Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за розпискою, мотивуючи свої вимоги тим, він надав відповідачу [PERSON]. у тимчасове користування грошові кошти в сумі 100 000,00 грн з щомісячною сплатою 8% за користування грошима, про що 15 листопада 2011 року складено розписка. Відповідач ухиляється належним чином виконувати умови договору. 28.11.2013 року [PERSON] було на адресу відповідача було надіслано вимогу про повернення боргу протягом 7-ми днів з моменту отримання. 03.12.2013 року [PERSON] отримав дану вимогу, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але кошти не повертає. У зв'язку з наявною заборгованістю за розпискою на захист порушеного права, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів з відповідача. У судовому засіданні позивач суду пояснив, що позичив відповідачу гроші в сумі 100 000,00 грн., під 8% суми боргу. Сума платежу складає 8000 гривен щомісяця в якості відсотків. Гроші передавав в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Два місяця [PERSON] сплачував відсотки в обумовленому розмірі, протягом потім з матеріальним становищем в його сім'ї, він почав зі згоди позивача сплачувати по 5000 гривен протягом шести місяців. Відповідач на даний час умови договору не виконує. грошові кошт згідно розписки не повернув. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позивача, просив їх задовольнити. Відповідач в судових засіданнях визнав, що він позичив у відповідача гроші на умовах сплати відсотків в розмірі 8 %, відсотки він сплатив, про що у позивача є розписка, а суму боргу по домовленості з позивачем він повинен був сплатити до 2015 року, однак в судових дебатах він повністю змінив свою позицію та разом з представником пояснили, що відповідач в рахунок погашення боргу сплатив позивачу 107.00 грн, з яких сума боргу - 100.000 грн, 7000 грн. - обумовлені відсотки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оскаржуваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того роду та такої ж якості. За умовами ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 15 листопада 2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000,00 гривен, що підтверджується копією розписки, наявної в матеріалах справи, оригінал якої, оглянуто в судовому засіданні. Даний договір (розписка) укладено в письмовій формі, а відтак відповідає вимогам закону. Як вбачається з пояснень позивача відповідач [PERSON] зобов'язань за договором не виконав, грошових коштів на його вимоги не повернув, а тому заборгованість становить 100 000, 00 грн. У відповідності до ст. 526, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Суд критично оцінює пояснення відповідача в судових дебатах та розцінює їх, як обраний ним спосіб захисту своїх інтересів. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні зобов'язання, що підтверджується письмовою розпискою, відповідачем зобов'язання не виконане, на вимогу позивачки грошові кошти згідно розписки не повернуто, відтак наявні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача грошові кошти отримані за розпискою в сумі 100 000,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved