Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно його тітки, [PERSON] ,яка померла [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим,що [INFO] померла його тітка, [PERSON] ,яка проживала в с.Коленці Іванківського району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт на його користь, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Блідчанської сільської ради 26 вересня 2002 року,за реєстром №80. Після смерті [PERSON] стало питання про оформлення спадщини. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно,якен складається з житлового будинку з господарськими будівлями,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв,подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори 28 січня 2015 року(Спадкова справа №27/2015). 02 липня 2019 року він звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок йому було відмовлено ,оскільки він не пред`явив правовстановлюючі документи на спадковий будинок. В 1966 році спадкодавця побудувала житловий будинок в [ADDRESS] ,однак,правовстановлюючі документи на будинок не видавалися. Документами, які підтверджують право власності на будинок є довідка Блідчанської сільської ради (виписка із по господарської книги №7,особовий рахунок № [NUMBER] та виписка із земельно - кадастрової книги). Спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину та претендує на майно після смерті [PERSON] , є він, її племінник - [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Вважає,що має право на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Пояснив, заповіт складено на користь [PERSON] ,але то описка секретаря сільської ради. Відповідач в судове засідання не з«явився. Надіслали заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України(далі-ЦК України),спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). З копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] слідує,що [PERSON] померла [INFO] , отже, [INFO] відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З Заповіту,посвідченого 26 вересня 2002 року секретарем сільської ради Савченко Г.Г. слідує,що [PERSON] ,яка проживає в селі Коленці Іванківського району Київської області,на випадок своєї смерті робить таке заповідальне розпорядження: -належний їй на праві особистої власності жилий будинок,який знаходиться в с.Коленці Іванківського району Київської області і все її майно, де б не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те,що буде їй належати на день смерті, і на що за законом матиме право, заповідає [PERSON] . З паспорта гр.України, серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] народився [INFO] у м.Києві. (а.с. 4). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №678-02-31 від 02.07.2019 року слідує,що [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями,який знаходиться за адресою :Київська область Іванківський район село Коленці,що належав [PERSON] ,яка померла [INFO] у зв`язку з відсутністю документів,що посвідчують право власності на житловий будинок.(а.с. 8). Отже, позивач [PERSON] ,і позивачу [PERSON] державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом. Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб,незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних,родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Стаття 1247 ЦК передбачає загальні вимоги до форми заповіту, який має бути: - складений письмово, із зазначенням місця та часу його складання; - особисто підписаний заповідачем або особами, передбаченими ст. 207 ЦК; - посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, зазначеними у статтях 1251 - 1252 ЦК. Порушення зазначених вимог до форми заповіту тягне за собою його нікчемність (ст. 1257 ЦК). Отже, заповіт складає заповідач, а не секретар сільської ради, оскільки на посадову особу(секретаря сільської ради,нотаріуса) покладено обов`язок посвідчити заповіт, і втручатися в волевиявлення заповідача, посадова особа, яка посвідчує заповіт, не має права. З Заповіту від 26.09. 2002 року слідує,що [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] (заповідає [PERSON] ), а не на користь [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України,доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач обгрунтовує розбіжність його прізвища та прізвища у заповіті тим, що при складанні заповіту секретар допустила помилку, однак, це є припущенням, а тому в позові слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.1216,1217,1220, 1223-1235 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed