Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] , як з власником квартири [ADDRESS] , укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, у зв`язку з чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та користувалися послугами з централізованого опалення. Стверджує, що послуги з постачання постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Відповідачі в добровільному порядку за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період 01.05.2014р. по 31.05.2019 рік в сумі 21 908грн. 92коп. не відшкодували по сьогоднішній день. На підставі викладеного, просить суд в солідарному порядку стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість, а також 2 506грн. 32коп. втрат від інфляційних процесів, 707грн. 85коп. три відсотки річних та витрати пов`язанні із сплатою судового збору в сумі 1 921грн. 00коп. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачі не з`явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомили. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , та користуються послугами, які надає МКП «Чернівцітеплокомуненерго» /а.с.9/. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги»та «Про теплопостачаня». Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633IV, споживач теплової енергіїфізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергіятоварна продукція, що виробляється на обєктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівліпродажу. Згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633IVспоживач повинен щомісячно здійснювати оплату Теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії. Між позивачем та відповідачем [PERSON] , як власником (наймачем) квартири, тобто споживачем, укладено договір про надання послуг з централізованого опалення від 16.04.2003 року, у зв`язку з чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків, тобто користується послугами, які надає МКП «Чернівцітеплокомуненерго»/а.с.13-14/. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» з 01.05.2014 року по 31.05.2015 року нараховувало відповідачам плату за надані послуги з постачання теплової енергії, однак останні не сплачував кошти за вказані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 21 908 грн. 92коп. /а.с.10-11/. Вказаний розрахунок відповідачами будь-якими доказами спростований не був. Окрім того, суд враховує положення ч.1 ст. 901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобовязанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобовязанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Так, за змістом ст.625 Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved