Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Щедрий лан», [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивує тим, що 30 листопада 2011 року між позивачем та ТОВ Агрофірма «Росія плюс» (теперішня назва - ТОВ Агрофірма «Щедрий Лан») був укладений інвестиційний договір. Відповідно до п.1.1 якого, ТОВ Агрофірма «Росія плюс» прийняло на себе зобов'язання у встановлений договором строк за рахунок коштів позивача організувати реконструкцію комплексу будівель та споруд, що знаходяться у селі Новопетрівка Бердянського району, оформити на нього право власності на своє ім'я, прийняти цей комплекс на баланс, здійснити його передачу позивачу у власність, а також, прийняти останнього у члени товариства, а позивач, в свою чергу, як інвестор, зобов'язався здійснити відповідне фінансування реконструкції зазначеного комплексу будівель та споруд на умовах, в порядку та строки, що передбачені вказаним договором. Відповідно до п.2.1 договору, позивач з відповідачем домовились, що вартість фінансування склала 200 000 (двісті тисяч) гривень. Відповідно до п.3.1, п.3.2, п.3.4 договору, позивач мав сплатити вищезазначену суму у строк до 01 червня 2012 року. Запланований термін закінчення реконструкції комплексу будівель та споруд був встановлений ІV кварталом 2012 року. Позивач мав бути прийнятий у члени товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Росія плюс» не пізніше 01 лютого 2012 року. Відповідно до п.3.5. товариство мало передати позивачу у власність вказане майно після виготовлення на нього технічного паспорту, прийняття майна на свій баланс і оформлення на нього права власності на себе у строк до 31 грудня 2013 року. Відповідно до п.4.4.2 договору, відповідач мав передати позивачу у власність зазначений комплекс будівель та споруд у строки та в порядку, передбаченому п.3.5 договору. 15 грудня 2011 року позивач сплатив відповідачу 200 000 (двісті тисяч) гривень. У грудні 2011 року позивач був прийнятий у члени товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Росія плюс». Реконструкція комплексу будівель та споруд була завершена у жовтні 2013 року, після чого, 06 листопада 2013 року на нього був виготовлений технічний паспорт, а 01 грудня 2013 року відповідач прийняв його на свій баланс. Після цього, у порушення п.3.5, 4.4.2 договору, відповідач не оформив на себе право власності на зазначене майно і, відповідно, не передав його позивачу у власність. Відповідно до п.5.3 договору, у випадку порушення товариством обов'язку, передбаченого п.3.5, п.4.4.2 договору, інвестор має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на об'єкт інвестування. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відстуності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що між позивачем та ТОВ Агрофірма «Росія плюс» 30.11.2011р. було укладено інвестиційний договір, що підтверджено договором. Відповідно до п.1.1 вищевказаного договору, ТОВ Агрофірма «Росія плюс» прийняло на себе зобов'язання у встановлений договором строк за рахунок коштів позивача організувати реконструкцію комплексу будівель та споруд, що знаходяться у селі Новопетрівка Бердянського району, оформити на нього право власності на своє ім'я, прийняти цей комплекс на баланс, здійснити його передачу позивачу у власність, а також, прийняти останнього у члени товариства, а позивач, в свою чергу, як інвестор, зобов'язався здійснити відповідне фінансування реконструкції зазначеного комплексу будівель та споруд на умовах, в порядку та строки, що передбачені вказаним договором. Згідно п.2.1 зазначеного договору, позивач з відповідачем домовились, що вартість фінансування склала 200 000 (двісті тисяч) гривень. Відповідно до п.3.1, п.3.2, п.3.4 договору, позивач мав сплатити вищезазначену суму у строк до 01 червня 2012 року. Запланований термін закінчення реконструкції комплексу будівель та споруд був встановлений ІV кварталом 2012 року. З»ясовано, що позивач мав бути прийнятий у члени товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Росія плюс» не пізніше 01 лютого 2012 року. Відповідно до п.3.5. товариство мало передати позивачу у власність вказане майно після виготовлення на нього технічного паспорту, прийняття майна на свій баланс і оформлення на нього права власності на себе у строк до 31 грудня 2013 року. Згідно п.4.4.2 договору, відповідач мав передати позивачу у власність зазначений комплекс будівель та споруд у строки та в порядку, передбаченому п.3.5 договору. Встановлено, що 15 грудня 2011 року позивач сплатив відповідачу 200 000 (двісті тисяч) гривень, що також підтверджується відповідною розпискою. У грудні 2011 року позивач був прийнятий у члени товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Росія плюс». Судом встановлено, що реконструкція комплексу будівель та споруд була завершена у жовтні 2013 року, після чого, 06 листопада 2013 року на нього був виготовлений технічний паспорт, а 01 грудня 2013 року відповідач прийняв його на свій баланс. Після цього, у порушення п.3.5, 4.4.2 договору, відповідач не оформив на себе право власності на зазначене майно і, відповідно, не передав його позивачу у власність. Відповідно до п.5.3 договору, у випадку порушення товариством обов'язку, передбаченого п.3.5, п.4.4.2 договору, інвестор має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на об'єкт інвестування. ТОВ Агрофірма «Щедрий Лан» є правонаступником Агрофірма «Росія плюс», що підтверджено матеріалами справи. 15.12.2011р. ТОВ Агрофірма «Росія плюс» отримало від позивача грошові кошти, що також підтверджено матеріалами справи. Згідно технічного паспорту від 06.11.2013р. є наявний в Бердянському р-ні Запорізької обл. в с. Новопетрівка комплекс будівель та споруд та згідно сальдової відомості, що належить ТОВ Агрофірма «Щедрий Лан». Згідно з ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачі порушили пункти 1.1., 2.1., 3.4., 3.5., 4.4.2, 5.3. інвестиційного договору. Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved