Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21 липня 2011 року по укладеному договору №б/н відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 5\~200 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач надала право банку в будь-який момент зменшити/збільшити кредитний ліміт, а підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-кого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил. З посиланням на порушення відповідачем ст. ст. 526,527,530,1054,1050 ЦК України позивач зазначає, що станом на 24 червня 2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 12\~239 гривень 83 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5\~121 гривня 96 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6\~058 гривень 83 копійки, а також нараховані штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 559 гривень 04 копійки (процентна складова), які в добровільному порядку відповідач не сплачує, у звязку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.28), у судове засідання 12 листопада 2015 року не зявилася, надавши суду письмову заяву (а.с.21), відповідно до якої просили розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання в [INFO] (а.с.25), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.29-31), в судове засідання 12 листопада 2015 року не зявилася, причини неявки суду не повідомила. У звязку з зазначеним суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності відповідачки, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10, ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до вимог ст.599 цього Кодексу зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 21 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк», як позикодавцем та [PERSON], як позичальником був договір №б/н, за яким відповідачці було встановлено кредитний ліміт в розмірі 5\~200 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідачки у заяві, яка була згодна з зазначеними Умовами (а.с.7 зворот). Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, позивач зобовязався надати позивачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, який був встановлений у відповідності до п. 3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 5 200 гривень, а відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором, а банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором, а при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову (а.с.10). Відповідач в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору та штрафи, у звязку з чим, за розрахунками позивача станом на 24 червня 2015 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 12\~239 гривень 83 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5\~121 гривня 96 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6\~058 гривень 83 копійки, а також нараховані штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 559 гривень 04 копійки (процентна складова) (а.с.5-6), що свідчить про істотне порушення відповідачем в односторонньому порядку умов укладеної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 559 гривень 04 копійки, які передбачені пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10). З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг від 21 липня 2011 року в розмірі 12\~239 гривень 83 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5\~121 гривня 96 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6\~058 гривень 83 копійки, а також нараховані штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 559 гривень 04 копійки (процентна складова). Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у звязку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved