Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував із відповідачем у трудових стосунках. 22.12.2011 року його було звільнено. 20 вересня 2013 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська на користь позивача із відповідача стягнуто 12 522,14 грн. заборгованості по заробітній платі, 149\~372,10 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 8 250,78 грн. компенсації за невикористану відпустку та 3\~000,00 грн. моральної шкоди, а всього 173\~145,02 грн.. 22.05.2014 по справі видано виконавчий лист та рішення суду відповідачем було виконано в повному обсязі тільки 02.03.2015 року. Разом з тим, середній заробіток за час вимушеного прогулу судом стягнуто по 22.12.2011 року, тоді як фактичний розрахунок відбувся лише 02.03.2015 року. За таких обставин, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача відповідно до ст.117 КЗпП України 889\~593,84 грн. середнього заробітку за весь час затримки виплати належних йому сум при звільненні. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи його безпідставним, звернувши увагу суду на правові позиції Верховного Суду України та Європейського Суду з прав людини з питання застосування ст.117 КЗпП України. Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебував із відповідачем у трудових відносинах з 23 листопада 2010 року по 22 грудня 2011 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.09.2013 року визнано неправомірними та скасовано накази Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м'ясокомбінат» про оголошення догани: №154 від 21.07.2011 року; №157 від 25.07.2011 року; №167 від 03.08.2011 року та №170 від 05.08.2011 року. Визнано неправомірними та скасовано наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м'ясокомбінат» про депреміювання №108/1 від 03.06.2011 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м'ясокомбінат» на користь [PERSON]: 12\~522 гривні 14 копійок заборгованості по заробітній платі, 149\~372 гривні 10 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 8250 гривень 78 копійок компенсації за невикористану відпустку та 3000 гривень моральної шкоди, а всього 173\~145 гривень 02 копійки (а.с. 6-10). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2014 року рішення І інстанції залишено без змін (а.с.11-13). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року рішення суддів залишено без змін і скасовано лише додаткове рішення від 15 жовтня 2013 року та ухвала апеляційного суду від 16 жовтня 2014 року з питання розподілу судових витрат (а.с.14-17). Рішенням суду від 20.09.2013 року встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача складала 23 235,66 грн., а середньоденна 1 106,46 грн.. 22 травня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська по справі видано виконавчий лист та 20 червня 2014 року відкрито виконавче провадження (а.с.18,19-20). Постановою державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції від 03 березня 2015 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №401/3294/12, виданого 22.05.2014 року, закінчено (а.с.21-22). Відповідно до ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організації згідно ч.1 ст.117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з рішенням Конституційного суду України №4-рп/2012 від 22.02.2012 року, за ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ними органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, невиплата звільненому працівнику всіх сум, що підлягають виплаті власником або уповноваженим ним органом, є триваючим порушення норм трудового законодавства, а тому працівник, в даному випадку [PERSON], міг визначити остаточний обсяг своїх вимог тільки після проведення відповідачем йому остаточного розрахунку при звільненні 02.03.2015 року. Зважаючи на те, що фактичний розрахунок ТОВ «Глобинський мясокомбінат» з [PERSON] у звязку з його звільненням 22 грудня 2011 року був проведений 02.03.2015 року, тому суд вважає стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м'ясокомбінат» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.12.2011 року по 28.02.2015 року в сумі 889\~593 гривні 84 копійки (38 місяців * 23 235,66 грн., 6 роб. днів * 1 106,46 грн.). З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ТОВ «Глобинський мясокомбінат» на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3\~654 гривні 00 копійок.

Outcome: approved