Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Токмацької міської ради про визнання права власності. Позивач посилаючись на те, що вона проживає у м. Токмак Запорізької області за адресою: [ADDRESS] . Є співвласником набутого під час шлюбу майна та спадкоємцем за законом (свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.03.2021 року) за своїм чоловіком, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , про що складено актовий запис від 24.02.2020 року №161 Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (свідоцтво серія [NUMBER] від 24.02.2020 року) Під час оформлення спадщини державним нотаріусом позивачу було розяснено, що до складу спадкової маси не може бути включено капітальний гараж № 4, зведений поряд з будинком по [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2020 року вих. №962/02-31 державним нотаріусом Зиріною О.Ю. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо вказаного майна. Оскільки право власності на таку господарську споруду як гараж станом на 1999 року не підлягало реєстрації як на обєкт нерухомого майна, відомості про нього відсутні як у Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, так і в інших реєстрах, що містили інформацію про обєкти права власності на нерухоме майно, що і стало підставою для відмови у включенні гаража до спадкової маси, оформити на нього право власності у встановленому законом порядку без рішення суду позивач не має можливості, у зв`язку з чим просить суд визнати за нею право власності на гараж в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, віддаючи розгляд справи на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.1977 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2020 року. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №208/20, заведеної після смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є позивач. Спадкодавець заповіт на випадок своєї смерті не складав, таким чином спадкування належного йому майна здійснюється за законом. Позивач одержала свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2021 року на успадковане майно, зокрема транспортний засіб марки Volvo модель 244, д/н [NUMBER] , земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , житловий будинок [ADDRESS] , 1/3 частину квартири [ADDRESS] , земельну ділянку 0,3248 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори за вих. № 962/02-31 від 12.12.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № [NUMBER] , загальною площею 24 кв.м., розташований поряд з будинком [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючих документів на нього дозволу на право будівництва господарчих споруд від 14.12.1992 року в БТІ. На підтвердження права власності спадкодавця, позивачем надано рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 28.10.1999 року №249/3 «Про надання земельних ділянок для будівництва капітальних гаражів по [ADDRESS] » дозвіл на право будівництва господарчих споруд, виданого головним архітектором міста 14.12.1999 року; технічний паспорт №0146 від 14.12.1999 року. Право власності на збудований гараж набувається в порядку, який існував на час його будівництва. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Станом на 1999 року законодавство не передбачало процедуру введення нерухомого майна як гараж в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва станом на 1999 року регулювалися постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 05.08.1992 року № 449 (постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Мінстрів України №1243 від 22.09.2004 року) Гараж не був обєктом державного замовлення і вказаний Порядом №449 на нього не поширювався. Згідно з п. 2 Постанови №449 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не включених до державного замовлення, визначається Урядом Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Державним комітетом у справах містобудування і архітектури. В даному випадку гараж зведено та документовано технічним паспортом на підставі рішення виконкому Токмацької міської ради від 28.10.1999 року №249/3, і єдиними документами, що засвідчують факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є вказаний дозвіл та технічний паспорт. При цьому гараж зведено на земельній ділянці, спеціально для цього відведеній, за наявності дозвільних документів на його спорудження. Станом на 2020 р. чинне законодавство передбачає проведення процедури державної реєстрації і щодо таких обєктів нерухомого майна, як гараж, і попереднє введення їх в експулуатацію. Так, відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Оскільки Закон № 3038- VI набрав чинності з 12 березня 2011, пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, згідно з п. 9 р. V Закону № 3038-УІ орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів. Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.07.2018 року №158. Згідно з п. 2 Порядку господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них. Тобто, вказана процедура поширюється і на гаражі. Передбачена Порядком процедура передбачає технічне обстеження обєкту та складання звіту про проведення технічного обстеження, прийняття в експлуатацію органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку. Згідно з п. 2 р. III Порядку замовник (або уповноважена особа) подає з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги» до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта або через електронний кабінет замовника заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта, до якої додаються: 1) один примірник заповненої декларації; 2) звіт (крім випадків, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку); 3) засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт; технічного паспорта (з відміткою у випадках, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку). Тобто, згідно з чинною процедурою для введення об`єкта в експлуатацію та, відповідно, подальшої реєстрації права власності на нього як на об`єкт нерухомого майна, необхідним є наявність документів щодо права власності чи користування земельною ділянкою, а також технічний паспорт, без наявності яких складання звіту про проведення технічного обстеження і прийняття об`єкта в експлуатацію неможливе. Щодо капітального гаража №4, зведеного поряд з будинком по [ADDRESS] , вказані документи наявні. Проте у зв`язку зі смертю забудовника чоловіка позивача [PERSON] позивач позбавлена можливості скористатися передбаченою Порядком процедурою, у зв`язку з чим звернулася з захистом свого права до суду. Відповідно до ст.ст.1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297\~ЦК України спадкоємець,який прийняв спадщину,у складі якої є нерухоме майно,зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 4 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 вбачається, що згідно з вимогами\~статті 392 цього ж Кодексу\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved