Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13 серпня 2019 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що Соборним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений актовий запис №512. В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні стосунки між ним та відповідачем не склалися, вони зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки припиненні з червня 2020 року. Позивач вважає, що їх сім`я з відповідачем розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини - відсутній. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Булікіна О.І., яка діє на підставі Договору-доручення про надання правової допомоги від 20 травня 2021 року у судове засідання 01 липня 2021 року не з`явилися, заявами просили розглянути справу за їх відсутності. Позов підтримали, просили розірвати шлюб (а.с.23,24). Відповідачка [PERSON] у судове засідання 01 липня 2021 року не з`явилася, надала до суду засобами поштового зв`язку заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала, просила не надавати строк на примирення, оскільки сім`я розпалася та примирення неможливе (а.с.20-22). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 серпня 2019 року, який зареєстрований Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №512 (а.с.10). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в червні 2020 року та до цього часу не поновили їх, а також подали до суду заяви, в яких просили розірвати шлюб (а.с.20,23). Відповідачка просила не надавати строк на примирення та зазначила, що дитина буде проживати з нею. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 454 гривні 00 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с. 4). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved