Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу. Мотивує вимоги тим, що 12 грудня 1997 року на Одеській Новій біржі була укладена угода купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Покупцем вказаної квартири є його дружна [PERSON], яка [INFO] померла. Умови цього договору були повністю виконані сторонами. Він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки угода суперечить вимогам ст.ст. 47, 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяв на період укладення договору. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка та третя особа про причини неявки суд не повідомили. З'ясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить актовий запис за № 5301, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. (а.с. 8) Відповідно до Витяга про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35788242, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа 55330647. Матеріалами справи встановлено, що 12 грудня 1997 року між [PERSON] (Покупець) та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] (Продавець) укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований на Одеській Універсальній біржі товарів та послуг. Відповідно п.1 Договору квартира [ADDRESS], яка складається із трьох кімнат, житловою площею 37,1 кв.м., загальною площею 51,1 кв.м.. Зазначена квартира належала Продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № 7-8676, виданого УЖГГ Одеського виконкому 26 лютого 1999 року, зареєстрованого 29 вересня 1997 року в МБТІ м.Одеси під № 493 пр. стор. 200 р.173пр. (п. 2 Договору) Покупець в установленому законом порядку зареєстрував право власності на нерухоме майно в ОМБТІ та РОН 12 грудня 1997 року. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003р., положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963р. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупці і продавець повністю виконали умови договору купівлі - продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об'ємі до підписання договору, про що свідчить п.6 Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2058/97 від 12 грудня 1997 року, який був укладений на Одеській Новій біржі. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.

Outcome: approved