Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. Відповідачка [PERSON] 27.07.2016 року взяла у неї в борг суму грошей, що дорівнювала 5 190,00 гривень, на свої особисті витрати, як зазначено в розписці від 27.07.2016 року. Зобов'язувалась віддати борг в розмірі 5 190,00 гривень 27 грудня 2016 року. Розписка була написана нею власноручно, добровільно, без примусу. У третій декаді грудня 2016 року вона звернулася до відповідачки з вимогою про повернення суми грошей, яка дорівнює 5 190,00 гривень, але відповідачка відповіла, що грошей немає, коли будуть, - не знає. Своє зобов'язання відповідачка не може виконати, не бажає повертати гроші, уникає її, не бажаючи з нею зустрічатися, на телефонні дзвінки не відповідає. Крім того, відповідачка зобов'язана їй виплатити 3% річних від 5 190,00, або 155,70 гривень на рік; в місяць: 155,70: 12 = 12,98 гривень, в день - 0,43 гривень. На день звернення до суду відповідачка зобов'язана їй повернути борг в основній сумі 5 190,00 гривень, та відсотки за користування грошима на день розгляду справи в суді (розрахунок суми відсотків буде надано в судовому засіданні). Минув час повернення грошей, зазначений в розписці, сума не повернута, тому вона змушена звернутися до суду, стягнувши основну суму боргу 5 190,00 гривень, відсотки за користування грошима, і витрати по справі, пов'язані з оплатою судового збору - 551,20 гривень. Тому звернувся до суду і просить стягнути з відповідача борг та судовий збір на користь держави. В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не прибула, про день слухання справи була повідомлена належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які отримала особисто. Про причини неявки до суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Справа слухалась у її відсутність, відповідно до ст.169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.629 ЦК України, Договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 1049 ЦК України зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] 27.07.2016 року взяла у позивачки в борг 5 190,00 гривень на свої особисті витрати, про що зазначила в розписці від 27.07.2016 року (а.с.8). В грудні 2016 року позивачка звернулася до відповідачки з вимогою про повернення грошей, але відповідачка гроші не повернула. На теперішній час відповідачка уникає позивачку, не бажаючи з нею зустрічатися, на телефонні дзвінки не відповідає. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки суму боргу примусово. Крім того, відповідачка зобов'язана виплатити позивачці й 3% річних, що дорівнює 83 грн. 90 коп (155,70 грн. на рік : 12 = 12,98 грн., в день - 0,43 грн), а також витрати по справі, пов'язані з оплатою судового збору - 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved