Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 13.09.2013 року з [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким він отримав кредит у розмірі 4800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» являє собою договір, що підтверджується його особистим підписом. Згідно до п. 2.1.1.5.5 «[PERSON] та правил надання банківських послуг», позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6. [PERSON] надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідач порушив умови договору, не надавши своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з чим у позивача є право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 30.04.2018 року заборгованість становить 60720,28 грн., яку і просить стягнути з [PERSON] а також судовий збір в сумі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, разом з позовною заявою надав клопотання, в якому просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 38). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що 13.09.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» являє собою договір про надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 6-7). [PERSON] та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку розміщено в мережі Інтернет на сайті банку http://privatbank.ua, що свідчить про те, що він є доступним для всіх клієнтів банку, в тому числі і для [PERSON] Отже, в силу положень ч. 1 ст. 634 ЦК України, між сторонами укладено договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у стандартних формах. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається із розрахунку заборгованості, [PERSON] періодично вносив кошти в рахунок погашення боргу, що свідчить про його обізнаність із наявною заборгованістю та необхідністю її погашення. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки (пені). Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 30.04.2018 року, заборгованість [PERSON] перед банком становить 60720, 28 грн. і яка складається із: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) 4207, 65 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 49573,44 грн.; заборгованості за пенею та комісією 3571,56 грн.; штрафу (фіксована частина) -500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 2867,63 грн. (а.с.4-5). Із викладеним позивачем розрахунком та розміром заборгованості [PERSON] суд не погоджується, виходячи із такого. Як вбачається із наданої банком копії витягу з [PERSON] та Правил надання банківських послуг, які затверджені наказом банку від 06.03.2010 року №СП-2010-256 на підставі яких клієнтам надаються банківські послуги, документи є надмірно інформаційно завантажені, позиції розрахунку процентів, пені та штрафних санкцій викладені в загальних нормах. Крім того, в розрахунку, який наданий суду, в заборгованість включено як відсотки на поточну заборгованість за кредитом, так і комісію, а також кілька видів відповідальності: штраф і пеню. При цьому банк не вказує, на підставі яких пунктів [PERSON] та Правил та за яким алгоритмом вони нараховуються. Вказаний підхід до розрахунків протирічить ст. 61 Конституції України. Стягненню підлягає лише заборгованість за кредитом, заборгованість за пенею та комісією та відсотками, нарахованими на поточну заборгованість. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, одночасне стягнення обох видів неустойки - і штрафу, і пені - не допускається. За положеннями ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом ст.\~611\~ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов'язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня). Пеня й штраф є різновидами неустойки, тому стягнення одночасно двох видів неустойки за несвоєчасне виконання одного й того самого грошового зобов'язання суперечить ст.\~61\~Конституції України та загальним засадам цивільного законодавства. Підстав для стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» штрафних санкцій немає, ці кошти не можуть бути стягнуті з відповідача, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимого ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, стягненню із [PERSON] підлягає заборгованість за кредитом 4207,65 грн., за відсотками на поточну заборгованість 49573,44, грн. та 3571,56 грн. заборгованості за пенею та комісією. З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково, відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Outcome: partial