Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про розподіл особових рахунків по оплаті житлово-комунальних послуг та прибудинкової території. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, його дружина [PERSON], та син [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/4 частини вказаної квартири, [PERSON] належить 1/4 частини, [PERSON] належить 1/2 частини. Квартира має загальну площу - 54,0 кв.м., житлову площу - 31,2 кв.м. та складається із: 1 кімнати - 15,7 кв.м., 2 кімнати - 15,5 кв.м., 1 коридор - 4,2 кв. м., 2 коридор - 4,3 кв.м., кухні-їдальні - 9,0 кв.м., ванної кімнати - 4,3 кв.м., балкона - 1,0 кв м. Особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг відкритий на ім'я [PERSON], хоча позивач самостійно сплачує усі рахунки за житлово-комунальні послуги та прибудинкову територію. Зазначив, що протягом тривалого часу сторони не можуть добровільно дійти згоди щодо сплати житлово-комунальних послуг за користування житлом та прибудинковою територією. Позивач бажає окремо сплачувати свою частку у користуванні житлово-комунальними послугами, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], його дружина, [PERSON] та син [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/4 частини вказаної квартири, відповідачу [PERSON] належить 1/4 частини, відповідачу [PERSON] належить 1/2 частини, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири серії НА №0049820, посвідченим державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 25.07.1997 року, договором дарування частини квартири серії АЕВ №382780, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.07.2001 року за №5888, договором купівлі-продажу частини квартири серії ВЕС №865173, посвідченим державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01.12.2006 року за №8-5096. Квартира має загальну площу - 54,0 кв.м., житлову площу - 31,2 кв.м. та складається із: 1 кімнати - 15,7 кв.м., 2 кімнати - 15,5 кв.м., 1 коридора - 4,2 кв.м., 2 коридора - 4,3 кв.м., кухні-їдальні - 9,0 кв.м., ванної кімнати - 4,3 кв.м., балкона - 1,0 кв.м., що підтверджується експлікацією квартири від 07.06.2006 року, виданою Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації». Особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг відкритий на ім'я відповідача [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що позивач самостійно сплачує усі рахунки за житлово-комунальні послуги та прибудинкову територію. Протягом тривалого часу сторони не можуть добровільно дійти згоди щодо сплати житлово-комунальних послуг за користування житлом та прибудинковою територією. Позивач бажає окремо сплачувати свою частку у користуванні житлово-комунальними послугами. У зв'язку з викладеним позивач просив розподілити особові рахунки між ним та відповідачами [PERSON] та [PERSON] по оплаті прибудинкової території та житлово-комунальних послуг у квартирі [ADDRESS], на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Як наголошує ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Встановлено, що квартира [ADDRESS] є двокімнатною ізольованою квартирою. Зареєстрованими у квартирі є три особи - позивач та відповідачі. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Такий обов'язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов'язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для інших осіб. Житловим законодавством встановлюється обов'язок власників житлових будинків, квартир забезпечувати утримання, ремонт, експлуатацію тощо цих об'єктів за власні кошти. У ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників. Закон України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлює обов'язок співвласників нести витрати щодо утримання не лише займаних ними приміщень у багатоквартирному будинку, але і щодо їх спільного майна. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, продавати за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно з ч. 2 ст. 151 ЖК УРСР безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством. Відповідно до п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 5 від 14.01.2009 року), мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг; за умови відсутності згоди між мешканцями квартири щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється. Протягом тривалого часу сторони не можуть добровільно дійти згоди щодо сплати житлово-комунальних послуг за користування житлом та прибудинковою територією. Позивач бажає окремо сплачувати свою частку у користуванні житлово-комунальними послугами. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв'язку з тим, що протягом тривалого часу сторони не можуть добровільно дійти згоди щодо сплати житлово-комунальних послуг за користування житлом та прибудинковою територією, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved