Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з 10.01.2005 року по 24.04.2014 року він перебував у зареєструваному шлюбу з відповідачем, який було розірвано рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 24.04.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживати з відповідачем. Зазначає, що у добровільному порядку вони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дочки разом з позивачем. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій просила задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, згідно заяви просила розглядати справу за відсутності представника, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 січня 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Ульянівській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 01, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2014 року шлюб було розірвано (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Ульянівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 5 (а.с. 9), та [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Ульянівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 07 (а.с. 8). Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачем, у добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дочки разом з позивачем. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 160 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СУ України. Як було встановлено матеріалами справи, та не заперечувалось сторонами у справі в їхніх заявах, позивач має стабільний дохід, створив всі необхідні умови для проживання, розвитку та виховання дочки. На підставі вищевикладеного, враховуючи позицію сторін у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до вимог ст. ст. 19, 160, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved