Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], стверджуючи, що сімя між ними розпалась, поновити сімейні відносини не можливо. [PERSON] також вимагає визначити порядок і спосіб участі його батька у вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]: проведення спільного відпочинку в період зимових канікул протягом одного тижня, в період літніх канікул протягом серпня місяця; зобовязати відповідача надати йому [PERSON]- можливість один раз на рік ознайомлюватися з умовами проживання дитини у матері та повідомляти про зміну місця проживання та контактні дані. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка позов визнала і в частині вимог про розірвання шлюбу і в частині способу участі позивача у вихованні дитини. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 року актовий запис про шлюб №79, вчинений 30.05.2002 року відділом РАГС Старокостянтинівського рай управління юстиції Хмельницької області. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімя між сторонами розпалась, причиною є різні погляди на подружнє життя, матеріальне забезпечення сімї, виховання дитини. Постійні сварки з різних питань привели до втрати почуттів любові та поваги. Більше трьох років сторони спільно не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. В судовому засіданні відповідачка пояснила, що [PERSON] фактично утворив іншу сімю. Після припинення шлюбних відносин між сторонами малолітня дитина залишилась проживати з матірю, проти чого батько не заперечував. Визнаючи позовні вимоги, відповідач підтвердила, що сімю поновити неможливо, що батько приймає участь у вихованні та утриманні дитини, зустрічам батька з сином вона [PERSON] не перешкоджає, тому не заперечує проти визначення способу участі батька у вихованні дитини: батько з сином проводять разом відпочинок під час зимових канікул протягом тижня, а під час літніх канікул місяць. Батько інколи навідується до квартири, в якій проживає [PERSON] з сином і має можливість ознайомлюватися з умовами проживання хлопчика. Місце проживання відповідачка не змінювала і як заявила в судовому засіданні не має ні наміру ні підстав змінювати це місце; що всі контактні дані сина позивач має. При вищенаведених обставинах суд вважає позов про розірвання шлюбу і про визначення способу участі батька у вихованні сина таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сімя між сторонами розпалась остаточно, поновити сімейні відносини між ними неможливо, тому як відсутня вільна згода жінки на шлюб. На момент розірвання шлюбу сторони майнового спору не мають. Відповідно до ст.ст.11,15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Одним із способів захисту інтересів неповнолітньої дитини є визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Ст.157 СК передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд встановив і сторони визнали, що спір між сторонами щодо участі батька у вихованні сина відсутній: батько зустрічається з сином, іноді разом відпочивають, спілкуються за телефоном. Мати не чинить перешкод батькові у зустрічах з дитиною. Представник позивача, посилаючись на положення ст..ст.157,159 СК вимагає визначити спосіб участі батька у вихованні дитини, з метою усунення в майбутньому спору з цього питання. В судовому засіданні представник позивача не пояснив вимоги щодо зобовязання відповідача надати можливість позивачу один раз на рік ознайомлюватися з умовами проживання дитини та повідомляти позивача про зміну місця проживання та контактних даних. Суд встановлено і сторонами визнано, що відповідач разом з сином проживають за місцем реєстрації, іншого житла не мають, дитина навчається в школі за місцем проживання, батько інколи відвідує сина за місцем проживання і в цьому йому не чиняться перешкоди. З огляду на викладене суд вважає, що правові підстави для задоволення вимог позивача в частині зобовязання відповідача вчиняти певні дії відсутні.

Outcome: dismissed