Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Південно-Західні тепломережі» про визнання договору таким, що втратив чинність, посилаючись на те, що 10.08.2007 року ним було підписано договір №8790 із ОП «Західна котельня», однак дію договору було зупинено що підтверджено заявою від 24.03.2008 року. Із КП «Південно-Західні тепломережі» позивач не вступав у договірні відносини, оскільки відповідач ухиляється від підписання договору. Однак відповідач продовжував нараховувати кошти за послуги, потреба в яких відпала з 24.03.2008 року. Вважає що договір № 8790 від 10.08.2007 року втратив чинність, та відповідач не визнає факту розірвання договору. Просить визнати договір № 8790 від 10.08.2007 року таким, що втратив чинність. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просять його задоволити в повному обсязі. Представник відповідача заперечує проти задоволення позову, просить відмовити в повному обсязі, вважає його безпідставним та необгрунтованим. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 10.08.2007 року позивачем було підписано договір №8790 із ОП «Західна котельня». Позивач вважає що договір № 8790 від 10.08.2007 року втратив чинність, однак відповідач не визнає факту розірвання договору. Просить визнати договір № 8790 від 10.08.2007 року таким, що втратив чинність. Як вбачається із письмових заперечень наданих представником відповідача, відповідно до рішення Хмельницької міської ради №15 від 22.10.2008 року КП «Південно-Західні тепломережі» надано дозвіл на приєднання ОП «Західна котельна». Відповідно до Статуту КП «Південно-Західні тепломережі», відповідач є правонаступником всіх прав та обовязків ОП «Західна котельня». Відповідачем було продовжено виконання обовязків за зазначеним договором, однак позивач не виконував належним чином свої обовязки в частині своєчасних розрахунків за спожиті послуги. На звернення позивача від 21.11.2011 року відповідачем було надано відповідь про те, що договір №8790 від 10.08.2007 року є чинним і продовжує діяти, також відповідач неодноразово пропонував позивачу укласти договір в новій редакції, від чого той відмолявся. Дані обставини підтверджуються копіями письмових доказів, що долучені до матеріалів справи. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Статтею 1 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі\~Закон № 1875-ІV) встановлено, що комунальні послуги\~результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. \~Як передбачено ч. 1 ст.\~19, п. 1 ч. 3 ст.\~20, п. 3 ч. 2 ст.\~21 Закону № 1875-ІV, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В силу ч. 6\~ст. 26 Закону № 1875-ІV\~у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. З положень\~ст. 651 ЦК України\~слідує, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до п. 30 укладеного сторонами договору про надання послуг з теплопостачання від 10.08.2007 року № 8790 цей договір може бути розірваний у разі: зникненні потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами; переходу права власності (користування) на приміщення до іншої особи; невиконання умов договору сторонами договору. Статтею 4 Закону № 2633-ІV\~встановлено, що проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація обєктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обовязковими для виконання всіма субєктами відносин у сфері теплопостачання. В силу ч. 1\~ст. 24 Закону № 2633-ІV\~споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У відповідності до п.п. 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання»\~схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Як передбачено п.п. 1.2, 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлового-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4\~(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758), для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі\~Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Відповідно до п. 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку, що відключення споживача від централізованої тепломережі відбувається лише на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. До того ж, відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання можливе лише багатоквартирного житлового будинку в цілому, а не окремої квартири у ньому, оскільки такі дії можуть погіршити умови проживання у будинку, що порушить права мешканців суміжних квартир та суперечитиме ст. 41 Конституції України. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постановах від 26 вересня 2012 року (справи № 6-95цс12 і № 6-96цс12), яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до вимог відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно увязані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлдічного опору (відєднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимим. Сторони не досягли згоди щодо розірвання договору про надання послуг з теплопостачання. Позивачем не була дотримана зазначена процедура і він продовжує отримувати послуги з теплопостачання. За період 2014-2015 років позивачем періодично проводились розрахунки за надані послуги з теплопостачання, а в квітні 2016 року призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за заявою №130368 про що від Управління праці та соціального захисту ХМР надійшла інформація, що врахована в величині нарахування абонента до оплати. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Разом із тим, у справі відсутні докази того, що послуга з теплопостачання відповідачем не надається, також відсутні докази істотного порушення договору відповідачем і наявності технічної можливості припинення постачання теплової енергії в приміщення позивача у відповідності до діючих нормативно-правових актів з питань надання послуг з теплопостачання. \~\~На думку суду, позов [PERSON] до комунального підприємства «Південно-Західні тепломережі» про визнання договору таким, що втратив чинність, є безпідставним і необґрунтованим. У звязку з цим, він не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed