Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, в якому вказав, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON] Спільне життя подружжя не склалося, шлюб між сторонами розірвано. Дитина поживає разом з матір'ю [PERSON], яка створює штучні перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною. Зазначив, що намагався врегулювати конфлікт з відповідачем у позасудовому порядку, налагодити зв'язок із дитиною, брати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей, проте відповідач умисно вчиняє дії та перешкоджає [PERSON] у спілкуванні з дитиною. Посилаючись на те, що права позивача як батька порушені, просить зобов'язати позивача не перешкоджати вільному спілкуванню з дитиною та визначити способи участі у її вихованні. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив прийняти законне рішення в інтересах дитини. Крім того, при винесенні рішення просив врахувати висновок про визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. Із пояснень позивача убачається, що після розірвання шлюбу з відповідачем між сторонами почалися непорозуміння щодо участі у вихованні сина, зі сторони [PERSON] створювалися штучні перешкоди, що призвело до неможливості спілкування позивача з дитиною. У зв'язку із наявними у позивача перешкодами у спілкуванні з дитиною, позивач просить визначити наступний порядок його спілкування з [PERSON] Гордєєм: - спільний відпочинок: першу половину зимових, весінніх, літніх та осінніх канікул дитина проводить з батьком; кожні другі та четверті суботи неділі місяця дитина проводить з батьком з правом ночівлі; - необмежене спілкування з сином особисто, засобами зв'язку; - у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; - в день побачення з сином, батько має право забирати сина з дому/школи особисто. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 27.07.2017 [PERSON] проживає у квартирі із сучасним ремонтом, обладнаною необхідною побутовою технікою, у якій для нормального виховання дитини створені всі умови (а.с. 9, зворот). Відповідно до Довідки №383091 від 21.07.2017 Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія» [PERSON] під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває (а.с. 10). Скарг відносно [PERSON] від сусідів та мешканців будинку до Оболонського УП ГУНП у м. Києві не надходило, що підтверджується побутовою характеристикою ДОП сектору превенції відділу поліції №1 Оболонського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Андрощука В.Л. (а.с. 12). З характеристики ТОВ «Атмосфера ЛКВ» від 07.03.2018 року вбачається, що [PERSON] зарекомендував себе позитивно, спокійний та врівноважений, жодних скарг на нього не надходило, в колективі користується повагою та авторитетом (а.с. 13). У характеристиці навчального закладу І-ІІІ ступенів №29 вказано, що позивач є батьком учня [INFO], проявляв піклування про сина, неодноразово відвідував школу, цікавився успіхами та поведінкою своєї дитини (а.с. 14). Крім того, [PERSON] приймав участь у вихованні дитини, відвідував батьківські збори, надавав посильну допомогу, піклувався про дитину, цікавився її досягненнями. Між батьком та дитиною спостерігались дружні стосунки. Вказані обставини підтверджуються характеристикою з ДНЗ №804 (а.с. 15). Згідно висновку Оболонської РДА в м. Києві як органу опіки та піклування №104-7098 від 08.08.2018 про визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування визначити способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] в такому порядку: другі та четверті вихідні кожного місяця з 19:00 п'ятниці до 15:00 неділі дитина проводить з батьком з правом ночівлі; наступний день після святкового дитина проводить з батьком; спільний відпочинок дитини з батьком під час літніх канікул протягом 15 днів при наявності путівки; спільний відпочинок дитини з батьком під час зимових канікул протягом 5 днів; спільний відпочинок з батьком під час весняних та осінніх канікул визначається батьками за попередньою домовленістю (а.с. 43-45). У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України визначено, що батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У відповідності із ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав дитини, в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Доказів про те, що твердження позивача про наявність перешкод, які спричинені діями відповідача є хибними, матеріали справи не містить, та відповідачем надані не були. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, враховуючи інтереси дитини та зважаючи на створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною, що призводить до порушення прав батька дитини та підлягає судовому захисту. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: partial