Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на корись ПрАТ «СК «Українська страхова група» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15\~497,20 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.01.2014р. між позивачем та ТзОВ «ІЛТА» укладено договір добровільного страхування № 28-0199-01407\\1416, предметом якого були майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією транспортного засобу «Skoda Fabia 1.4», д.н.з. [NUMBER]. 17.04.2015р. о 02.15 год. за адресою м. Львів, вул. Лісна, 10 сталась ДТП за участю транспортного засобу «ГАЗ 2105» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача, та, в тому числі, застрахованого транспортного засобу «Skoda Fabia 1.4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір такого відшкодування становив 15\~497,20 грн. та у встановленому законом порядку був виплачений позивачем. Натомість, постановою Личаківського районного суду м. Львова 15.07.2014р. винним у ДТП визнано відповідача. Враховуючи своє право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15\~497,20 грн. просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Скерував до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Крім того, попередньо скерував до суду письмові пояснення щодо обставин справи, в яких звертає увагу на абсолютний характер права вимоги потерпілого до особи, яка заподіяла шкоду, яке не може обмежуватись фактом страхування останнім своєї цивільно-правової відповідальності. На звернення позивача до ПрАТ «УАСК «АСКА», з якою у відповідача укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності отримано відмову. Відповідач, а також його повноважний представник в останнє судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомили. Попередньо, представником відповідача подано письмові заперечення проти обґрунтованості позову, відповідно до змісту яких, саме ПрАТ «УАСК «АСКА», з якою у відповідача укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності несе обовязок з відшкодування шкоди. Відмова ПрАТ «УАСК «АСКА» у виплаті страхового відшкодування на звернення позивача є незаконною, оскільки підстави такої відмови не передбачено Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним нормативно-правовим актом у спірних правовідносинах. Такий обовязок ПрАТ «УАСК «АСКА» є встановленим судовим рішенням у іншій справі, де потерпілим, у цьому ж ДТП є власник іншого транспортного засобу, якому також діями відповідача було заподіяно матеріальної шкоди. Тому, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи в судове засідання також не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Враховуючи обсяг зібраних доказів, який є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників процесу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові пояснення представника позивача та письмові заперечення представника відповідача, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 08.01.2014р. між позивачем, як страховиком та ТОВ «ІЛТА» як страхувальником укладено договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу «Skoda Fabia 1.4», д.н.з. [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки органу ДАІ від 24.04.2014р. (а.с.16-18), 17.04.2014р. о 02.10. год. за адресою м. Львів, вул. Лісна, 10 відбулась ДТП, внаслідок якої транспортний засіб «Skoda Fabia 1.4», д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 15.07.2016р. (а.с.9), яка набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні згаданої ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За наслідками проведення розслідування страхового випадку позивачем складено розрахунок суми страхового відшкодування (а.с.26), затверджено страховий акт (а.с.27) та проведено страхове відшкодування на корить потерпілого ТОВ «ІЛТА» в розмірі 15\~497,20 грн., що стверджується копією платіжного доручення від 27.05.2014р. (а.с.28). Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. На основі аналізу зазначених правових норм, Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 2-2587цс15 з аналогічним предметом спору сформулював правову позицію від 23.12.2015р., згідно з якою розяснив, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. В цій справі Верховний Суд України визнав обґрунтованими та задовольнив вимоги страховика, що виплатив страхове відшкодування на підставі договору добровільного страхування, до винуватця ДТП, незважаючи на наявність в останнього застрахованої цивільно-правової відповідальності. В іншій справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016р. Верховний Суд України висловився про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. При цьому, таке абсолютне право не повязане безпосередньо з особою потерпілого. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Такими законами, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких, як згадувалась вище, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки в таких правовідносинах не виникає нового зобовязання, а лише змінюється кредитор, абсолютний характер права вимоги зберігається і не може бути постановлений в залежність від наявності спору між винуватцем ДТП та його страховиком. За таких обставин, суд не може погодитись з позицію представника відповідача про відсутність обовязку його довірителя відшкодувати завдану шкоду. На вимогу страховика, який є новим кредитором у зобовязанні відповідач зобовязаний повернути суму страхового відшкодування і тому, позов належить визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі. В свою чергу, відповідач не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.4). На підставі наведеного та

Outcome: approved