Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз» про стягнення на його користь 11366,76 грн. заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2013 року по березень 2014 року та 6090,00 грн. моральної шкоди, пославшись на те, що він, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді оператора газових пальників, але за зазначений період йому не виплачена заробітна плата. Позивач вважає, що невиплатою щомісяця заробітної плати йому завдано моральної шкоди, так як порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Причини неявки відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач згідно клопотання до позовної заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд визнав можливим справу розглянути за відсутності позивача та представника відповідача, у зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого висновку. З матеріалів справи вбачається, що позивач працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз» на посаді оператора газових пальників. Згідно ст. 43 Конституції України, кожна людина має право на заробітну плату, не нижчу ніж встановлену законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Виходячи з положень ч.1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. З урахуванням вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникові не рідше двох разів на місяць. Абзац 5 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вказує на те, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму заборгованості по оплаті праці без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів. Відповідно до довідки № 56 від 12.04.2014 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем без утримання податку за період з листопада 2013 року по березень 2014 року включно складає 11366,76 грн., тобто, відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання заробітної плати. Суд вважає, що розрахунок заборгованості по заробітній платі зроблено у відповідності до вимог чинного законодавства і вказана в довідці сума заборгованості має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Як вбачається нормами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. п. 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя та ін. З'ясуванню підлягають наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнає позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших підстав. Зважаючи на зазначені вимоги закону суд вважає, що моральні переживання позивач зазнав саме через неправомірні дії відповідача, які виразились в несвоєчасній виплаті позивачу його заробітної плати, а тому враховуючи характер, обсяг моральних страждань та

Outcome: partial