Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 22.10.2011 року № 006-04400-201011 в сумі 1302,43 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказаний договір був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачено п. 1.3 кредитного Договору. Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 100000,00 гривень та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000,00 гривень. Свої зобовязання відповідач за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 16.06.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 1302 гривні 43 копійки, яка складається з тіла кредиту у розмірі 1302 гривні 43 копійки, яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-04400-201011, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000,00 гривень, та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000,00 гривень. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України. Ні підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З наданої довідки вбачається, що відповідач неодноразово користувалася грошовими коштами шляхом зняття готівки, проте не здійснювала погашення кредиту, що суперечить умовам договору, тобто відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконала, у звязку з чим станом на 16.06.2015 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 1302 гривні 43 копійки, яка складається з тіла кредиту у розмірі 1302 гривні 43 копійки. Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобовязання за договором кредиту не виконала, суд вважає необхідним стягнути з неї суму заборгованості за кредитним договором. Суд бере до уваги положення п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, та стягує судовий збір з відповідача,

Outcome: approved