Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Селидівського міського суду від 02.10.2013 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З грудня 2015 року дитина [PERSON] фактично мешкає разом з батьком за місцем мешкання відповідача по теперішній час. Відповідач рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.06.2016 року звільнений від сплати аліментів на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . З народження та по теперішній час разом з позивачем мешкає [PERSON] , [INFO] , дитина знаходиться на її утриманні. Позивачем створені умови проживання та виховання дитини, враховано думка дітей щодо проживання кожного у одного з батьків. Син [PERSON] бажає проживати разом із позивачем, а [PERSON] разом із батьком. Відповідач не з`являється на виклик органу опіки та піклування та служби у справах дітей для з`ясовування його думки стосовно мешкання дітей. Відповідно до висновку виконавчого комітету Селидівської міської ради від 05.04.2018 року орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] з батьком, а [PERSON] з матір`ю. Просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] , та місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.06.2018 року відкрито провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.08.2018 року по вищезазначеній цивільній справі продовжено підготовче провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.10.2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, та просить суд слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в якій позовні вимоги позивача підтримав повністю, та просить суд слухати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Представник третьої особи органу опіки та піклування Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно 16.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] й [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно 16.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] й [PERSON] . Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 15 жовтня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 вересня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 117, розірвано. Після реєстрацій розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на дівоче « [PERSON] ». Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 червня 2016 року, яке набрало законної сили 17 червня 2013 року, [PERSON] звільнено від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу (заробітку) на користь [PERSON] , присуджених за рішенням Селидівського міського суду Донецької області, та зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , 2005 року народження. Згідно довідки № 75 від 26.05.2018 року, виданої ОСББ «Південний - 1 м. Селидове» за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] , який не мешкає за вищевказаною адресою. Згідно довідки від 04.02.2015 року, виданої ОСББ «Союз - 7 м. Селидове» за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та син [PERSON] проживає без реєстрації з 02.12.2015 року. Згідно листа № 254 від 14.03.2018 року, виданого Селидівською міською радою Донецької області, [PERSON] повідомлено, що заява від 15.02.2018 року про розв`язання спору, що виник між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , буде розглянута в березні 2018 року на комісії з питань захисту прав дитини при виконанні міської ради. Згідно листа № 284 від 23.03.2018 року, виданого Селидівською міською радою Донецької області, [PERSON] повідомлено, що розгляд заяви від 15.02.2018 року про розв`язання спору, що виник між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , відбувся 21 березня 2018 року. [PERSON] проігнорував неодноразові запрошення органу опіки та піклування, служби у справах дітей. Думка батька щодо розв`язання вищевказаного спору не з`ясована. Згідно висновку виконавчого комітету Селидівської міської ради від 05.04.2018 року, орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дітей з матір`ю. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком, ніж з матір`ю. З огляду на вищезазначені обставини, приймаючи до уваги надані докази, враховуючи висновок органу опіки та піклування Селидівської міської ради про доцільність визначення місця мешкання дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача по справі підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 704 грн. 80 коп., відповідно до ставки судового збору передбаченої Законом України «Про судовий збір» в редакції на час звернення позивача до суду, оскільки позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати за подання позову до суду.

Outcome: approved