Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором. В обґрунтуванні позову зазначив, що 18.03.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 002-04289-180311. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] та видав платіжну картку. Відповідно з п.1.3 кредитного договору, банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 21000,00 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не укладається. Кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані відповідачем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання відповідачем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Згідно з п.2.1 кредитного договору моментом надання Банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач станом на 31.10.2013 року порушив умови кредитного договору та має прострочену заборгованість у розмірі 8560,80 гривень, про що відповідач був повідомлений, проте до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена, у зв'язку із чим вони були вимушені звернутись до суду із цим позовом. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 002-04289-180311 від 18.03.2011 року в розмірі 8560,80 гривень, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 гривень. Представник позивача за довіреністю Романченко А.С. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, та задовольнити позовні вимоги у повному об'ємі, додатково зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання також не з'явився. Статтею 74 ч.5 ЦПК України передбачено, що судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, що бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Донецькій області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тому саме за цією адресою відповідач неодноразово повідомлявся про час та місце слухання справи шляхом надіслання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням, але зазначені повідомлення були повернені до суду за закінченням строку зберігання, що свідчить про належне повідомлення останнього про день слухання справи у відповідності до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України і свідчить про ухилення відповідача від отримання замовної пошти, а відповідно ухилення від явки до суду, що надає суду можливість розглядати справу у його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 18.03.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-04289-180311. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] та видав платіжну картку. Згідно з п.1.3 кредитного договору, банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 21000,00 гривень. Кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані відповідачем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання відповідачем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Згідно з п.2.1 кредитного договору моментом надання Банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Проте відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно із розрахунком заборгованості, наданого позивачем заборгованість за кредитним договором № 002-04289-180311 від 18.03.2011 року станом на 31.10.2013 р. складає 8560,80 гривень, з яких: 5715,64 гривень - прострочене тіло кредиту; 2845,16 - заборгованість за комісіями. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 002-04289-180311 від 18.03.2011 року в сумі 8560,80 гривень. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40 грн., оскільки з причини невиконання відповідачем взятих на себе обов'язків, позивач змушений був звернутися до суду з позовом. На підставі ст. ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України й

Outcome: approved