Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем № 2005234784 від 15 серпня 2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 19030,00 грн. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, станом на 16 грудня 2014 року має заборгованість у загальній сумі 25419,22 грн. Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є власником права вимоги по вищевказаним кредитним договорам на підставі договору факторингу від 21 липня 2014 року. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача за довіреністю, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. В письмовій заяві просив справу слухати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.49). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.47). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки, розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати у заочному порядку. Судом встановлено, що 15 серпня 2013 року між відповідачем та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № 2005234784, згідно з яким банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) у сумі 19030,00 грн. з кінцевим терміном повернення 15 серпня 2016 року та обов'язковою щомісячною сплатою частини суму кредиту, відсотків річних та комісії (а.с.5-9,13-16). Відповідно до договору факторингу № 21/07/14 від 21 липня 2014 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.28-31) та витягу з додатку до договору факторингу (а.с.32) право вимоги за кредитному договору № 2005234784 від 15 серпня 2013 року перейшло позивачеві. Відповідач [PERSON] скористалася кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконала. Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача станом на 16 грудня 2014 року становить 25419,22 грн. та складається з залишку заборгованості за кредитом - 19030,00 грн., заборгованості за відсотками - 1,77 грн., комісії - 6387,45 грн. (а.с.10). Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання, згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення кредитного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. При цьому суд виходить з того, що стягнення сум (відсотків) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, так як між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір, та банк надав клієнту грошові кошти у кредит. [PERSON] скористалася кредитними коштами, але свої зобов'язання за договорами належним чином не виконала. Її заборгованість станом на 16 грудня 2014 року склала у загальній сумі 25419,22 грн. та підлягає стягненню з відповідача, на користь позивача, який набув права вимоги у зобов'язанні на підставі договору факторингу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, витрати пов'язані зі сплатою судового збору необхідно покласти на відповідача, стягнувши з неї на користь позивача 254,19 грн.

Outcome: approved