Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 22856 про стягнення з позивача на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 47930,85 грн. На підставі зазначеного виконавчою напису 26.11.2020 року державним виконавцем Покровського міського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було відкрито виконавче провадження №63741473. Вказаний виконавчий напис нотаріуса позивач вважає таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчою напису та з підстав неправомірності вимог стягувача, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме не перевірив безспірність заборгованості позивача перед АТ «Ідея Банк», а також позивача не було повідомлено про суму боргу. Крім того, позивач не отримував від АТ «Ідея Банк» повідомлення-вимоги про усунення порушень, про наявність заборгованості перед відповідачем позивач дізнався тільки з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Також вказує на те, що нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис на кредитному договорі, який не був посвідчений нотаріально, що є порушенням процедури вчинення виконавчих написів та не відповідає Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їхньою відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив цивільну справу розглянути за відсутності його повноважного представника та у задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів чи обґрунтувань щодо повної або часткової відсутності заборгованості за кредитом перед АТ «Ідея Банк». Також зазначає, що відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису щодо виконання грошових зобов`язань, які виникають на підставі кредитних договорів стягувачем надаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підставі вказаного Переліку стягувчем були надані нотаріусу відповідні документи, які підтверджували безспірність заборгованості позивача, а саме: заява про вчинення виконавчого напису; вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань; довідка про ненадходження платежів; довідка-розрахунок заборгованості [PERSON] ; виписку по рахунку позивача; угоду С-001-039096-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти від 28.11.2018р.; заява №С-001-039096-18-980 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» від 28.11.2018р.; опис вкладення у цінний лист; список №10ф.103; фіскальний чек ПАТ «Укрпошта»; список від ПАТ «Укрпошта»; детальний розрахунок заборгованості боржника відповідно до умов угоди. При цьому вказує, що нотаріусом при вчиненні даної нотаріальної дії було дотримано вимог чинного законодавства, що регламентує порядок вчинення виконавчих написів. Також посилається на те, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису діяла редакція постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», яка містила пункт 2, яким передбачено, що: для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності та надав письмові пояснення, згідно яких проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, вказав, що стягувачем було надано всі необхідні документи для вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому зазначив, що нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданих документах, але не визначає та не перевіряє її розмір. Щодо не направлення позивачем відповідачу вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань, вказує, що АТ «Ідея Банк» було направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.09.2020р. вих.. №12.4.2/№ С-001-039096-18-980 із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса,0 у разі невиконання вимог; належним чином завірену копію довіреності на представника АТ «Ідея Банк»; довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-001-039096-18-980 від 28.11.2018р. станом на 12.09.2020р. Крім того посилається на те, що Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 року по справі № 826/20084/14 дію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було зупинено до закінчення касаційного розгляду. Судовий процес по справі № 826/20084/14 триває й досі, а тому остаточного рішення суду по цій справі на сьогоднішній день немає, а постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», згідно з даними офіційного порталу Верховної Ради України - є чинною. Більше того, постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» в поточній редакції (яка діяла і на момент вчинення виконавчого напису - 23 жовтня 2020 року) містить пункт 2, яким передбачено, що: для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Представник Покровського міського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 28.11.2018р. між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір № С-001-039096-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до зазначеного кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] 28.11.2018р., банк надає позичальнику кредитну картку з максимальним лімітом кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн. з процентною ставкою за користування кредитними кошами у розмірі 24% річних (а.с.53). Як вбачається із виписки по рахунку [PERSON] за кредитним договором № С-001-039096-18-980 відповідач вказав, що станом на 07.09.2020р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» становить 46030,85 грн. 19.10.2020 року АТ «Ідея Банк» звернулося до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № С-001-039096-18-980 від 28.11.2018р. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості перед АТ «Ідея Банк» за вказаним кредитним договором у розмірі 46030,85 грн., яка складається з основного боргу - 26073,75 грн.; простроченої суми заборгованості по кредиту - 3876,61 грн., сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13832,30 грн., строкові проценти - 1848,19 грн.; інші штрафні санкції - 400,00 грн. (а.с.70). 23.10.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником по кредитному договору № С-001-039096-18-980 від 28.11.2018р., укладеного із ним та АТ «Ідея Банк» (стягував) заборгованості за період з 28.02.2020р. по 07.09.2020р. включно у сумі 47930,85 грн., яка складається з основного боргу - 26073,75 грн.; простроченої суми заборгованості по кредиту - 3876,61 грн., сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13832,30 грн., строкові проценти - 1848,19 грн.; інші штрафні санкції - 400,00 грн.; плата за вчинення виконавчого напису - 1900,00 грн. (а.с.69). У свою чергу, 26.11.2020 року державним виконавцем Покровського міського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було відкрито виконавче провадження №63741473 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в сумі 47930,85 грн. (а.с.9). Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 28.01.2021р. заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника [PERSON] на користь стягувача АТ «Ідея Банк» на підставі вищезазначеного виконавчого напису (а.с.16-18). При вирішенні вказаного цивільного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ України від 29.06.99 № 1172. Так, 29.06.1999 року постановою КМУ від № 1172 був затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З моменту прийняття даної постанови та до 10.12.2014р. була чинна редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014р. набула чинності постанова КМУ від 26.11.2014р. №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», відповідно до якого дозволено вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено заборгованість, для чого стягував повинен надати: оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі №826/20084/14, яка залишена в силі ухвалою колегія суддів Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., про визнання незаконним та нечинним п.1 та п.2 постанови КМУ від 26.11.2014р. №662, визнано незаконним та нечинним, зокрема, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачає можливості вчинення виконавчого напису на нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. При цьому заперечення третьої особи стосовного того, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 року по справі № 826/20084/14 дію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було зупинено до закінчення касаційного розгляду, а судовий процес по справі № 826/20084/14 триває й досі та остаточного рішення суду по цій справі на сьогоднішній день немає, суд оцінює критично та такі твердження третьої особи спростовуються відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень. При цьому, як вбачається із матеріалів справи, укладена між позивачем та відповідачем оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття кредитної лінії та анкета-заява, що були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не були посвідчені нотаріально. Крім того, слід зазначити, що згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Наведена правова позиція сформована Верховним судом, яка викладена у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Разом з тим, з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (який було надано приватному виконавцю Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису) неможливо встановити періоди виникнення та існування конкретної суми основного боргу (зокрема, дати виникнення боргу, дати часткового чи повного погашення заборгованості, кількість днів прострочення конкретного платежу та суми боргу по кожному платежу окремо); періоди нарахування заявлених до стягнення відсотків, відсоткову ставку, по якій останні були нараховані, суми нарахувань по відсотках по кожному простроченому періоду, а також підстави, порядок та періоди здійснених нарахувань по штрафних санкціях, з огляду на що відсутня можливість здійснення перевірки правильності проведених стягувачем нарахувань по сумі основного боргу відсотках та штрафних санкціях. Також, як вбачається із умов кредитного договору, сума обов`язкового мінімального платежу, порядок повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитом визначається Тарифами банку, які у свою чергу, ані нотаріусу, ані суду відповідачем надані не були, що унеможливлює здійснення перевірки правильності проведених відповідачем нарахувань. Крім того, відповідно до п.5.10. кредитного договору, за повне або часткове прострочення сплати обов`язкового мінімального платежу клієнт зобов`язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі, визначеному Тарифами. Як вбачається із наданої відповідачем довідки-розрахунку заборгованості, позивачу нараховано штрафні санкції у сумі 400 грн. Водночас відповідачем не надано Тарифів банку, на які сторони посилаються у кредитному договорі, а відтак неможливо встановити порядок та підстави для нарахування позивачу штрафних санкцій. Крім того, нотаріус при вчиненні виконавчого напису взяв до уваги розрахунок заборгованості, підготовлений працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Допустимими доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки чеки тощо (Постанова Верховного Суду від 28.03.2018 р. №910/3033/17). З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави. Згідно ст..158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Outcome: approved