Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на наступне: в провадженні Вільнянського районного суд Запорізької області перебуває цивільна справа №314/2553/13-ц відкрита за позовною заявою [PERSON] до [PERSON]. 30.05.2013 року судом було ухвалено рішення про визнання договору від 12.06.2012 року між позивачем та [PERSON] дійсним та визнання за позивачем [PERSON] права власності на майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 13.11.2014 року ухвалою Вільнянського районного суду зазначене рішення скасовано у зв»язку з неналежним повідомленням відповідача і поданням [PERSON] заяви про перегляд заочного судового рішення. На теперішній час, оскільки справа розглядається з самого початку, відповідно до положень ст. 31 ЦПК України позивач звернувся з заявою про уточнення позовних вимог. Згідно вищевказаної заяви позивач вказує, що наполягає на попередніх позовних вимогах стосовно відповідача [PERSON] та крім цього, на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2014 року позивач придбав нерухоме майно у [PERSON] за 10 000 (десять тисяч) гривень За вищезазначеною угодою, позивачу належить на праві власності житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими спорудами який розташований на земельній ділянці загальною площею: 0,6990 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Після отримання грошей в повному обсязі та укладення договору, відповідач пообіцяла посвідчити його нотаріально, як передбачено в ст.ст. 209, 210 Цивільного кодексу України, але всупереч домовленості, як в свій час як і [PERSON], [PERSON] так цього не зробила, оскільки виявилося, що вона не оформила документи на власність після купівлі зазначеного будинку у [PERSON] в 2011 році. Позивач просить суд: визнати дійсним та виконаним договір купівлі-продажу об»єктів нерухомого майна від 12.06.2012 року, а саме: житлового будинку з надвірними господарчими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не з»явився про дату та час слухання справи був повідомлений судом належним чином, своїх заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: 30.05.2013 року судом було ухвалено рішення про визнання договору від 12.06.2012 року між позивачем та [PERSON] дійсним та визнання за позивачем [PERSON] права власності на майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 13.11.2014 року ухвалою Вільнянського районного суду зазначене рішення скасовано у зв»язку з неналежним повідомленням відповідача і поданням [PERSON] заяви про перегляд заочного судового рішення. На теперішній час, оскільки справа розглядається з самого початку, відповідно до положень ст. 31 ЦПК України позивач звернувся з заявою про уточнення позовних вимог. Згідно вищевказаної заяви позивач вказує, що наполягає на попередніх позовних вимогах стосовно відповідача [PERSON] та крім цього , на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2014 року позивач придбав нерухоме майно у [PERSON] за 10 000 (десять тисяч) гривень За вищезазначеною угодою, позивачу належить на праві власності житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими спорудами який розташований на земельній ділянці загальною площею: 0,6990 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Після отримання грошей в повному обсязі та укладення договору, відповідач пообіцяла посвідчити його нотаріально, як передбачено в ст.ст. 209, 210 Цивільного кодексу України, але всупереч домовленості, як в свій час як і [PERSON], [PERSON] так цього і не зробила, оскільки виявилося, що вона не оформила документи на власність після купівлі зазначеного будинку у [PERSON] в 2011 році. Угода купівлі-продажу не суперечить вимогам ст.203 Цивільного кодексу, при яких угода є дійсною, а саме: зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, волевиявлення учасників угоди було вільним і відповідало їх внутрішній волі; зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, волевиявлення учасників угоди було вільним і відповідало їх внутрішній волі; правочин направлений на реальне настання правових наслідків. Відповідно до положень статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 204 зазначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності до ч.2 ст.220 цивільного кодексу України може визнати такий договір недійсним. Згідно ч.2 ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України вказано, що кожна особа має право звернутися до суду до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного та

Outcome: approved