Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 18 квітня 2013 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 грн., а відповідач [PERSON] взяв зобовязання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобовязання не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15157,26 грн., з яких заборгованість за кредитом 2113,62 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 6081,68 грн., а також штрафні санкції: пеня - 5764,00 грн., штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 697,97 грн. (процентна складова) та судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави відкрито провадження у даній справі, яку вирішено розглядати в спрощеному провадженні без повідомлення сторін. Під час розгляду справи клопотання від сторін не надходили. З метою встановлення всіх обставин у справі судом витребувано у позивача докази щодо терміну дії картки, виданої на імя відповідача згідно договору б/н від 18 квітня 2013 року (а.с.38). Витребувані судом докази надані позивачем суду 14 березня 2019 року. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 квітня 2013 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з тарифами банку. Відповідач зобовязувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Як вбачається з даних розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18.04.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 15-11-2018 року (а.с.5-6), відповідач користувався кредитними коштами, здійснював їх часткове повернення. Зобовязання відповідачем перед банком виконано не в повному обсязі, станом на 15 листопада 2018 року його заборгованість перед позивачем за кредитом складає 2113,62 грн. Заборгованість відповідача за відсотками позивачем обрахована у розмірі 6081,68 грн. Суд звертає увагу, що заборгованість за процентами позивачем обрахована за період дії картки, випущеної на імя відповідача, яка згідно інформації КБ «ПриватБанк» діє до останнього дня січня 2020 року. Але за період з 01 травня 2017 року по 21 червня 2017 року, з 01 по 16 серпня 2017 року, з 01 листопада 2017 року по 31 грудня 2018 року, а також з 01 березня по 31 травня 2018 року позивачем нараховані відповідачу відсотки у подвійному розмірі, а саме в загальному розмірі 4206,84 грн. Будь-яких доказів, які б передбачали подвоєння відсотків у вказані періоди, сторонами до справи додано не було. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для подвоєння та необхідність зменшення розміру нарахованих відсотків на суму безпідставного збільшення: 6081,68 грн. 4206,84 грн. / 2 = 3978,26 грн. Позивачем також нараховано відповідачу пеню у розмірі 5764,00 грн., штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 697,97 грн. (процентна складова). Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, передбачено сплату штрафу за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобовязань за тарифами згідно договору. Згідно з\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається із кредитного договору та довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду», за порушення позичальником строків виконання зобов'язання передбачено одночасно штраф і пеню, тобто за одне й те саме порушення існує подвійна відповідальність одного виду. Однак, в силу\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-1374 цс17 від 11 жовтня 2017 року щодо одночасного стягнення штрафів фіксованої частини і процентної складової, суд вищої інстанції дійшов висновку, що така заборгованість є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на вказане, вирішуючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню 500 грн. фіксованої частини штрафу, як найбільш співрозмірного виду неустойки відповідно до розміру заборгованості відповідача. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 2113,62 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 3978,26 грн. та штраф у розмірі 500,00 грн., а всього 6591,88 грн. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено на 43%, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 757,66 грн.

Outcome: partial