Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради та зазначає, що Сумською міською радою прийнято рішення № 1586-МР від 04.06.2008 р. пунктом 19 додатку 4 якого було надано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку, площею 0, 0835 га (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) для будівництва та обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд по вул. Косівщинська, 100 у м.Суми , що був визнаний незаконним і скасований рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.05.2013 року у справі № 1806/3932/12, стягнуто з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що Рішенням Сумської міської ради від 12.03.2008 року № 1345-МР V скликання ХVІІІ сесії Сумська міська рада вирішила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Косівщинська, 100, орієнтовною площею 0,0800 га за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради за умови укладання договору про обмеження права на земельну ділянку відповідно до Тимчасового порядку надання земельних ділянок із земель Сумської міської ради у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів. Після прийняття зазначеного рішення він 31.03.2008 року уклав договір № 12 про розроблення проекту відведення земельної ділянки із ФОП [PERSON] В подальшому 04.06.2008 року Сумська міська рада прийняла рішення № 1586-МР та вирішила затвердити проекти землеустрою та містобудівне обґрунтування зазначених земельних ділянок та надати земельні ділянки громадянам відповідно до розроблених проектів відведення, згідно з додатком 4, за умов укладання договорів про обмеження права на земельну ділянку відповідно до тимчасового порядку надання земельних ділянок із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів. Йому було надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0835 га (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Косівщинська, 100 у м. Суми, а ним у свою чергу 17.09.2008 року отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку сер. ЯЕ №407231. Після документального оформлення права власності на земельну ділянку, маючи намір у подальшому здійснювати забудову земельної ділянки, укладав договори стосовно розроблення проектів підведення комунікацій; стосовно виконання робіт по підведенню комунікацій; стосовно купівлі-продажу будівельних матеріалів; стосовно виготовлення ескізного проекту житлового будинку, будівельного паспорту на забудову земельної ділянки тощо. 11 листопада 2010 року ним укладено договір №АБК 1648-10-322 на виконання проектних робіт з КП «Архітектура. Будівництво. Контроль.», відповідно до якого останнє зобовязалось виконати ескізний проект житлового будинку по вул. Косівщинська, 100 в м. Суми. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, вартість вказаних у договорі робіт становить 3500 грн., були сплачені позивачем 16 листопада 2010 року відповідно до квитанції №К130/0/43. 17.12.2010 року було укладено договір підряду №2638 із ВАТ «Сумиобленерго» з метою розроблення проекту зовнішнього електропостачання електроустановки та видачі технічних умов. Відповідно до додатку №2 до вказаного договору, фактичний кошторис на виконання вказаних робіт становить 3163 грн. 80 коп. Відповідно до квитанції №1897.496.1 від 25.01.2011 року Позивачем сплачено на користь ВАТ «Сумиобленерго» 1455 грн. 86 коп., а відповідно до квитанції №2238.1699.1 від 19.04.2011 року сплачено на користь ВАТ «Сумиобленерго» 1707 грн. 94 коп. 02.06.2011 року було укладено договір підряду з ВАТ «Сумиобленерго» про виконання електромонтажних робіт зовнішнього електропостачання, оформлення акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, підключення електроустановки замовника, оформлення та видача довідки про виконання ТУ, виконання обмежень з питань подачі напруги. Відповідно до Додатку №2 до вказаного договору фактичний кошторис на виконання вказаних робіт становить 2169 грн. 08 коп., які були повністю сплачені позивачем відповідно до квитанції №2586.459.2 від 24.06.2011 року. До укладення договору на здійснення електропостачання, йому необхідно було здійснити електролабораторні випробування електрообладнання, які були виконані ФОП [PERSON], за що було сплачено останньому 500 грн. З метою отримання технічних умов на газопостачання, сплачено 17 грудня 2010 року 298 грн. 20 коп. на користь ПАТ «Сумигаз». За для отримання технічних умов на водозабезпечення та каналізування житлового будинку по вулиці Косівщинській, 100, він звертався до КП «Міськводоканал» та сплатив за отримання зазначених технічних умов 272 грн. 60 коп. У подальшому 17 травня 2011 року сплачено 5400 грн. громадянину [PERSON] - чоловіку власниці житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, 96-6 - [PERSON], за дозвіл на підключення до її каналізаційного колодязя з системою водовідведення для водовідведення з житлового будинку позивача. У подальшому Позивачем було сплачено 9550 грн. ТОВ «СБК Сумиводстрой» за роботи з монтажу зовнішніх мереж водопроводу та каналізації, а також за риття траншеї для силового кабелю, який був прокладений працівниками ВАТ «Сумиобленерго». Після виконання робіт з монтажу зовнішніх мереж водопроводу та каналізації, було сплачено на користь КП «Міськводоканал» 120,72 грн. за врізку до каналізації, 785,62 грн. за виконання аналізу питної води, 392,95 грн. за врізку до водопроводу та 35,99 грн. за промивку мережі. Загальна документально підтверджена сума, яка була витрачена ним на проектні та монтажні роботи, дозволи та придбання матеріалів становить 26 188 грн. 96 коп.. 24 травня 2013 року Ковпаківським районним судом міста Суми ухвалено рішення у справі №1806/3932/12 за позовом Прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Сумській області, Державної інспекції сільського господарства в Сумській області до Сумської міської ради, [PERSON] третя особа: Управління Держкомзему в м. Суми про скасування рішення міської ради, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, яким вказаний позов задоволено повністю. Вказаним рішенням визнано незаконним і скасовано пункт 19 додатку 4 до рішення Сумської міської ради № 1586-МР від 04.06.2008 р. про надання Сумською міською радою [PERSON] у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0835га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Косівіцинська, 100 в м. Суми за рахунок земель Сумської міської ради; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0835 га, (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) по вул. Косівщинська, 100 у м. Суми серії ЯЖ №407231 від 17.09.2008 р., виданий [PERSON] та скасовано в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0, 0835 га, (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) по вул. Косівщинська, 100 у м. Суми серії ЯЕ № 407231 від 17.09.2008 р., виданий [PERSON]; повернуто у власність територіальної громади м. Суми земельну ділянку, площею 0,0835 га, (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) по вул. Косівщинська, 100 у м. Суми, нормативно-грошова оцінка якої становить 198 504,55 грн., рішення суду набрало законної сили 19.06.2013 року після його перегляду та залишення без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, просить в їх задоволенні відмовити, в письмових та усних запереченнях зазначила, що виділення позивачу у власність земельної ділянки відбулося з порушенням вимог закону та положень Генерального плану м.Суми, оскільки земельна ділянка розташована частково в межах червоних ліній запроектованої магістральної вулиці та території багатоквартирної житлової забудови, даний факт був встановлений судами трьох інстанцій при розгляді справи № 592/11689/14-ц. На час прийняття Сумською міською радою рішення від 12.03.2008 року [PERSON] був головою профільної постійної депутатської комісії з питань архітектури , містобудування та земельних відносин. Відшкодуванню підлягає шкода, завдана визнаними незаконними діями і скасованими нормативно-правовими актами. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Сумської міської ради від 12.03.2008 року № 1345-МР V скликання ХVІІІ сесії Сумська міська рада вирішила надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Косівщинська, 100, орієнтовною площею 0,0800 га за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради за умови укладання договору про обмеження права на земельну ділянку відповідно до Тимчасового порядку надання земельних ділянок із земель Сумської міської ради у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів (а.с.10). Після прийняття зазначеного рішення він 31.03.2008 року [PERSON] уклав договір № 12 про розроблення проекту відведення земельної ділянки із ФОП [PERSON] В подальшому 04.06.2008 року Сумська міська рада прийняла рішення № 1586-МР та вирішила затвердити проекти землеустрою та містобудівне обґрунтування зазначених земельних ділянок та надати земельні ділянки громадянам відповідно до розроблених проектів відведення, згідно з додатком 4, за умов укладання договорів про обмеження права на земельну ділянку відповідно до тимчасового порядку надання земельних ділянок із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів (а.с.11). [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0835 га (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Косівщинська, 100 у м. Суми, а ним у свою чергу 17.09.2008 року отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку сер. ЯЕ №407231 (а.с. 82). Після документального оформлення права власності на земельну ділянку, маючи намір у подальшому здійснювати забудову земельної ділянки, укладав договори стосовно розроблення проектів підведення комунікацій; стосовно виконання робіт по підведенню комунікацій; стосовно купівлі-продажу будівельних матеріалів; стосовно виготовлення ескізного проекту житлового будинку, будівельного паспорту на забудову земельної ділянки тощо. 11 листопада 2010 року [PERSON] укладено договір №АБК 1648-10-322 на виконання проектних робіт з КП «Архітектура. Будівництво. Контроль.», відповідно до якого останнє зобовязалось виконати ескізний проект житлового будинку по вул. Косівщинська, 100 в м. Суми (а.с.13). Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, вартість вказаних у договорі робіт становить 3500 грн., були сплачені позивачем 16 листопада 2010 року відповідно до квитанції №К130/0/43. 17.12.2010 року було укладено договір підряду №2638 із ВАТ «Сумиобленерго» з метою розроблення проекту зовнішнього електропостачання електроустановки та видачі технічних умов. Відповідно до додатку №2 до вказаного договору, фактичний кошторис на виконання вказаних робіт становить 3163 грн. 80 коп. Відповідно до квитанції №1897.496.1 від 25.01.2011 року Позивачем сплачено на користь ВАТ «Сумиобленерго» 1455 грн. 86 коп., а відповідно до квитанції №2238.1699.1 від 19.04.2011 року сплачено на користь ВАТ «Сумиобленерго» 1707 грн. 94 коп. 02.06.2011 року було укладено договір підряду з ВАТ «Сумиобленерго» про виконання електромонтажних робіт зовнішнього електропостачання, оформлення акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, підключення електроустановки замовника, оформлення та видача довідки про виконання ТУ, виконання обмежень з питань подачі напруги. Відповідно до Додатку №2 до вказаного договору фактичний кошторис на виконання вказаних робіт становить 2169 грн. 08 коп., які були повністю сплачені позивачем відповідно до квитанції №2586.459.2 від 24.06.2011 року. До укладення договору на здійснення електропостачання, йому необхідно було здійснити електролабораторні випробування електрообладнання, які були виконані ФОП [PERSON], за що було сплачено останньому 500 грн. З метою отримання технічних умов на газопостачання, сплачено 17 грудня 2010 року 298 грн. 20 коп. на користь ПАТ «Сумигаз». За для отримання технічних умов на водозабезпечення та каналізування житлового будинку по вулиці Косівщинській, 100, він звертався до КП «Міськводоканал» та сплатив за отримання зазначених технічних умов 272 грн. 60 коп.. Після виконання робіт з монтажу зовнішніх мереж водопроводу та каналізації, було сплачено на користь КП «Міськводоканал» 120,72 грн. за врізку до каналізації, 785,62 грн. за виконання аналізу питної води, 392,95 грн. за врізку до водопроводу та 35,99 грн. за промивку мережі. Загальна документально підтверджена сума, яка була витрачена ним на проектні та монтажні роботи, дозволи та придбання матеріалів становить 11\~238,96 грн.. 24 травня 2013 року Ковпаківським районним судом міста Суми ухвалено рішення у справі №1806/3932/12 за позовом Прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Сумській області, Державної інспекції сільського господарства в Сумській області до Сумської міської ради, [PERSON] третя особа: Управління Держкомзему в м. Суми про скасування рішення міської ради, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, який вказаний позов задоволено повністю. Вказаним рішенням визнано незаконним і скасовано пункт 19 додатку 4 до рішення Сумської міської ради № 1586-МР від 04.06.2008 р. про надання Сумською міською радою [PERSON] у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0835 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Косівіцинська, 100 в м. Суми за рахунок земель Сумської міської ради; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0835 га, (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) по вул. Косівщинська, 100 у м. Суми серії ЯЖ №407231 від 17.09.2008 р., виданий [PERSON] та скасовано в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0, 0835 га, (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) по вул. Косівщинська, 100 у м. Суми серії ЯЕ № 407231 від 17.09.2008 р., виданий [PERSON]; повернуто у власність територіальної громади м. Суми земельну ділянку, площею 0,0835 га, (кадастровий номер 5910136600:15:008:0019) по вул. Косівщинська, 100 у м. Суми, нормативно-грошова оцінка якої становить 198 504,55 грн. (а.с.33-35). Рішення суду набрало законної сили 19.06.2013 року після його перегляду та залишення без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області. Згідно зі ст.ст. 10,11 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до положень ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на основу своїх вимог або заперечень; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 вищевказаного закону, до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Сумська міська рада в межах своєї виключної компетенції з питань регулювання земельних відносин прийняла рішення, які тягнуть за собою правові наслідки для позивача в питанні виникнення та оформлення права власності на земельну ділянку. Вказані рішення відповідача визнанні незаконними та скасовані рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.05.2013 року, тому обставини щодо незаконності таких рішень відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Також не підлягає доказуванню та обставина, що позивачам, внаслідок прийняття незаконних рішень завдано матеріальної шкоди, оскільки це було встановлено рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.05.2013 року. Стаття 56 Конституції України закріплює право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до положень ст.74 ЗУ «Про місцеве самоврядування», органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 77 вищевказаного Закону встановлено, що шкода заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Відповідно до положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а також незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В даних конкретних правовідносинах доказуванню підлягають: а) наявність шкоди; б) незаконність рішень (дій бездіяльність) заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та прийняттям незаконних рішень (дій, бездіяльності) заподіювачем. Наявність чи відсутність вини заподіювача в даному випадку правового значення не має. Приписи вказаних статей є спеціальними нормами, тобто передбачають особливості відшкодування шкоди, які відрізняють її від загальних правил деліктної відповідальності. Судом встановлено, що позивач, маючи намір у подальшому здійснювати забудову земельної ділянки, яка була передана у власність рішенням відповідача, що було визнане незаконним і скасоване рішенням суду, укладав договори стосовно розроблення проектів підведення комунікацій; виконання робіт по підведенню комунікацій; купівлі-продажу будівельних матеріалів; виготовлення ескізного проекту житлового будинку, будівельного паспорту на забудову земельної ділянки та витратив на проектні та монтажні роботи, дозволи та придбання матеріалів суму грошових коштів, яка становить 11238 грн. 96 коп., остання підлягає стягненню на користь позивача на відшкодування майнової шкоди у порядку ст. 1175 ЦК України, та судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.. Ст. 58 ЦПК України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи. Правила належності доказів спрямовані, насамперед, на досягнення процесуальної економії через усунення з судового розгляду доказів, які не мають значення для вирішення справи. Належними є докази, що належать до предмета доказування. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об'єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Аналіз приведених норм дає підстави для висновку, що договором позики повинно засвічуватися обставини і передачі грошових коштів у власність позичальнику, який зобов'язаний їх повернути. Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. В матеріалах справи наявні дві розписки, відповідно до яких 17 травня 2011 року сплачено 5400 грн. громадянину [PERSON] - чоловіку власниці житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, 96-6 - [PERSON], за дозвіл на підключення до її каналізаційного колодязя з системою водовідведення для водовідведення з житлового будинку позивача та про сплату 9550 грн. ТОВ «СБК Сумиводстрой» за роботи з монтажу зовнішніх мереж водопроводу та каналізації, а також за риття траншеї для силового кабелю, який був прокладений працівниками ВАТ «Сумиобленерго». Оскільки наявні в матеріалах справи розписки не відповідають зазначеним вище вимогам, відповідно не можливо врахувати їх як допустимий доказ в справі.

Outcome: approved