Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. З відповідачем у нього склались дружні відносини і у звязку із відсутністю у відповідача зареєстрованого місця проживання на території України та необхідністю оформити документи для виїзду за кордон, він, [PERSON], як власник житлового приміщення у липні 2016 року дав згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] в належній йому квартирі. Проте фактично відповідач ніколи не поселявся в належну позивачу квартиру. Жодної домовленості між сторонами з приводу відсутності відповідача не існує. На даний момент відповідач постійно знаходиться за кордоном та добровільно знятись з реєстрації місця проживання відмовляється. На підставі вищенаведеного просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №70 в буд. №1-а по вул. Б. Хмельницького в м. Коломия, що належить [PERSON] та зняти його з реєстрації у вказаній квартирі. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію договору купівлі-продажу квартири від 10.12.1997 року, відповідно до якого, [PERSON] купив квартиру №70, яка знаходиться в м. Коломия, вул. Хмельницького, в будинку №1-а Івано-Франківської області; копією технічного паспорту на квартиру №70 в житловому будинку №1а по вул. Хмельницького; копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 16.09.2016 року, яким встановлено факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 10.12.1997 р. серії НВ №0165973 посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого Коломийським МБТІ 04.08.1998 року за №Д-1093; копією будинкової книги №751 для прописки громадян, що проживають [INFO] на вул. [PERSON]; довідками з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області №581, 1092 відповідно до яких [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] з 06.07.2016 року, - суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні з урахуванням вищевказаних доказів не спростовано доводи позивача, про те, що відповідач більше шести місяців не проживає в будинку позивача без поважних причин, хоча залишається зареєстрованим, що створює перешкоди позивачу в користуванні належним йому майном, а тому відповідача слід визнати такими, що втратив право користування квартирою №70 в буд. №1-а по вул. Б. Хмельницького в м. Коломия, що належить [PERSON]. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В ст. 319 ч.1 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України закріплює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В решті позовних вимог слід відмовити, оскільки вимогу щодо зняття з реєстації суд вважає передчасною, оскільки органи реєстрації повинні зняти особу з реєстрації на підставі рішення суду, зокрема про втрату права на користування (проживання) квартирою за умови відповідного звернення позивача. Суд, не вважає дану вимогу способом виконання рішення. На підставі викладеного та ст. 391 ЦК України,

Outcome: partial