Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в сумі 50000 грн. На обґрунтування вимог позивач в позові зазначив, що 06.09.2014 року о 07.50 год. на перехресті вулиць Ювілейна-Спортивна в м. Баштанка Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобілем «Опель Кадет» н.з. ВЕ2625АН під керуванням [PERSON] та автомобілем потерпілого, який внаслідок зіткнення отримав механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди між [PERSON] та позивачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.11.2013 року № АС/3433532, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу «Опель Кадет» н.з. ВЕ2625АН. На підставі страхового акту позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у передбачені законом строки, в звязку з чим з останнього підлягає стягнення на користь позивача сплачена сума страхового відшкодування. 17.04.2015 року відповідачу було направлено лист з вимогою про сплату страхового відшкодування, яка відповідачем не виконана. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовий розгляд двічі не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду двічі повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач відсутній за адресою проживання, вказаною в тексті позову та підтвердженою відповідачем особисто в підготовчому засіданні, тому він відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.11.2014 року; копію постанови Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.11.2014 року; відомості про дорожньо-транспортну пригоду; світлокопію заяви про страхове відшкодування від 01.12.2014 року; світлокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; світлокопію посвідчення водія; світлокопію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; світлокопію акту огляду від 01.12.2014 року; світлокопію страхового акту від 26.12.2014 року; світлокопію платіжного доручення N 35676 від 30.12.2014 року; світлокопію відомості № 295 за 30.12.2014 року; копію вимоги від 17.04.2015 року № ТАС-949АГ; справу №468/2151/14-п про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON]М.), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених вимог, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. В судовому засіданні встановлено, що 06.09.2014 року о 07.50 год. в м. Баштанка Баштанського району на перехресті вулиць Ювілейна-Спортивна з вини відповідача відбулося зіткнення автомобіля марки Nissan X-Trail н.з.ВЕ6289ВІ під керуванням [PERSON] із автомобілем марки Опель Кадет н.з.ВЕ2625АН під керуванням позивача. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки Nissan X-Trail н.з.ВЕ6289ВІ отримав механічні пошкодження. Постановою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.11.2014 року [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності з приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб Опель Кадет н.з.ВЕ2625АН застраховано згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним 07.11.2013 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] 30.12.2014 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» було здійснено страхову виплату власнику транспортного засобу Nissan X-Trail н.з.ВЕ6289ВІ в сумі 50000 грн. [PERSON] з повідомленням про настання страхового випадку до страховика не звертався. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі стст. 979, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обовязків учасників ДТП, у звязку з чим обовязок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься посилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обовязкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15. На підставі встановлених обставин справи суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. На підставі ст.ст. 33,38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: dismissed