Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 01.07.2005 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №NIH0GK00492797, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 6570,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 01.07.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 01.07.2005 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № NIH0GK00492797/1, відповідно до умов якого останній поручився за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 23.06.2016 виникла заборгованість в розмірі 21928,92 доларів США. Позивач просить частково стягнути вказану заборгованість, а саме в розмірі 11126,59 доларів США У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2005 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №NIH0GK00492797, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 6570,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 01.07.2015 року. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 23.06.2016 виникла заборгованість в розмірі 21928,92 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4480,00 доларів США., заборгованість по відсоткам - 5973,23 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 673,36 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 10802,33 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Проте позивач просить стягнути частково вищевказану заборгованість, а саме в розмірі 11126,59 доларів США, що за курсом 24,89 відповідно до службового розпорядження НЬБУ від 23.06.2016 року складає 276940,83 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 4480,00 доларів США., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5973,23 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 673,36 доларів США Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 11126,59 доларів США. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по кредитному договору зі [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 01.07.2005 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № NIH0GK00492797/1, відповідно до умов якого останній поручився за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. Частина 4 ст. 559 ЦК передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше ре\-чення ч. 4 ст. 559 ЦК); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до по\-ручителя (друге речення ч.4 ст. 559 ЦК); протягом одного року від дня укладення догово\-ру поруки (якщо строк основно\-го зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення ч. 4 ст. 559 ЦК). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для ви\-сновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазна\-чених у ч. 4 ст. 559 ЦК) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредито\-ра поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за до\-говором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), креди\-тор вчиняти не може. Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому по\-рядку в межах строку дії по\-руки. Тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'я\-занням (якщо умовами дого\-вору передбачено погашення кредиту періодичними плате\-жами) або із дня, встановле\-ного кредитором для достро\-кового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК, або із дня настан\-ня строку виконання основно\-го зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погаше\-ний одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого догово\-ром поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлено, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Строк виконання зобов'язання за договором становить до 1.07.2015 року, а з позовом позивач звернувся до суду лише 07.07.2016 року, а отже з пропуском строку встановленого вищевказаною нормою Закону, таким чином, порука відповідача [PERSON] є припиненою. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору, в розмірі 4154,11 грн.

Outcome: approved