Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить стягнути з останніх заборгованість за кредитним договором в сумі 19 557,58 дол. США та 104\~417,56 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.08.2006р. між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір 804/06-Ф про надання кредиту в розмірі 19\~340,00дол. США під 10,00 % річних з кінцевим терміном погашення до 04.09.2026р. 08.10.2010р. між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 804/06-Ф. З метою забезпечення виконання зобовязання, встановлених кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 06.09.2006р., згідно якого останній зобовязався відповідати за виконання позичальником, всіх його зобовязань по кредитному договору перед банком в повному обсязі. Однак, відповідач не виконував умови кредитного договору, графіку погашення заборгованості не дотримується, ухиляється від виконання договірних зобовязань, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентах, чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання. Представник позивача у судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати позовну заяву у їх відсутності, не заперечили проти постановлення заочного рішення, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча неодноразово належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заочне провадження відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечував проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення. Необхідною умовою для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання фактична його відсутність у залі судового засідання при розгляді справи по суті. Як вбачається із матеріалів справи відповідачі були належним чином (основне завчасно) повідомлені про час і місце судового розгляду 17.07.2015р. в якому було постановлено рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~ Судом встановлено, що 06.08.2006р. між ВАТ КБ Надра» (правонаступник ПАТ КБ «Надра») та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту у розмірі 19\~340,00дол. США під 10,00 % річних з кінцевим терміном погашення до 04.09.2026р.. 08.10.2010р. між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 804/06-Ф. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п. 1.1. додаткової угоди № 1 до кредитного договору плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,35% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити банку), зазначеним у п. 1.1. цього договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожен календарний місяць, протягом якого позичальник користується кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом яких позичальник користувався кредитом. Відповідно п.1.1 даної додаткової угоди до договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 10,00 % річних та термін повернення кредиту, відсотків і комісії відповідно до графіка погашення кредиту становить не пізніше 04.09.2026р.. Відповідно до 1.1., 2.4 щомісячна сума мінімального необхідного платежу визначається графіком (додаток до договору). Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2 цього договору, щомісячно до «05» числа місяця наступного за тим, в якому було здійснене нарахування відсотків. Згідно п.п. 4.1., 4.3 додаткової угоди до кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов»язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов цього договору. Позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє в період прострочення. плата неустойки (пені) здійснюється позичальником шляхом зарахування коштів на відповідні рахунки кредитора в розмірі нарахованому кредитором відповідно до п. 4.1. цього договору одночасно з погашенням відповідних сум заборгованості. У випадку прострочення позичальником виконання зобов»язання, визначеного абз. 1 п. 2.4 цього договору на строк більше 30 календарних днів, позичальник починаючи з 30-го дня прострочення зобов»язаний оплатити кредитору штраф у розмірі 10 % від суми несплаченого щомісячного платежу за кожен випадок. В забезпечення виконання зобов»язання [PERSON], між банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 06.09.2006р., згідно якого останній зобов»язався у випадку неналежного виконання позичальником своїх зобов»язань, виконати їх за нього. Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов»язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п. 1.1-1.4 договору поруки, поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником, зобов»язань у повному обсязі за вказаним кредитним договором та додатковими договорами до нього. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зважаючи на вищенаведені норми у випадку порушення кредитних зобов»язань банк вправі на власний розсуд визначити до кого з боржників (позичальника чи поручителя чи до обох) звертатись з позовом до суду. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Надра» свої зобов»язання на отримання кредиту згідно кредитного договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Уклавши з ПАТ КБ «Надра» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. У відповідності до\~ст. 625 ЦПК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість\~\~ виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06.08.2006р., такий станом на 17.02.2015р. становить 23\~632,80 дол. США., що в еквіваленті на національну валюту становить 622\~930,19 грн., з них 16 910,58 дол. США сума заборгованості за кредитом; 1 513,10 дол. США заборгованість по сплаті відсотків; 1\~133,90 дол. США заборгованість по сплаті комісії; 5,82 дол. США пеня; 4\~069,40 дол. США штраф. Наявний розрахунок\~\~містить вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником\~\~та про наявність заборгованості позичальника перед банком. Жодних інших розрахунків матеріали справи не містять, зокрема і тих,\~\~які\~\~б спростовували наявність заборгованості чи виключали факт існування договірних зобов`язань за договором кредиту. Відповідно до ст. ст. 192, 533 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і контролю» Національний\~\~ банк\~\~України\~\~видає\~\~\~\~індивідуальні та генеральні\~\~ліцензії\~\~на\~\~здійснення\~\~валютних\~\~\~\~операцій. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та\~\~іншим фінансовим\~\~установам\~\~України,\~\~національному оператору поштового зв'язку \~\~на\~ \~здійснення\~ \~валютних\~ \~операцій,\~ \~що\~ \~не\~ \~потребують індивідуальної\~\~ліцензії,\~\~на\~\~весь\~\~період\~\~дії\~\~режиму валютного регулювання. Таким чином, враховуючи положення ст. ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Згідно Банківської ліцензії від 26.10.1993р. № 21 Національним банком України надано ВАТ КБ «Надра» право здійснення валютних операцій згідно з додатками. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. \~\~\~\~\~\~Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). \~\~\~\~\~\~Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року. Крім того, відповідно до п. 12 Постанови ВССУ України від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~Доказами, в розумінні ст. 57 ЦПК України, є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позивач свої обов'язки перед позичальником виконав. Відповідач отримав грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності. Відповідач порушив умови кредитного договору, у визначений строк кредит з відсотками не повернув. Оскільки в порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, з відповідача в примусовому порядку підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 19 557,58 дол. США та 107 417,56 грн.. Згідно ст.\~88 ЦПК України\~ та зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved