Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідач про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за час виконання рішення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.02.2010 року Жовківський районний суд Львівської області ухвалив рішення по справі № 2-243/10, яким вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 201710,42 грн. На виконання рішення, яке набрало законної сили 09.12.2010 р. судом видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження № 25385644. Протягом виконання рішення суду [PERSON] не отримав жодних коштів у якості погашення заборгованості. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Оскільки мало місце несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, встановлене рішенням Жовківського районного суду Львівської області , посилаючись на приписи статті 625 ЦК України підлягають стягненню з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних за час виконання рішення. Строк нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за період із 13.04.2011року по 14.08.2014 року, оскільки виконавче провадження за виконавчим листом № 2-243/10 від 09.02.2011 року було відкрито 05.04.2011 року, відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» який був чинний на цей момент, боржнику надавався строк на добровільне виконання рішення суду і цей строк закінчувався 12.04.2011 року, а тому починаючи з 13.04.2011 року у позивача виникає право на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за час виконання рішення суду та на час подачі позовної заяви до суду складає 1219 днів. Сума заборгованості за час виконання рішення суду становить 42900,06 грн., із них : 20036,35 грн. - 3 % річних, 22863,71 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задоволити у повному обсязі. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки повістку із копією позовної заяви та додатками отримав лише 27.10.2014р. року, а судове засідання призначено на 28.10.2014 року, та просив надати час для залучення фахівця у галузі права для участі в судовому засіданні. 18.11.2014 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення на позовну заяву [PERSON] про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. В запереченні просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі , оскільки на все майно накладено арешт ВДВС Жовківського РУЮ і заборонено відчуження, вона не мала можливості реалізувати вказане майно та погасити заборгованість. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Жовківського РУЮ в судому засіданні покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити виходячи з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 22.02.2010 року Жовківський районний суд Львівської області ухвалив рішення по справі № 2-243/10, яким вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 201710,42 грн. На виконання рішення, яке набрало законної сили 09.12.2010 р. судом видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження № 25385644. Протягом виконання рішення суду [PERSON] не отримала жодних коштів у якості погашення заборгованості. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням , проведеним належним чином. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Оскільки мало місце несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, встановлене рішенням Жовківського районного суду Львівської області , позивач з посиланням на приписи статті 625 ЦК України звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів від інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Суму заборгованості 3 % річних та інфляційних втрат позивачем розраховано виходячи з наступного. 05.04.2011 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-243/10 від 09.02.2011 року . Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на цей момент, боржнику надавався строк на добровільне виконання рішення суду, даний строк закінчувався 12.04.2011 року, а тому починаючи з 13.04.2011 року у позивача виникає право на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за час виконання рішення суду. Станом на момент написання позовної заяви та на даний час рішення суду про стягнення заборгованості не виконане, що підтверджується витягом про стан виконання рішення суду від 22.02.2010 року із єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. На час подачі позовної заяви до суду сума заборгованості за час виконання рішення суду становить 42900,06 грн., із них : 20036,35 грн. - 3 % річних, 22863,71 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином, кожен окремо перевірено на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved