Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсною додаткову угоду №1 від 10.11.2008р. до кредитного договору Свої вимоги обгрунтовує тим, що 29.08.2007р. уклала №014/0848/85/117176 з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитний договір , відповідно до якого отримала грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США. Вказує , що укладена додаткова угода №1від10.11.2008 року до кредитного договору про підвищення відсоткової ставки з 9,0% річних до 16,85% річних порушує її права згідно Закону України «Про захист прав споживачів» та здійснено без її погодження. Просить визнати недійсною додаткову угоду. Позивачка в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача наддав письмові заперечення , просив розглядати в відсутність. Суд , дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого. Встановлено , що 29.08.2007р. позивачка уклала кредитний договір №014/0848/85/117176 з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» , відповідно до якого отримала грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США. Між стронами укладена додаткова угода №1від10.11.2008 року до кредитного договору про підвищення відсоткової ставки з 9,0% річних до 16,85% річних Позивач посилається в позовній заяві на те, що Банк безпідставно в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку з 9,000 % до 16,85 річних чим суттєво порушив умови кредитного договору. В своїх запереченнях відповідач посилається , що [PERSON] під час отримання кредиту у сумі 40 000,00 доларів США 29 серпня 2007 року була співробітником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та займала посаду провідного економіста Базового відділення Житомирської обласної дирекції (м. Житомир, площа Перемоги, 10-А). За погодження сторін співробітник Банку підпадав під льотні умови, тобто, відсоткова ставка призначалася менша ніж була насправді процентна ставка яка була визначена Тарифним Комітетом Банку на дату видачі кредиту, а саме 9,0 відсотків річних. 10.11.2008 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 (для співробітника Банку по програмі «Земельна ділянка в кредит») до кредитного договору №014/0848/85/117176 від 29.08.2007 року згідно якої, сторони домовились внести зміни до кредитного договору, а саме доповнити п.3.10 наступним текстом «Також Сторони домовились, що розмір процентної ставки за цим Договором змінюється у випадку припинення трудових відносин між Банком та Позичальником (шляхом підвищення до рівня діючої процентної ставки визначеної Тарифним Комітетом Банку на дату припинення трудових відносин). У зв'язку з чим після звільнення 11.11.2008р. з Банку Позивачу відсоткову ставку було збільшено до 16,85% річних про що вона знала і не оспорювала. Дана додаткова угода №1 є невід'ємною частиною кредитного договору, підписувалася позичальником добровільно за погодженням сторін. Також встановлено , що між стронами укладена додаткова угода №1 від 25.03.2009 року до кредитного договору №014/0848/85/117176 від 29.08.2007 року. За умовами Додаткової угоди за заявою позичальника зменшувалося фінансове навантаження на Позичальник в умовах кризових явищ в економіці України. Згідно п.2 Додаткової угоди тимчасово на строк з 25.03.2009 р. по 25.10.2010 р. встановлювалася тимчасово процентна ставка за користування кредитом у розмірі 10,85% річних. Згідно пункту 6.2 кредитного договору між сторонами погоджено, що у випадках, передбачених цим Договором, сторони можуть змінити відсоткову ставку за користування кредитом погоджуючи письмово за погодженням сторін (додаткова угода №1 від 10.11.2008 р.). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на те, що додаткова угода до кредитного договіру є несправедлива, не є підставою звільнення від виконання зобов'язань або відповідальності за їх порушення, оскільки позивач сам уклала угоду з відповідачем на підставі вільного волевиявлення, і ставлячи підпис, вважала його справедливим. Встановлено що Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/7742/14-ц від 29 січня 2015 р. відмовлено в позові [PERSON] про зобов»язання вчинити дії. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що при підписанні Додаткової угоди про доповнення до кредитного договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, договори містять всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми їх укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства, на що позивач посилається у своїй позовній заяві, тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed