Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 20 березня 2006 року між ВАТ «Акціонерно-комерційний банк «КАПІТАЛ», правонаступником якого згідно статуту є ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0021, згідно до п. 1.1 якого відповідачу було кредит в сумі 6 300, 00 гривень на строк з 20 березня 2006р. по 19.09.2007 р. зі сплатою за користування кредитом 25 відсотків річних. Згідно до умов п. 4.2 договору позичальник зобов`язаний погашати заборгованість перед банком згідно графіку. 20 березня 2006 року позивач виконав свої обов'язки за договором та перерахував кредитні кошти позичальнику. Умови погашення кредиту, передбачені договором, відповідачем [PERSON] не виконуються. Станом на 25.10.2013 року заборгованість відповідача по сплаті процентів за користування кредитними коштами складає 10 592, 28 грн., заборгованість з повернення кредитних коштів складає 5 688, 53 грн. Згідно з п. 5.1 договору банк має право стягнути штраф у розмірі 50% від сум кредиту. Всього заборгованість відповідача перед банком за договором складає 19 430 грн. 81 коп. та саме зазначену суму позивач просив стягнути з відповідачки, та крім того стягнути з неї судові витрати в сумі 229,40 грн. Представник позивача за дорученням, Юнякін Є.Ю. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення на її адресу судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яке повернуто до суду з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Так, у судовому засіданні встановлено, що за заявкою від 17.03.2006 р.(а.с. 16) 20.03.2006 року між ВАТ «Акціонерно-комерційний банком «КАПІТАЛ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «КАПІТАЛ», відповідно до Статуту (а.с. 6-13) та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0021 (а.с. 14), згідно до п. 1.1 якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 6300,00 гривень на строк з 20.03.2006 р. по 19.09.2007 р. зі сплатою за користування кредитом 25 процентів річних. Згідно до умов п.4.2 договору позичальник зобов`язаний погашати заборгованість перед банком згідно графіку (а.с. 15). На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором банком було перераховано кредитні кошти позичальнику, що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.18). Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором. Умови погашення кредиту, передбачені кредитним договором, відповідачем [PERSON] не виконуються. До наступного часу відповідачем не вчинено будь-яких дій щодо погашення заборгованості за кредитом. Станом на 25.10.2013 року заборгованість відповідача по сплаті процентів за користування кредитними коштами складає 10592, 28 грн., заборгованість з повернення кредитних коштів складає 5 688, 53 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком становить 19 430, 81 грн., відповідно до розрахунку, наданого позивачем (а.с. 19). У зв`язку з чим суд приходить до висновку що позовні вимоги ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» підлягають задоволенню у повному обсязі, тому з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитом у сумі 19 430, 81 гривень. Крім того, при подачі заяви в суд позивачем був сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки внаслідок невиконання ним узятих на себе зобов'язань позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 549, 611, 590, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved