Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Національної поліції України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради, яка полягає у незабезпеченні житлом [PERSON] у строк, що передбачений пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати Львівську міську раду у встановленому чинним законодавством України порядку вирішити питання щодо забезпечення [PERSON] та членів його сім'ї, позачергово благоустроєним житлом, яке за розміром і санітарними умовами відповідає ст.ст. 48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» з врахуванням переважного права на одержання житла, як особи, що має статус інваліда 3 групи - ветерана війни і перебуває в списках Львівської міської ради на позачергове поліпшення житлових умов. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що є пенсіонером МВС з 01 січня 2011 року, статус інваліда війни - ветерана війни отримав з квітня 2011 року. На квартирному обліку у Львівській міській раді перебуває з 17.12.1999 року, у списку для позачергового надання житла з 21.01.2013 року за №1776 (інвалід війни 3 групи) та у списку для першочергового надання житла з 17.12.1999 року за №4323 (працівник міліції), згідно довідки від 20.09.2016 року. У свою чергу зазначає, що згідно довідки від 06.02.2014 року на квартирному обліку ЛМУ ГУМВС України у Львівській області перебував з 17.12.1999 року за №43, у списку для позачергового надання житла з 2012 року за №6 (інвалід війни 3 групи). На неодноразові звернення до відповідних органів протягом 2010-2016 років відповідачі письмово повідомляли, що поліпшення його житлових умов можливе при виділенні додаткових коштів з бюджету, будівництва житла, розподіл якого буде проводитись УМВС у Львівській області. Вважає, що бездіяльність відповідачів щодо незабезпечення позивача та членів його сім'ї житлом є протиправною, такою, що порушує вимоги ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.46 ЖК України. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові та додаткових поясненнях до позову. Просять позов задоволити. Представник відповідача - Львівської міської ради в судовому засіданні позов заперечила з мотивів безпідставності. Представник відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що підтверджується матеріалами справи. Представники Головного управління Національної поліції України у Львівській області в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що підтверджується матеріалами справи. Представник Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав пояснення, зокрема зазначив, що відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради від 13.07.2016 року в ГУМВС України у Львівській області ліквідований квартирний облік. Зазначив, що позивач на квартирному обліку в Міністерстві внутрішніх справ України не перебуває та не перебував. Просить прийняти законне та обґрунтоване рішення. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задоволити частково, з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, [PERSON] є пенсіонером МВС України з 01.01.2011 року, статус інваліда війни - ветерана війни отримав з квітня 2011 року (а.с.7). Згідно довідки №2501/161 від 20.09.2016 року, виданої Управлінням житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, [PERSON] перебуває на квартирному обліку з 17.12.1999 року за №18914, у списку для першочергового надання житла з 17.12.1999 року за №4323 як працівник міліції та у списку для позачергового надання житла з 21.01.2013 року за №1776 як інвалід війни 3 групи (а.с.7). Відповідно до п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надається позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Стаття 46 ЖК України передбачає, що поза чергою жиле приміщення надається, зокрема інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Згідно ст. 5 цього Кодексу державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до п.п.67 п.4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №383/2011, Міністерство відповідно до покладених на нього завдань уживає відповідно до законодавства заходів щодо забезпечення правового і соціального захисту осіб рядового і начальницького складу працівників органів внутрішніх справ, військовослужбовців та працівників внутрішніх військ МВС України, пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, членів їх сімей, розробляє пропозиції з цих питань і вносить їх на розгляд відповідних органів. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідачів щодо поліпшення його житлових умов, однак ГУ МВС України у Львівській області належним чином не відреагувало (а.с.8-13). При цьому, як встановлено в судовому засіданні Львівська міська рада, в межах наданих їй повноважень, вживала заходів для вирішення питання щодо поліпшення житлових умов позивача, зокрема була створена комісія для розгляду звернень позивача та інших громадян з питань отримання ними житла, проводились засідання комісії з цього питання, Львівський міський голова звертався до Міністра внутрішніх справи з приводу погодження передачі земельної ділянки на вул.Величковського у м.Львові до ГУ НП у Львівській області та передачі квартир Львівській міській раді, погоджувалось питання місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, затвердження відведення земельної ділянки. Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чигромадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів (ч.1 ст.9 ЖК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що право позивача на позачергове одержання житла було грубо порушено, внаслідок протиправної бездіяльності Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Зокрема, суд вважає за необхідне задоволити позов в частині визнання протиправною бездіяльність ГУ МВС України у Львівській області щодо незабезпечення житлом позивача та зобов'язати Львівську міську раду повторно розглянути питання щодо забезпечення позивача та членів його сім'ї, позачергово благоустроєним житлом, оскільки на час розгляду справи з'ясовано, що обставини, які приймались до уваги при першому розгляді питання стосовно позивача Львівською міською радою змінились, зокрема необхідно врахувати обставини встановлені вищенаведеною комісією, створеною Львівською міською радою. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України залишити за рахунок держави.

Outcome: approved