Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що 21 серпня 2004 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], 30.05.2007року народження. Спільне життя між ними не склалося, через відсутність взаєморозуміння, оскільки з часом вони втратили один до одного почуття лубові, турботи та поваги. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 21 серпня 2004 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №531. /а.с.8/ Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], 30.05.2007року народження /а.с.9/. Сторони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільного господарства з червня 2017 року. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлені судом обставини життя позивачки та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем необхідно розірвати, відповідно позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи те, що спільна дитина позивача та відповідача проживає разом з відповідачкою, яка піклується про неї та займається її вихованням, на підставі статті 161 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити вказану дитину проживати разом з відповідачкою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved