Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби зайнятості про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, в якому просив скасувати наказ Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 29.05.2017 р. № 173-к «Про звільнення [PERSON]» з 29.05.2017 р.; поновити його на посаді провідного інспектора з питань запобігання та виявлення корупції з 29.05.2017 р.; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 29.05.2017 р.; зобов'язати Державну службу зайнятості здійснити виплату усіх належних при звільненні сум виходячи із посадового окладу розміром 8500,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 29.05.2017 р. № 173-к його було звільнено з посади начальника Відділу з питань запобігання та виявлення корупції у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці за п. 6 ст. 36 Кодексу законів про працю України та проведено розрахунок. Позивач вважає таке звільнення і розрахунок незаконними, оскільки згідно із наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 06.03.2017 р. № 18 «Про зміни в організації праці Державної служби зайнятості (Центрального апарату)» з 06.03.2017 р. введено в дію нові структуру та штатний розпис. Згідно з зазначеним наказом всіх працівників попереджено про зміни в організації праці, у тому числі і його. Під час ознайомлення з попередженням йому було запропоновано посаду юрконсула Юридичного управління. Від зазначеної пропозиції він був змушений відмовитись, оскільки зазначена посада була йому запропонована без врахування вимог ст. 42 КЗпП України про переважне право на залишення на роботі, а саме вона не відповідала рівню його кваліфікації та продуктивності праці, тобто була порушена вимога про переважне право на залишення на роботі працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому посада провідного інспектора з питань запобігання та виявлення корупції була запропонована іншій особі. Крім того позивач стверджує, що Наказом № 18 «Про зміни в організації праці Державної служби зайнятості (Центрального апарату)» фактично не відбувалося зміни істотних умов праці, було введено в дію лише нові структуру та штатний розпис, а тому є незаконним застосування, як підстави звільнення, п. 6 ст. 36 КЗпП України. Також позивач зазначає, що оскільки його посадовий оклад з 31.03.2017 р. мав би становити 8500,00 грн. то розрахунок сум усіх виплат при звільненні мав би здійснюватись із посадового окладу у розмірі 8500,00 грн., але розрахунок сум усіх виплат при звільненні здійснювався із урахування його старого посадового окладу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Державної служби зайнятості (Центральний апарат) проти вимог позову заперечував посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. В письмових заперечення проти позову зазначив, що відповідач у зв'язку зі зміною структури, а також відповідно до Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 15.12.2016 р. №1543, з 06.03.2017 р. видав наказ № 18 «Про зміни в організації праці Державної служби зайнятості (Центрального апарату)», яким з 06.03.2017 р. ввів в дію нову структуру та штатний розпис на 2017 р. На виконання зазначеного наказу посаду, яку займав відповідач, а саме посаду начальника Відділу з питань запобігання та виявлення корупції було виведено. У зв'язку із змінами в організації праці для ряду працівників не могли бути збережені істотні умови праці, зокрема, розмір оплати праці. Позивача 06.03.2017 р. було попереджено під особистий підпис про зміни в організації праці, змінами істотних умов праці, а саме те, що посаду, яку він обіймав, виведено. Одночасно з попередженням була запропонована інша робота у відповідача з дотриманням вимог ст. 49-2 КЗпП України, а саме була запропонована посада відповідного професійного спрямування - провідного юрисконсульта юридично-договірного відділу Юридичного управління відповідача. Також позивач був попереджений, що у разі відмови від запропонованої посади у зв'язку із зміною істотних умов праці його буде звільнено згідно з п. 6 ст. 36 КЗпП України після закінчення двох місяців з моменту попередження. Позивач у попередженні зазначив, що відповідь надасть 06.05.2017 р., тому запропоновану посаду відповідач тримав вакантною до надання відповіді позивачем, однак 29.05.2017 р. позивач від запропонованої роботи відмовився і цього ж дня було видано Наказ № 173-к про звільнення на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Також представник позивача зазначає, що у процесі працевлаштування осіб, які підлягають звільненню у зв'язку із змінами в організації праці, на вакантні посади і робочі місця, не діють правила про перевагу на залишення на роботі, встановлені ст. 42 КЗпП України. Крім того з метою уникнення можливих звинувачень в необ'єктивності та неупередженості, відповідачем було прийнято рішення про створення комісії з питань працевлаштування працівників, які вивільнюються, на засіданні якої 06.03.2017 р. розглядалось також питання працевлаштування на посаду провідного інспектора з питань запобігання та виявлення корупції. Отже дії керівника були цілком законними. Щодо невірно здійсненого розрахунку сум усіх належних позивачу виплат при звільненні представник відповідача зазначає, що оскільки позивач 06.03.2017 року не надав відповідачу згоду на запропоновану в порядку працевлаштування посаду відповідного професійного спрямування, тому фактично опинився поза штатом, оскільки в новому штатному розписі його посади вже не було, але трудові відносини з ним ще продовжувалися протягом двох місяців, а тому заробітну плату він отримував на підставі ще діючого трудового договору. Оскільки звільнення позивача відбулося з додержанням вимог законодавства, підстав для поновлення його на роботі немає, а отже і підстав для оплати вимушеного прогулу немає. На підставі наведеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed