Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. \~\~\~\~ Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником земельної ділянки площею 2,6 га кадастровий № 5325181700:00:003:0125, розташованої на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, належної позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 13.08.2014 року державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори. \~\~\~\~\~\~ З 2014 року по сьогоднішній день вказана земельна ділянка використовується у господарській діяльності ПрАТ «Райз-Максимко» на підставі договору оренди. \~\~\~\~ Як стало відомо позивачу 05 травня 2014 року між ПрАТ «Райз-Максимко» та його сином [PERSON] було укладено договір оренди належної йому земельної ділянки, власником якої є зараз позивач, строком на 5 років. 01 липня 2014 року здійснено державну реєстрацію вказаного договору оренди, реєстраційний номер запису 6207627. \~\~\~\~ Але вказаний договір оренди [PERSON] не укладався і не підписувався, оскільки 28 січня 2014 року [PERSON] помер. Оскільки з боку [PERSON] не було волевиявлення на укладення вище вказаного договору оренди, підпис на договорі оренди від 05 травня 2014 року, [PERSON] не належить, оскільки він помер 28 січня 2014 року, позивач на підставі статей 203 ч. 3, 215 ч. 1 ЦК України просить визнати договір оренди земельної ділянки, укладений [PERSON] з ПрАТ «Райз-Максимко» 05 травня 2014 року, недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]В позовні вимоги підтримав. \~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. \~\~\~ Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. Позивач є власником земельної ділянки площею 2,6 га кадастровий № 5325181700:00:003:0125, розташованої на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, належної позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 13.08.2014 року державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори. В матеріалах справи є копія договору оренди належної на цей час позивачу земельної ділянки площею 2,6 га кадастровий № 5325181700:00:003:0125, розташованої на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Договір був укладений 05 травня 2014 року між ПрАТ «Райз-Максимко» та [PERSON] строком на 5 років та діяв з моменту його державної реєстрації, яка здійснена реєстраційною службою Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області 01 липня 2014 року, номер запису про інше речове право 6207627. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ №259872 виданого 29.01.2014 року Виконавчим комітетом Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області [PERSON] помер 28.01.2014 року, актовий запис №2. Позивач в судовому засіданні заявив, що підпис в зазначеному договорі оренди не належить його синові [PERSON], оскільки він помер 28 січня 2014 року, отже, зазначених документів 05 травня 2014 року він не міг підписати. Про існування договору оренди землі та його реєстрацію у відповідному органі позивач дізнався лише у вересні 2016 року, після отримання свідоцтва про право на спадщину та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відносини сторін, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України Про оренду землі, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»). Згідно статтям 13 19 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату «розмір якої, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду, індексації передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України», передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і вимог ст. 210 ЦК України, ст. 125 ЗК України щодо реєстрації договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ст. 215 ч. 1 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. За умовами ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Оскільки на момент укладення договору оренди землі 05 травня 2014 року -\~\~цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв'язку з його смертю 28 січня 2014 року (ст. 25 ЦК України), останній не міг бути стороною оспорюваного договору, проявляти своє волевиявлення і підписувати договір. Крім того, цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямовано волевиявлення учасників при укладенні договору оренди землі, набувається після його державної реєстрації. Державна реєстрація спірного договору здійснена 01 липня 2014 року, на той час цивільна правоздатність [PERSON] (здатність мати цивільні права та обовязки) припинилась у зв'язку з його смертю 28 січня 2014 року (ст. 25 ЦК України), тому після державної реєстрації договору оренди [PERSON] не міг набути права і обовязки за договором. З вищезазначеного вбачається, що вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочинів недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту правочину вимогам закону; додержання встановленої форми правочину; правоздатність сторін; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Враховуючи вищевикладене, у суду є всі підстави вважати що у [PERSON] не було волевиявлення на укладення зазначеного вище договору оренди землі від 05 травня 2014 року, оскільки 28 січня 2014 року він помер, з наведених вище підстав не можна вважати, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, у відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України вказаний договір оренди землі слід визнати недійсними у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч. 3 ст. 203 ЦК України. Статті 10, 11 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved