Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку по [ADDRESS] та стягнути з неї заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2014 року по 01.04.2015 року в розмірі 993 грн. 30 к. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 16.09.2014 року відповідачці був виданий ордер на житлове приміщення квартиру [ADDRESS], але з моменту реєстрації вона у вказаному приміщенні не проживає без поважних причин та не оплачує комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, викликалася в судове засідання належним чином та своєчасно, про поважні причини неявки до суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи у відсутність відповідачки. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ст.127 ЖК України для проживання робочих, службовців, студентів, та інших громадян в період роботи чи навчання можуть використовуватися гуртожитки. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше встановленого законом терміну проводиться в судовому порядку. Згідно з п.14 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради міністрів України від 03.06.1986 року №208, робітники, які проживають у гуртожитку, зобов*язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги. Згідно з п.24.1 Положення громадянам, які зареєстровані, але тимчасово не проживають у приміщеннях, що перебувають у їх користуванні, нарахування оплати проводиться у відповідності до п.п.22.23.24.2 у повному обсязі. Судом встановлено, що позивачу у господарське відання передані нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS], які в подальшому були реконструйовані під гуртожиток і рішенням Харківської міської ради від 05.03.2014 року №136 адреса реконструйованих приміщень змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS], а розпорядженням управління комунального майна та приватизації ХМР від 15.05.2014 №486 вказані приміщення були визнанні гуртожитком (а.с.5-10). Відповідачці [PERSON] згідно ордеру від 16.09.2014 року була виділена в користування квартира [ADDRESS] та відповідачка була зареєстрована за цією адресою (а.с.11-12). З наданих актів про не проживання та показань сусудів - свідків по справі [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідачка з вересня 2014 року в квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин, квартира закрита, під час її огляду у складі комісії встановлено, що квартира зовсім пуста, відсутні меблі та будь-які речі.(а.с.14-20). Даних про те, що відповідачка з поважних причин не проживає в гуртожитку суду не представлено. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка більше 6 місяців без поважних причин не проживає в гуртожитку. Відповідно до розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість за оплату комунально-житлових послуг відповідачки за користування квартирою [ADDRESS] складає 993 грн. 30 к.(а.с.21). Виходячи з наведеного, суд визнає позивні вимоги позивача законними, обґрунтованими, такими, що підтверджені доказами і задовольняє їх. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача суд стягує судовий збір в сумі 243 грн. 60 к.

Outcome: approved