Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі наказу від 17.02.2020 року № 52-К була прийнята на посаду бухгалтера 1 категорії відділу організації бухгалтерського обліку та звітності ПОКП « Полтавафарм » та на підставі наказу № 152-К від 14.04.2020 року була звільнена із займаної посади згідно п. 2 ст. 36 КЗпП у зв`язку із закінченням строкового трудового договору. Вказала, що при звільненні підприємство не виплатило всіх належних їй сум, у зв`язку з чим прохала стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 11357,14 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 15.04.2020 року по дату винесення судового рішення. Позивач в судове засідання не з`явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, прохає його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про день та час слухання справи, шляхом повернення до суду поштових повідомлень із відміткою про вручення, відзиву,заяв чи клопотань не надсилав. Тому, суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, та відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач на підставі наказу від 17.02.2020 року № 52-К була прийнята на посаду бухгалтера 1 категорії відділу організації бухгалтерського обліку та звітності ПОКП « Полтавафарм » та на підставі наказу № 152-К від 14.04.2020 року була звільнена із займаної посади згідно п. 2 ст. 36 КЗпП у зв`язку із закінченням строкового трудового договору. Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення позивача - 14 квітня 2020 року, або пізніше - розрахунок повністю проведено не було, у липні 2020 року проводилася виплата у сумі 600 грн. Згідно довідки № 01-812 від 11.11.2020 року, виданої ПОКП « Полтавафарм » невиплачена сума по заробітній платі та компенсаційних витрат [PERSON] станом на 01.11.2020 року становить 8542,49 грн. ( а.с. 21 ), з чим позивач погодилася. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. На підставі викладеного, враховуючи що на даний час заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі не погашена, суд вважає позовні вимоги в цій частині обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 8542,49 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 15.04.2020 року по день постановлення судового рішення, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1ст.117КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Встановлено, шо позивача звільнено із займаної посади 14.04.2020 року, остаточний розрахунок підприємством до цього часу не проведено, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 15.04.2020 року ( наступний день за днем звільнення ) по 18.01.2021 року ( дата винесення судового рішення ). Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ « Про оплату праці » за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Встановлено, що заробітна плата позивача за час роботи на підприємстві складає 11357,14 грн. ( 3975 грн. - заробітна плата за лютий 2020 року + 5300 грн. - заробітна плата за березень 2020 року + 2082,14 грн. - заробітна плата за квітень 2020 року ), а отже середньоденна заробітна плата складає 277 грн. ( 11357,14 грн. / 41 робочий день ( лютий 2020 р. - 10 днів , березень 2020 р. - 21 день, квітень 2020 р. - 10 днів ). Таким чином, загалом в періоді 189 робочих днів ( з дня наступного за днем звільнення - 15.04.2020 р. по день постановлення рішення суду - 18.01.2021 р. ), а отже сума середнього заробітку складає 52353 грн. ( 277 грн. *189 ). Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 8542,49 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період із 15.04.2020 року по 18.01.2021 року в розмірі 52353 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: partial