Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення основної заборгованості в розмірі 3 867,56 грн., трьох процентів річних у розмірі 17,48 грн., індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 77,35 грн. та суму пені за 31.10.2015 року -17.12.2015 року в розмірі 223,79 грн., за 18.12.2015 року -24.15.2015 року в розмірі 32,64 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.12.2014 року між СП ТОВ «Нива Пєрєяславщини» та [PERSON], який обіймав посаду старшого інспектора Спеціального підрозділу служби безпеки, було укладено договір про надання фінансової допомоги на безповоротній основі (позики) №844/2014 від 01.12.2014 року та йому надано 16 000 грн. фінансову допомогу на поворотній основі зі строком повернення до 31.10.2015 року. Відповідач, в свою чергу, зобов'язувався використати кошти за цільовим призначенням і повернути в порядку та на умовах договору. Повернення коштів здійснювалось рівними частинами кожного місяця по 1 600 грн. у вигляді відрахування із заробітної плати, починаючи з січня 2015 року. У випадку звільнення, сума фінансової допомоги підлягає обов'язковому поверненню негайно, в день звільнення або остаточною датою повернення грошової позики є 31.10.2015 року. 16.04.2015 року наказом СП ТОВ «Нива Пєрєяславщини» №85-к від 16.04.2015 року відповідача було звільнено за згодою сторін. На момент звільнення відповідачем було сплачено 6 400 грн. та внесено в касу 5 732,44 грн., а разом 12 132,44 грн. Борг відповідача складає 3 867,56 грн.СП ТОВ «Нива Пєрєяславщини» направило відповідачу 04.09.2015 року лист про добровільну сплату заборгованості, але він не був прийнятий до уваги, тому позивач звертається до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував обставини щодо укладення договору, але зазначив, що на руки отримав тільки 1 300 грн., решта коштів була отримана командиром підрозділу для придбання зброї. Зброя була придбана на його ім'я, зараз вона знаходиться у нього, він пропонував її повернути, але позивач відмовляється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2014 року між СП ТОВ «Нива Пєрєяславщини» та [PERSON], як з працівником, було укладено договір №844/2014 про надання фінансової допомоги на поворотній основі, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 16 000 грн. на поворотній основі зі строком повернення до 31.10.2015 року. Відповідач зобов'язувався використати зазначені кошти за цільовим призначенням. Фінансова допомога надавалась відповідачу з метою виходу із тяжкого фінансового стану (п.2.1 договору). Відповідно до п. 3.2 договору повернення фінансової допомоги здійснюється за наступним графіком: рівними частинами кожного місяця по 1 600 грн., починаючи з нарахованої заробітної плати за січень. За умовами договору сторони домовились, що днем повернення фінансової допомоги вважається день останнього погашення, остаточною датою повернення грошової позики є 31.10.2015 року. При звільнені позичальника з СП ТОВ «Нива Пєрєяславщини», останньому надано право вимагати від позичальника дострокового погашення усієї суми фінансової допомоги. За умовами договору у випадку звільнення з роботи позичальника (з ініціативи адміністрації чи за власним бажанням) - тобто у випадку припинення трудових правовідносин - до моменту повернення всієї суми позики, наданої відповідно до договору, сума фінансової допомоги підлягає обов'язковому поверненню негайно в день звільнення. Відповідно до наказу СП ТОВ «Нива Пєрєяславщини» №104-к від 17.07.2014 року відповідач був прийнятий на посаду старшого інспектора в Спеціальний підрозділ служби безпеки з 17.07.2014 року та наказом №85-к від 16.04.2015 року був звільнений за згодою сторін. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, закріпленій у Постанові від 20.02.2013 по справі № 6-163цс12 - договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того самого роду та такої самої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Так, позивач виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, а саме відповідно до видаткового касового ордеру від 11.12.2014 року відповідачу було видано 16 000 грн., підстава - виплата поворотної фінансової допомоги (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на день звільнення відповідача - 16.04.2015 року ним було сплачено 6 400 грн. та внесено в касу 5 732 грн. 44 коп. (а.с.16-20), залишок боргу складає 3 867 грн. 56 коп. Позивач направив відповідачу лист №1250 від 04.09.2015 року про добровільну сплату заборгованості, який був залишений без виконання. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу (три відсотки річних від простроченої суми), незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Доказів на підтвердження заперечень відповідача, останнім суду не надані, відповідних клопотань в судовому засіданні стороною відповідача не заявлялись. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача (а.с.21-23) в розмірі основної сумиборгу - 3 867,56 грн., індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання в розмірі - 77,35 грн., 3% річних в розмірі - 17,48 грн., суми пені за 31.10.2015 року по 17.12.2015 року - в розмірі 223,79 грн., за період з 18.12.2015 року по 24.15.2015 року - в розмірі 32,64 грн., а всього 4 218 грн.82 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 1 218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved