Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Україна» на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 36 048,80 грн., 800 грн. витрат на проведення експертного дослідження, судовий збір у розмірі 551,21 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просив їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували, пояснивши, що 08.11.2015 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Шкода Фабіа», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП по вул. Закревського в м. Києві, де він не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Опель Омега», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіля позивача. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено штраф. Своїми протиправними діями [PERSON] завдав позивачу матеріальний збиток у сумі 36 048,80 грн. Відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «Україна». Позивач 01.12.2015 року повідомив страховика про ДТП та просив направити експерта, однак відповідач не забезпечив явку свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, в результаті чого, позивачу довелось самостійно звертатись до експертної установи задля визначення вартості матеріальної шкоди. Вартість проведеного дослідження становить 800 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом і сумою страхового відшкодування, оскільки після подання позивачем до ПрАТ «СК «Україна» необхідного пакету документів для отримання грошового відшкодування, на день звернення до суду відповідачем страхове відшкодування не виплачено, жодної відповіді за заявою не надано. Представник відповідача ПрАТ «СК «Україна» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.58), з заявами або клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши думку позивача, його представника та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Автомобіль «Опель Омега», д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, 1997 року випуску належить позивачу [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.33) та інформаційною довідкою регіонального сервісного центру в м. Києві від 28.04.2016 року (а.с.54). Автомобіль «Шкода Фабіа», д.н.з. [NUMBER], синього кольору, 2011 року випуску належить [PERSON], відповідно до інформаційної довідки регіонального сервісного центру в м. Києві, наданої 05.05.2016 року (а.с.55). Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року (а.с.30), 08.11.2015 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Шкода Фабіа», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП по вул. Закревського в напрямку просп. Маяковського в м. Києві, де він не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Опель Омега», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в тому ж напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Даною постановою, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль «Опель Омега», д.н.з. [NUMBER], був технічно пошкоджений та відповідно до звіту №94/15 від 08.12.2015 року матеріальний збиток, завданий позивачу внаслідок ДТП складає 36 048,80 грн. (а.с.7-12). Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з інформаційного листа МТСБУ №7/2-28/11095 від 22.04.2016 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON], відповідно до полісу АІ №5663197, на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК Україна». Ліміт по життю та здоров`ю за даним полісом становить 100 000 грн., по майну - 50 000 грн., франшиза - 0 (а.с.50). Статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії правопорушника призвели до зіткнення автомобілів, та те, що ПрАТ «СК «Україна», в якому був застрахований автомобіль [PERSON], не сплатило страхового відшкодування позивачу, тому позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування необхідно задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача ПрАТ «СК «Україна» 36 048,80 грн. на користь позивача. Відповідно до ст. 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Оскільки ПрАТ «СК «Україна» не забезпечило явку свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а позивач самостійно обрав експерта та сплатив кошти за проведення оцінки матеріального збитку після ДТП в сумі 800 грн. (а.с.29), тому в порядку ст. 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст.88 ЦПК України, поскільки позов задоволено, суд вважає необхідним з відповідача ПрАТ «СК «Україна» стягнути на користь [PERSON] 551,21 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 23, 610, 979, 1194 ЦК України та

Outcome: approved