Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь суму завданої майнової шкоди у розмірі 48078 грн. 88 коп., витрати по сплаті судового збору - 840 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу - 2000 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що 01.03.2017 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2757487. У відповідності до умов вказаного полісу страхувальник ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «SKANIA» з державним номерним знаком « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 21.09.2017 року близько 15 год. 50 хв. на автошляху «Київ-Харків-Довжанський» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «SKANIA» з державним номерним знаком « [NUMBER] » під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «NISSAN» з державним номерним знаком « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу марки «NISSAN» з державним номерним знаком « [NUMBER] » було завдано механічні пошкодження і відповідно власнику вказаного автомобіля матеріальні збитки. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 30.10.2017 року по справі № 635/5650/17 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. З огляду на зазначене, страховик пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «NISSAN» з державним номерним знаком « [NUMBER] » ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АК/2757487. Так, на підставі страхового акту № ОЦ/123/450/17/9621 від 19.12.2017 року ПрАТ «УПСК» було сплачено ПрАТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування у розмірі 48078 грн. 88 коп.. З моменту ДТП відповідач [PERSON] не було повідомлено страховика про ДТП у встановлений законом строк, тобто у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування за полісом №АК/2757487. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 01.10.2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відступив (передав), а новий кредитор позивач ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорами страхування. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АК/2757487 від 01.03.2017 року. Враховуючи те, що до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу, він звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення по даній справі у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 01.03.2017 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2757487. У відповідності до умов вказаного полісу страхувальник ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «SKANIA» з державним номерним знаком « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с.114 (зворот)). 21.09.2017 року близько 15 год. 50 хв. на 470 км. + 100 м. автошляху «Київ-Харків-Довжанський» відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «SKANIA» з державним номерним знаком « [NUMBER] » не витримав безпечну дистанцію і допустив зіткнення з автомобілем марки «NISSAN X-TRAIL» з державним номерним знаком « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Харківського районного суду Харківської області [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.116). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Страховик пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «NISSAN X-TRAIL» з державним номерним знаком « [NUMBER] » - ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за полісом № АК/2757487 (а.с.115). Так, на підставі страхового акту № ОЦ/123/450/17/9621 від 19.12.2017 року ПрАТ «УПСК» було сплачено ПрАТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування у розмірі 48078 грн. 88 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 1425 від 20.12.2017 року (а.с.141-142). З моменту ДТП відповідачем [PERSON] не було повідомлено страховика ПрАТ «УПСК» про ДТП у встановлений законом строк, тобто у нього виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування за полісом №АК/2757487. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу [PERSON] ПрАТ «УПСК» було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.142 (зворот)-143)., однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 01.10.2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, згідно додатку № 1 до якого, новий кредитор - [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № ОЦ/123/450/17/9621 від 19.12.2017 року (а.с.110-114). Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної, юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до положень ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право регресу страховика. Пунктом 38.1. цієї статті передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: п.38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у випадку: підпункт в) якщо він після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] , який є правонаступником у вказаному зобов`язанні ПрАТ «УПСК», яке виплатило страхове відшкодування потерпілому від ДТП, має право зворотньої вимоги до особи, визнаної винним у ДТП, тобто відповідача [PERSON] .. Розмір виплаченого страхового відшкодування позивачем підтверджено належними доказами, а тому відповідач, як особа вина у вчиненні ДТП має відшкодувати позивачу ФОП [PERSON] , який є правонаступником ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», суму сплаченого страхового відшкодування потерпілому у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь збитків відшкодування страхової виплати в порядку регресу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судові витрати по справі, що складаються зі сплати судового збору - 840 грн. 80 коп. та витрат на правову допомогу - 2000 грн., які підтверджуються належними доказами.

Outcome: approved