Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Михайлівське» щодо земельної ділянки кадастровий №3520555400:02:000:0372 площею 3,7367 га, про скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди (№ запису 3475948 від 26.06.2013 р.), щодо зазначеної земельної ділянки, та про зобов'язання відділу державної реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області внести запис до Державного реєстру прав про скасування речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Михайлівське» щодо земельної ділянки кадастровий №3520555400:02:000:0372 площею 3,7367 га, розташованої в адміністративних межах Єлизаветградської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з вимогою стягнення з сільськогосподарського товариством з обмеженою відповідальністю «ПІК» коштів за використання земельної ділянки кадастровий № 3520555400:02:000:0372 в сумі 8084,22 грн. В судове засідання представник позивача та відповідача по зустрічному позову не з'явився надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про невизнання вимог по зустрічному позову, клопоче про розгляд справи у його відсутність (а.с. 10, 71). В судове засідання представник відповідача - 1 та позивача по зустрічному позову в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про невизнання позовних вимог та підтримання позовних вимог по зустрічному позову та розгляд справи у його відсутність (а.с. 37, 72). Представник відповідача - 2 в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в телефонному режимі. Представник третьої особи - реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав суду листа про вирішення справи по позовних вимогах позивача та позовних вимогах відповідача віднести на розсуд суду (а.с. 74). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог первинного позивача та позовних вимог по зустрічному позову з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. У відповідності зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. У відповідності зі ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передача об'єкта орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. У відповідності зі ст. 20 Закону України «Про оренду землі», укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. З матеріалів справи видно, що між позивачем та відповідачем-1, 10.03.2006 року було укладено, без номера, договір оренди землі, строком на 15 років, зі сплатою 1,5 % від вартості земельної ділянки у вигляді натуроплати, у строки з 01.01. по 31.12. кожного року, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на земельну ділянку площею 3,74 га, кадастровий № 3520555400:000:0372, зареєстрований в Олександрівському відділі КРФЦДЗК 13.03.2006 року за № 41 (а.с. 6-8). Земельна ділянка була передана орендареві згідно акта прийому-передачі земельних ділянок від 18.03.2006 року (а.с. 8). З листа відділу Держземагенства в Олександрівському районі від 15.01.2015 року № 25/5/5/09-15, встановлено, що згідно з даними Державного земельного кадастру договір оренди (права оренди) земельної ділянки №3520555400:02:000:0372 не був зареєстрований і такий договір взагалі відсутній (а.с. 68). 01 березня 2013 року між [PERSON] та СТОВ «Михайлівське» укладено договір оренди землі № 359, площею 3,74 га кадастровий номер земельної ділянки 3520555400:02:000:0372, строком на 15 років з орендною платою в розмірі 5,5 % від грошової оцінки землі (а.с. 24-27). Згідно витягу, з державного земельного кадастру про земельну ділянку, № НВ-3500241152013, дата формування 10.06.2013 року, площею 3,7367 га, яка належить на праві власності [PERSON], відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, не зареєстровані (а.с. 30-31). На підставі чого 26.06.2013 року Реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області зареєстровано договір оренди землі № 359, виданий 01.03.2013, видавник СТОВ «Михайлівське», [PERSON], площа земельної ділянки 3,7367 га, рілля, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію іншого речового права (а.с. 9). Відмовляючи Відповідачу - 1 по справі про задоволення позовних вимог по зустрічному позову, виходить з наступних підстав. У відповідності зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Між позивачем та відповідачем-1, 10.03.2006 року було укладено, без номера, договір оренди землі, строком на 15 років, зі сплатою 1,5 % від вартості земельної ділянки у вигляді натуроплати, у строки з 01.01. по 31.12. кожного року, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на земельну ділянку площею 3,74 га, кадастровий № 3520555400:000:0372, зареєстрований в Олександрівському відділі КРФЦДЗК 13.03.2006 року за № 41 (а.с. 6-8). Земельна ділянка була передана орендареві згідно акта прийому-передачі земельних ділянок від 18.03.2006 року (а.с. 8). З листа відділу Держземагенства в Олександрівському районі від 15.01.2015 року № 25/5/5/09-15, встановлено, що згідно з даними Державного земельного кадастру договір оренди (права оренди) земельної ділянки 3520555400:02:000:0372 не був зареєстрований і такий договір взагалі відсутній (а.с. 68). На протязі 2006-2014 років орендар фактично використовував земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур, а орендодавець в свою чергу отримував орендну плату в розмірі 1,5 % від вартості земельної ділянки у вигляді натуроплати. Взаємних претензій орендодавець та орендар за весь цей час не мали. Оскільки договір оренди, не був зареєстрований та був недійсним, орендодавець уклав договір оренди з Відповідачем - 2, зі сплатою відсотків в розмірі 5,5 % від вартості земельної ділянки і вимагає стягнення з відповідача по зустрічному позову орендної плати з зазначеної відсоткової частки, а саме в сумі 8084,22 грн. Відповідач по зустрічному позову надав суду документальні підтвердження сплати орендної плати за 2013 рік та 2014 рік (а.с. 45-46, 58). Позивач та його представник по зустрічному позову не надали суду доказів, які б спростовували не сплату орендної плати за 2013-2014 роки відповідачем по зустрічному позову на його користь. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір оренди землі, на якому є відмітка про державну реєстрацію, земельну ділянку згідно акту передано орендарю. Разом з тим у відділі Держземагенства в Олександрівському районі договір оренди (права оренди), зазначеної земельної ділянки не реєструвався, а тому не може вважатись укладеним. Оскільки обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані, відповідач-1 та відповідач-2 уклали договір оренди землі, який зареєстрований у відповідності з чинним законодавством, підстави для визнання його недійсним відсутні, а також відсутні підстави для скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги позивача не мають законних підстав і є такими, що задоволенню не підлягають. Також в судовому засіданні встановлено, що з 2006 року по 2014 рік позивач (орендодавець) та відповідач (орендар) по зустрічному позову, фактично перебуваючи у договірних відносинах, а саме орендар використовував земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур, а орендодавець в свою чергу отримував орендну плату в розмірі 1,5 % від вартості земельної ділянки у вигляді натуроплати, не мали взаємних претензій. Відповідач надав суду документально підтверджені докази сплати орендної плати, позивач не надав доказів не сплати орендної плати, а тому в задоволенні позовних вимог по зустрічному позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed