Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17085,04 грн., а також судового збору в сумі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.12.2012 року сторонами укладено кредитний договір №F65.203.70230. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 5867 грн. під 11,50% річних, а відповідач зобов'язався виконати кредитні зобов'язання, згідно визначеного графіку та у строк до 25.06.2014 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 17.03.2014 року утворилася заборгованість, яка складає 17085,04 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму боргу та судовий збір. Позивач свого представника в судове засідання не направили, проте надали суду письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримали, а також не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.36). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме без врахування пені, суду пояснив, що термін дії договору не завершився, а тому він має змогу до закінчення дії договору погасити заборгованість повністю або частково. Крім цього, він не мав змоги тривалий час, а саме протягом 2013 року, сплатити виниклу заборгованість, оскільки не міг знайти роботу та мав на утриманні матір і сестер, які не працювали, а з лютого 2014 року перебуває в Кіровоградському слідчому ізоляторі. Із нарахуванням пені, яке проведено Банком, він не згоден, оскільки договором не передбачено стягнення пені, а також не зрозуміло порядок її обрахування (а.с.38-39). Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що 25.12.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №F65.203.70230. Відповідно до укладеного договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 5867 грн. під 11,50% річних, а останній зобов'язався виконати кредитні зобов'язання, згідно визначеного графіку та у строк до 25.06.2014 року. Згідно пунктів 3.3.1 та 4.2.3 договору Банк має право за умови наявності порушень вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та сплати виниклої заборгованості, а також нарахувати та стягнути пеню за порушення зобов'язань (а.с.7-11). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 17.03.2014 року утворилася заборгованість, яка складає 17085,04 грн., що підтверджується наданим банком розрахунком (а.с.5). Зваживши у сукупності докази у справі, проаналізувавши доводи відповідача, суд вважає, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе кредитних зобов'язань за договором, а тому позов підлягає задоволенню. Доводи відповідача про наявність часу до закінчення терміну дії договору для погашення заборгованості, а також наявність підстав, що унеможливлювали виконання договору, не можуть бути підставами для залишення позову без задоволення, оскільки відповідачем порушено умови виконання договору, що є підставою, згідно договору, для дострокового повернення кредиту та сплати виниклої заборгованості, а щодо інших обставин, то вони не впливають на взяті відповідачем зобов'язання за договором. Аргументи відповідача щодо безпідставного нарахування пені, суд вважає необґрунтованими, оскільки нарахування пені у випадку порушення виконання зобов'язання прямо передбачено п.3.3.1 договору. Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь позивача.

Outcome: approved