Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору оренди земельних ділянок недійсним. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 03.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON]. був укладений договір оренди земельних ділянок, площею 7,28 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 3,68 га кадастровий номер [NUMBER] (загальною площею 10,96 га), розташованих на території Явкинської сільської ради Баштанського району, які належать відповідачу на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку. Вказаний договір було укладено строком на 10 років та зареєстровано Баштанським районним відділом Миколаївської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» 11.04.2008 року за № 040800601198. В липні 2017 року відповідачем ТОВ «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» пред'явлено позивачу претензії про передачу йому вказаних земельних ділянок, оскільки згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.06.2017 року та 30.06.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» було укладено договори оренди вище вказаних земельних ділянок, належних відповідачу [PERSON] На підставі викладеного, оскільки відповідачами було укладено між собою договори оренди земельних ділянок, які на час укладення вказаних договорів перебували в оренді позивача, останній просив визнати договір оренди земельних ділянок від 20.06.2017 року та від 30.06.2017 року недійсними. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. Відповідач ТОВ «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» не забезпечило явку до суду свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялося вчасно та належним чином (рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням). До суду не надійшло відзиву на позов. Третя особа - державний реєстратор Гава І.В. до суду не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином (рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. З огляду на те, що належним чином повідомлені відповідачі не з'явилися в судове засідання та не подали відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копію наказу від 10.08.1998 року № 1; копію державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER]; копію договору оренди землі від 03.01.2008 року; копію свідоцтва про шлюб [PERSON]; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2017 року; повідомлення Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.11.2017 року № 450/104-17), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва загальною площею 10,96 га з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER], яка розташована на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. 03.01.2008 року між [PERSON], яка в подальшому після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (орендодавцем) та ФГ «Володимир» (орендарем) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передала ФГ «Володимир» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку загальною площею 10,96 га для вирощування сільськогосподарських культур строком на 10 років. Вказаний договір зареєстровано Баштанським районним відділом Миколаївської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.04.2008 року за № 040800601198. Між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» (орендар) укладено 20.06.2017 року договір оренди земельної ділянки площею 7,2799 га кадастровий номер [NUMBER] строком на 10 років та 30.06.2017 року договір оренди земельної ділянки площею 3,6836 га кадастровий номер [NUMBER] строком на 10 років. Вказані земельні ділянки належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER]. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на порушення власником земельної ділянки його права користування землею та на продовження оренди землі, порушеного одностороннім розірванням договору з укладенням нового договору оренди цієї самої земельної ділянки з іншим орендарем. Ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦПК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення договору) визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Так, ч.1 ст. 30, ч.3 ст. 31 цього Закону передбачено, що зміна умов договору або його розірвання може бути здійснено лише за згодою сторін. На вимогу однієї з сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку встановленому законом. Підставою для дострокового розірвання договору в судовому порядку можуть бути порушення однією з сторін обов'язків, передбачених стст.24 і 25 цього Закону, про що прямо зазначено у ч.1 ст. 32 вказаного Закону. Крім того, п. 29, п. 37 укладеного 03.01.2008 року між [PERSON] та ФГ «Володимир» договору оренди землі передбачено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право орендаря, яке ґрунтується на договорі оренди, строк дії якого не сплив буде порушене, зокрема, у разі укладення власником цієї ж земельної ділянки договору оренди з новим орендарем. Таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним нового договору оренди, на підставі пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України, оскільки є таким, що суперечить закону правочин щодо передачу в оренду земельної ділянки, яка вже перебуває в оренді. В судовому засіданні встановлено, що договір між [PERSON] та ФГ «Володимир» укладено 03.01.2008 р. строком на десять років. При цьому, відповідно до п. 41 договору оренди землі сторони домовились, що договір набирає чинності після його підписання та державної реєстрації. Таким чином, з часу набрання договором чинності у сторін за цим договором виникають взаємні права та обов'язки. До закінчення строку дії вказаного договору [PERSON] було укладено з новим орендарем ТОВ «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» нові договори оренди належних їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 20.06.2017 року та 30.06.2017 року, які на час укладення вказаних договорів перебували в оренді позивача ФГ «Володимир». Вказане свідчить про те, що укладені між [PERSON] та ТОВ «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» договори порушують права ФГ «Володимир», у тому числі, на продовження оренди спірної земельної ділянки, в зв'язку з чим порушене право підлягає захисту визначеним п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України способом шляхом визнання оспорюваних договорів недійсними, як укладених з порушенням вимог ч.1 ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.. При цьому, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, серед іншого, ч.1 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України. За встановлених обставин, позов Фермерського господарства «Володимир» до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного ст.ст. 203, 215 ЦК України,

Outcome: approved