Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно. Ухвалою судді від 30.08.2018 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. В заяві позивач зазначив, що є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] року. Спадкодавець заповідала позивачу частку в праві спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , яка становить 9/40 частин зазначеного нерухомого майна. Окрім нього спадкоємцем [PERSON] є відповідач по справі, що доводиться донькою спадкодавцеві і спадкує майно, яке не охоплено заповітом, в першу чергу за законом. Після смерті спадкодавця у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте це звернення увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Оскільки він вчинив дії з прийняття спадщини, між тим отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим, просить про визнання за ним права власності на 9/40 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , які (частини) становлять надані спадкодавцю відповідно до рішення суду про поділ майна такі приміщення в житловому будинку під літерою К: кімната 2-5 площею 21,8 квадратних метри; прихожа 2-3 площею 11,7 квадратних метри; коридор 2-1 площею 5,5 квадратних метри в службовій прибудові. В судове засідання позивач не з`явився. Його представник надав письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач звернулася з аналогічною заявою, яка містить визнання позову. Треті особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явились, повідомлення про участь у справі, пояснень з приводу спору, заяв про розгляд справи у їх відсутність суду не надали. Зазначені обставини в силу ст. 211, 223 ЦПК України зумовили вирішення справи у відсутність її учасників. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що 7 вересня 2015 року сталася смерть [PERSON] , якій належало право власності на 9/40 частин будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.06.1996 року (а. с. 17, а. с. 24 (зворотний бік) - (а. с. 25). Належні спадкодавцеві 9/40 частин в праві спільної часткової власності виділено в натурі на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.01.2008 року про визнання мирової угоди, яка набрала законної сили, у вигляді кімнати 2-5 площею 21,8 квадратних метри; прихожої 2-3 площею 11,7 квадратних метри; коридору 2-1 площею 5,5 квадратних метри (а. с. 26). Означене нерухоме майно [PERSON] 21 листопада 2005 року заповідала позивачеві (а. с. 18). Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк, а саме: 9 березня 2016 року, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися сторони (а. с. 48 (зворотний бік), а. с. 50). Кожному із спадкоємців постановами нотаріуса від 17.09.2016 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 70-71). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як випливає із змісту ст. 1217 ЦК України, а заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК). За змістом ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Як встановлено судом, [PERSON] заповідала позивачеві лише її частку в праві спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] . За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до наведеного положення цивільного законодавства сторони в справі є спадкоємцями за заповітом і за законом першої черги померлої [PERSON] Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. Фізична особа, яка в силу ст. 12 ЦК України є вільною у здійсненні своїх прав, вправі прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно із ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини. Сторони здійснили право на прийняття спадщини, вчасно звернувшись до нотаріальної контори. Між тим свідоцтва про право на спадщину позивач не отримав через відмову нотаріуса вчинити означену нотаріальну дію. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно унеможливила отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Outcome: approved