Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання Перший Суворовський ВДВС ОМУЮ скасувати арешт та зняти заборону на нерухоме майно, а саме з квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його дід - [PERSON] , який був власником 2/3 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Сакал І.М. 23.11.2002 року за реєстровим №5898, зареєстрованого в КП ОМБТІ та РОН в кн.471пр-72, №328 за реєстраційним номером 25492460 . Після смерті діда позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак йому було відмовлено, оскільки на майно його померлого діда постановою Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області накладено арешт під час здійснення виконавчих дій по стягненню заборгованості перед КП «Теплопостачання м. Одеси». Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Суворовського районного суду м. Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. [INFO] року помер дід позивача [PERSON] . На час відкриття спадщини [PERSON] належало 2/3 частки квартири [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті діда, позивачу стало відомо, що постановою Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на квартиру [ADDRESS] . Одесі накладено арешт під час здійснення виконавчих дій по стягненню заборгованості перед КП «Теплопостачання м. Одеси». Листом Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області позивачу було повідомлено про неможливість зняття арешту з частки квартири, оскільки він не є стороною виконавчого провадження. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, заборона відчуження майна обмежує законні права позивача на прийняття спадщини після смерті його діда. Враховуючи наявність заборони на відчуження домоволодіння, неможливість скасування даної заборони в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність скасування такої заборони. Відповідач не спростував зазначені позивачем обставини жодним належним і допустимим доказом. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved