Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Підволочиської селищної ради про визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 03 грудня 2016 року, права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №31 по вул. Зелена в с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 92,20 кв.м , житловою площею 52,40 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Зазначив, що спірне будинковолодіння побудоване у 1960 році, та згідно законодавчих актів, які діяли на час його будівництва, виникненням права власності на житловий будинок був сам факт його збудування, без привязання до проведення реєстрації, а тому свідоцтво про право власності на імя спадкодавця не виготовлялось. Оскільки в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільської областіу судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 10 лютого 2017 року №12, та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 31 по вул. Зелена в с. Іванівка Підволочиського району, житловою площею 52,40 кв.м., загальною площею 92,20 кв.м., рік будівництва 1960, належить на праві приватної власності [PERSON], свідоцтво про право власності не зареєстроване. Факт належності [PERSON]. житлового будинку в с. Іванівка по вул.. Зелена ,31, стверджується також довідкою № 12, виданою виконкомом Підволочиської селищної ради від 18 січня 2017 року та випискою з рішення № 7 від 21 березня 2001 року, яким встановлено факт права власності на житловий будинок в с. Іванівка по вул. Зелена,31 за [PERSON] [PERSON] померла 03 грудня 2016 року, актовий запис № 205, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД № 218052, видане виконкомом Підволочиської селищної ради Тернопільської області. Згідно довідки виданої виконкомом Підволочиської селищної ради № 231 від 10 травня 2017 року на день смерті [PERSON] разом з нею в житловому будинку № 31 по вул.. Зелена в с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської були зареєстровані та проживали: син [PERSON], [INFO], та невістка [PERSON] Позивач [PERSON], [INFO], який згідно свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1335887 від 17 січня 1969 року, є сином [PERSON], спадщину після смерті матері прийняв, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, проте, як убачається із розяснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 125/01-16 від 16 серпня 2017 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Зелена,31, в с.Іванівка Підволочиського району у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлої 03 грудня 2016 року, залишилось спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Зелена, 31 в с. Іванівка Підволочиського району. До зазначеного майна позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. Крім того судом встановлено, що згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Зелена, 31 в с. Іванівка Підволочиського району,побудований у 1960 році, а отже, у відповідності до правових актів, що діяли на час його будівництва, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт його збудування, без привязки до проведення реєстрації такого права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять\~усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі йог порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захист цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв. Беручи до уваги те, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідне спадкове майно оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved