Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 07.10.2006 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Тривалий час спільне господарство не ведуть, будь-яких стосунків не підтримують. З 2014 року фактично сімейні відносини припинені. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням неявки позивача та відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 07.10.2006 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1144 /а.с. 8/. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 9/. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Відповідачка неодноразово застосовувала до дітей фізичну силу та проявляла неповагу. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2014 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони на теперішній час не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved