Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Вказуючи те, що між позивачем МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] до 01.01.2006 року існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст. 11 ЦК України шляхом відкриття особового рахунку за № [NUMBER] для проведення розрахунків. У відповідності із типовим договором відповідачем було розроблено та направлено поштою проект договору про надання послуг з централізованого опалення відповідачу. На пропозицію позивача відповідачі не відповіли. Позивач надає послуги з постачанням теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 48,80 метр квадратний, у багатоквартирному житловому будинку з інженерним обладнанням та приладами централізованого обладнання. Послуги з постачанням теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Нарахування проводилось відповідно до постанови КМУ №630 № «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року. У відповідності до п.5 ч.2. ст.7 закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені договором або законом строки. Оплата за надані послуги повинна здійснюватися відповідача не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунком. Однак, передбачених нормами обов`язків відповідачі не виконують, внаслідок чого заборгували позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачанням теплової енергії за період з 01.11.2017 року по 29.02.2020 року суму в розмірі 13611,64 гривень. Також відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми. Згідно розрахунків інфляційні складають - 949,57 гривень, та 3% річних - 479,06 гривень. У зв`язку з цим просить суд, стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за житлово-комунальні послуги з постачанням теплової енергії в сумі 13611,64 гривень, а також стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно суму інфляційних - 949,57 гривень, та 3% річних - 479,06 гривень та судовий збір у розмірі 2102,00 гривень. Ухвалою судді від 12.01.2021 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року позовні вимоги позивача задоволенні в повному обсязі. Ухвалою суду від 15.04.2021 року заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року скасовано та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 14.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала, вважає їх необґрунтованими. З доводами позивача вона не погоджується, вважає що період за яким здійснено стягнення боргу за постачанням теплової енергії обчислений поза межами трьох річного строку, а в такому випадку вказаний борг підлягає анулюванню. Додатково зазначила, що споживає теплову енергію. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до рахунку заборгованості громадянка [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2017 року по 29.02.2020 року заборгувала у суму 13611,64 гривень (а/с 7) З розрахунку інфляційних та 3% річних за період з 01.11.2017 року по 29.02.2020 року вбачається нарахування інфляційних в сумі - 949,57 гривень, та 3% річних - 479,06 гривень.(а/с 8) 19.06.2020 року [PERSON] повідомлялася, що станом на 01.06.2020 року у неї утворилась заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 14 115,30 гривень.(а/с 5) Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками квартири по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а/с 6) Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 64, 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до п.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином стягнення заборгованості можливе лише у межах строку позовної давності тобто протягом трьохрічного строку від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з рахунку заборгованості наданого позивачем [PERSON] , за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2017 року по 29.02.2020 року заборгувала у сумі 13611,64 гривень. Однак позивач звернувся до суд за захистом свої порушених прав 23.12.2020 року. Беручи до уваги вимоги постанови КМУ №630 № «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року та п.5 ч.2. ст.7 закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме, що оплата за надані послуги повинна здійснюватися споживачем не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунком то перебіг строку позовної давності почався з 20.12.2017 року. Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за період листопад місяць 2017 року подані поза трьохрічним строком та задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення з відповідачів суми інфляційних - 949,57 гривень, та 3% річних - 479,06 гривень, слід зазначити наступне. Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою. З розрахунку інфляційних та 3% річних наданих позивачем за період з 01.11.2017 року по 29.02.2020 року вбачається нарахування інфляційних в сумі - 949,57 гривень, та 3% річних - 479,06 гривень. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = (ІІ1 / 100) х (ІІ2 / 100) х (ІІ3 / 100) х ... (ІІZ / 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення; ІІ3 - індекс інфляції за третій місяць прострочення; ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Інфляційне збільшення: C x ІІс - C Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних та розрахунок інфляційних нарахувань суд вважає, що зазначені нарахування здійснені у межах суми отриманої за розрахунком із застосуванням вищевказаної формули, а тому вимоги про стягнення інфляційних нарахувань в сумі - 949,57 гривень, та 3% річних - 479,06 гривень за період з 01.12.2017 року по 29.02.2020 рокує обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково. Таким чином, з відповідачів солідарно підлягає стягненню сума за заборгованість з постачанням теплової енергії за період 01.12.2017 року по 29.02.2020 року суму в розмірі 12621,10 гривень, стягнення втрат від інфляційних процесів в розмірі 949,57 гривень, та 3% річних - 479,06 гривень. Позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, до судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позовні вимоги Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» задоволенні у розмірі 92,7%. Отже з [PERSON] , [PERSON] підлягають стягненню на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго»судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1948,50 грн. по 974,25 грн. з кожної. На підставі наведеного та

Outcome: partial