Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаської області та просить скасувати арешт та заборону на відчуження будинку в [ADDRESS] за реєстраційним номером обтяжень: 5021815 внесений першою Черкаською державною нотаріальною конторою 25 травня 2007 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2006 року за [PERSON] визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS] . 25 жовтня 2017 року позивач зареєстрував право власності в державного реєстратора та отримав витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно. В кінці 2018 року позивач мав намір розпорядитися своєю власністю та продати вищевказаний будинок, однак нотаріус пояснила позивачу, що для оформлення договору купівлі-продажу необхідно зняти заборону із будинку, яка значиться у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка накладена першою Черкаською державною нотаріальною конторою за № 5021815 від 25 травня 2007 року. Підставою обтяження стало повідомлення колгоспу «Зоря комунізму» та, що власником спірного будинку являється [PERSON] . Позивач зазначив, що власником спірного будинку [PERSON] ніколи був, він є їх сусідом, який в 1970 роках брав кредит на будівництво свого будинку, який його виплатив, і оскільки номерів будинків в той час не було, тому помилково внесена заборона на будинок в [ADDRESS] , їхня родина кредитів на будівництво будинку не брала. Позивач в судове засідання не з`явився надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі. Представник першої Черкаської нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій при винесенні рішення поклався на компетентність суду та просив справу розглядати без участі їх представника. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101994095 від 30 жовтня 2017 року [PERSON] є власником будинковолодіння [ADDRESS] на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2006 року (а.с. 6). Із рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2006 року вбачається, що за [PERSON] визнано право власності за заповітом на будинковолодіння [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 11). Як вбачається із виписки з погосподарської книги № 4 на 2001-2005 роки Ташлицької сільської ради власником будинковолодіння [ADDRESS] був [PERSON] (а.с. 17). Згідно листа про актуальну інформацію щодо права власності № 23087642 від 25 жовтня 2017 року вбачається, що на підставі повідомлення б/н колгосп «Зоря комунізму» с. Ташлик на будинок [ADDRESS] , накладено заборону відчуження об`єктів нерухомого майна за № 5021815 першою Черкаською державною нотаріальною конторою (а.с. 7). Відповідно до довідки виданої Ташлицькою сільською радою №22 від 10 січня 2019 року власником будинковолодіння [ADDRESS] на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2006 року значиться [PERSON] (а.с. 18). Із повідомлення Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 15.20-39/685 від 23 січня 2019 року вбачається, що виконавчі провадження стосовно [PERSON] , 1979 року народження на виконанні у ДВС, не перебувають (а.с. 13). Згідно інформації Першої черкаської державної нотаріальної контори № 144/0232 від 22 січня 2019 року вбачається, що переписка по накладенню і зняттю заборон та арештів на жилі будинки і квартири по 2000 рік (включно) знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 15). У відповідності з ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володінням майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відтак, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права, щодо вільного володіння, користування, розпорядження належним йому на праві приватної власності майном, через наявність існуючої заборони відчуження будинковолодіння [ADDRESS] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, відтак підлягають задоволенню. На стягненні судових витрат позивач не наполягав, про що надав суду заяву від 07 червня 2019 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved