Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначивши, що він є сином відповідача, згідно до свідоцтва про його народження серії [NUMBER] . На даний час він проживає зі своєю матірю [PERSON] . З дня розірвання шлюбу батьків до його повноліття, а саме до [INFO] , батько сплачував аліменти на його утримання. На даний час він навчається на 2 курсі денної форми навчання в Черкаському державному технологічному університеті на будівельному факультеті. Навчається на державному замовленні. Проживає в гуртожитку і кожні вихідні приїздить додому. Також витрачає кошти на їжу та інші потреби пов`язані з навчанням, а тому потребує матеріальної підтримки. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та происв їх задовольнити, пояснивши, що дійсно навчається в Черкаському державному технологічному університеті на будівельному факультеті на державній основі на денній формі, проживає у гуртожитку, а тому він потребує матеріальну допомогу на навчання. Відповідач у судовому засіданні, частково визнає позов, та згоден сплачувати аліменти, а саме в розмірі однієї тисячі гривень. Зважаючи на те, що він не має постійного місця роботи. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.04.2000 року. Згідно довідки №188 від 17.04.2019 року, Черкаського державного технологічного університету, [PERSON] , є студентом другого курсу будівельного факультету Черкаського держасного технологічного університету навчання за державним замовленням, денної форми навчання з 07.01.2019 по 30.06.2021 року. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомоги. Так, судом встановлено, що син сторін досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, навчається з 07 січня 2019 року у Черкаському державному технологічному університеті до 30 червня 2021 року включно, потребує у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Позивач просить суд призначити розмір аліментів на його утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця на період його навчання. Однак, ставлячи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, позивач не довів, що відповідач може надавати допомогу, саме у такому розмірі, а також інші обставини, що мають істотне значення, де суд враховує, що позивач навчається на державній основі. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, розумності, достатніх потреб повнолітнього сина, що продовжує навчання, та справедливості, стягненню підлягають аліменти саме у сумі 1000 гривень, вартість проїзду до начального закладу, який знаходиться у м. м.Черкаси, витрати за проживання в гуртожитку, а також те, що відповідач не має на утриманні інших дітей чи осіб похилого віку, є працездатною особою, який не має постійного місця праці, однак не позбавлений можливості надавати допомогу щодо матеріального забезпечення свого сина. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на його користь на його утримання 07 червня 2019 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на його утримання. На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial