Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, вказуючи, що на ПАТ Черкаське хімволокно в особі Відокремленого підрозділу „Черкаська ТЕЦ покладений обовязок забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Позивач вказує, що відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Відповідач отримує послуги з тепло водопостачання від ВП „Черкаська ТЕЦ, але ухиляється від щомісячного перерахування оплати за опалення та гаряче водопостачання. За період з 01.06.2000р. по 01.02.2018р. (з урахуванням періодичних платежів) відповідач заборгував за послуги ПАТ Черкаське хімволокно в особі ВП „Черкаська ТЕЦ 70619 грн. 95 коп. Просять стягнути з відповідача на їхню користь борг в сумі 70\~619,95 грн., інфляційні у розмірі 33603,49 грн та 3 % річних у розмірі 6941,87 грн та судові витрати у розмірі 1762,00грн. Ухвалою від 23 серпня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, обґрунтовуючи обставинами викладеними у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, саме в частині наявності в нього заборгованості по сплаті за спожиту теплову енергію, проте просив суд стягуючи заборгованість застосувати строк позовної давності, який складає три роки, зазначене також викладено в наданому суду відзиві на позов. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, та зауважив, що позивач пропустив строк позовної давності і повинен був звертатися до суду із вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за останні три роки, а тому просив суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення боргу за період з 01.04.2015 по 01.02.2018р. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. На ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обовязок-забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. (Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24.05.2000р. № 520 «Про забезпечення населення міста гарячим водопостачанням та централізованим опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ»). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, врегульовані відносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків і енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII було внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в частині визначення виконавця послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Так, відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для субєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії. ПАТ «Черкаське хімволокно» як субєкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води, Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку № 38 по вул. Припортова в м. Черкаси здійснюється ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно». Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір п надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послу централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішні будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єкт господарювання, є договором приєднання. Відповідно до норм ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, згідно умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бу укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в Черкаській обласній газеті «Нова Доба» (випуск від 23.11.2017р. №47). Таким чином, між сторонами був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 Цивільного кодексу України. Відповідач ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, так за період з 01.06.2000р. по 01.02.2018р. (з урахуванням обовязкових платежів) відповідач заборгував перед позивачем кошти за сплату спожитих послуг в сумі 70619,95 грн. Разом з тим, відповідач у своєму відзиві зазначив про визнання ним позовних вимог щодо оплати послуг позивача в межах строку позовної давності, та просив застосувати до позовних вимог загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 257 ЦК України \~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається із змісту типового договору, іншого строку позовної давності даним договором не передбачено, а відтак доводи відповідача про застосування до позовних вимог є обґрунтованими. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.04.2015р. по 01.02.2018р. що складає в сумі 41\~882,04грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу відповіли розрахунку ціни позову, з урахуванням строків позовної давності, становить 6242,74 грн. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити 3% річних з простроченої суми, інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних за період з 01.04.2015р. по 01.02.2018р. становить 1469,22 грн. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за період з за період з 01.04.2015р. по 01.02.2018р. в сумі 41882,04 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 6242,74 грн., 3% річних у розмірі 1469,22 грн.

Outcome: partial