Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 25 лютого 2004 року померла його матір [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,3374 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравневської сільської ради та належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ДП 090732. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 08 вересня 2003 року секретарем Першотравневської сільської ради [PERSON], яким частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], а також земельну частку (пай) , що належить їй на підставі Державного акту серії ДП № 090732 заповіла позивачу. Про існування даного заповіту позивач дізнався лише у 2016 року, оскільки за життя спадкодавця вони не спілкувались. В червні 2016 року позивач звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Однак постановою державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08 червня 2016 № 1782/02-31 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] вважає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, він просив суд визначити йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 27,28). Представник Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області з позовом ознайомлений, в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечив проти задоволення позову [PERSON] (а.с.26). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, [PERSON] доводить рідним сином [PERSON], яка померла 25 лютого 2004 року (а.с.8,10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,3374 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравневської сільської ради та належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ДП 090732, виданого згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 109-р від 03 квітня 2003 року (а.с.11). За життя [PERSON] розпорядилась спадковим майном та склала заповіт, посвідчений 08 вересня 2003 року секретарем Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON], яким частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], а також земельну частку (пай) , що належить їй на підставі Державного акту серії ДП № 090732 заповіла [PERSON] (а.с.9). В червні 2016 року позивач звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] 08 червня 2016 року № 1782/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON]М не був обізнаний про наявність заповіту, тому не мав можливості своєчасно прийняти спадщину за заповітом. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні питання щодо поважності пропуску позивачем строку, передбаченому ст. 1270 ЦК України, суд приймає до уваги ті обставини, що він не мав змоги звернутися із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] через його необізнаність про наявність заповіту. Отже, суд \~вважає, що \~дані \~обставини, \~повязані \~з обєктивними \~та істотними труднощами для спадкоємця [PERSON] для подання такої заяви, тому суд визнає поважними причини пропуску ним строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та вважає доцільним надати йому додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON], немає. \~\~

Outcome: approved