вимоги, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання зобовязання, неустойку, необхідні витрати на утримання звернення стягнення та реалізацію предмета іпотеки. Отже, відповідно до вищевикладеного позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки. Далі, встановлено, що власником предмету іпотеки є [PERSON] згідно договору дарування. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна,навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації Між тим, суд відмовляє позивачу у задоволені вимоги щодо з метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки, а саме, вищевказану квартиру, що належить [PERSON] на праві власності в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договір на охорону зі спеціалізованими підприємствами, оскільки такі вимоги не передбачені чинним законодавством щодо звернення стягнення не предмет іпотеки та відсутні докази щодо чинення перешкод з боку відповідача стосовно збереження предмету іпотеки, його можливої реалізації тощо. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позову цілком обґрунтовані, підтверджені і підлягають частковому задоволенню. Далі, відповідачі просять застосувати позовну давність. Так, відповідно до правил ст.. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Встановлено,що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна власником квартири [ADDRESS] з 04.05.2016 на підставі договору дарування від 04.05.2016 є [PERSON]. Отже, право позивача на звернення до суду за захистом свого порушеного права, виникло у відповідності до вимог ст. 256 ЦК України. Також встановлено вище текстом, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 змінено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 та зменшено суму загальної заборгованості за кредитним договором від 16.04.2008 та виконавчий лист предявлено на примусове виконання. Рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з боку [PERSON] не виконано. Таким чином, доводи відповідачів на думку суду, є непереконливими та такими, що спростовуються вищенаведеними обставинами та нормами чинного законоадутсва. На підставі викладеного та

Outcome: partial