Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив зняти з нерухомого майна [PERSON] арешт, зареєстрований державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Янович І.Я. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24353828 від 11.09.2015 року в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номером запису 11137391 на підставі постанови ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.09.2015 року ВП 48644030. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2011 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №2-931/11 у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто заборгованість по кредитному договору №005-2900/756-0020 від 31.07.2007 року та додатковій угоді від 27.05.2008 року №1 до кредитного договору №005-2900/756-0020 від 31.07.2007 року в сумі 164545,89 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом 13.12.2010 року складає 1333414,07 грн. та 10313,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 13.12.2010 року складає 82026,68 грн. Для виконання вказаного рішення Солом`янським районним судом міста Києва представнику ПАТ «Універсал Банк» був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] 1415440,75 грн. боргу. Виконавче провадження №48644030 за вищевказаним виконавчим документом відповідними постановами Головного державного виконавця Солом`янського РВДВС м. Київ Штойки Л.Р. відкрито 07.09.2015 та завершено 29.12.2015 у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанов). 07.09.2015 року під час здійснення виконавчої дії по зверненню стягнення на майно божника, головним державним виконавцем Штойкою Л.Р. винесено постанову про арешт всього майна, належного боржнику [PERSON] , а 11.09.2015 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Янович І.Я. прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження №24353828, про що в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснено запис про обтяження 11137391. Після завершення виконавчого провадження 29.12.2015 року та повернення виконавчого документу стягувачу арешт з майна [PERSON] знятий не був. Вважає, що станом на 29.10.2020 року підстави для продовження чинності арешту відносно майна боржника відпали, нерухоме майно [PERSON] , підлягає звільненню з-під арешту. Крім того, зазначив про те, що 28.12.2018 року на підставі договору про відступлення права вимоги №194/18 ПАТ «Універсал Банк», в інтересах якого був накладений арешт на все майно [PERSON] у виконавчому провадженні №48644030, відступив права вимоги заборгованості по кредитному договору №005-2900/756-0020 від 31.07.2007 та додатковій угоді №1 від 27.05.2008 на користь ТОВ «ФІНСТРИМ», яке в свою чергу на виконання договору комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за Кредитним договором та Договором забезпечення передало одержані у ПАТ «Універсал Банк» документи та право вимоги [PERSON] , що підтверджується відповідними актами прийому-передачі документів та права вимоги, звітом комісіонера про виконання доручення та квитанцією на підтвердження погашення заборгованості по кредитному договору. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У встановлений ухвалою строк відзиви на позовну заяву від відповідачів не надійшли. Третя особа пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 27.01.2021 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2011 року судом виданий виконавчий лист №2-931/11 від 28.02.2012 року про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк», заборгованості по кредитному договору №005-2900/756-0020 від 31.07.2007 року в сумі 164545,89 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2010 року складає 1333414,07 грн. та додаткової угоди від 27.05.2008 року № 1 до кредитного договору №005-2900/756-0020 від 31.07.2007 року та 10313,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2010 року складає 82026,68 грн. Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Штойкою Л.Р. від 07.09.2015 року відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа (ВП №48644030). Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Штойкою Л.Р. від 07.09.2015 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON] 11.09.2015 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Янович І.Я. прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження №24353828, про що в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснено запис про обтяження 11137391. Позивач просив зняти з нерухомого майна [PERSON] арешт, зареєстрований державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Янович І.Я. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24353828 від 11.09.2015 року в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номером запису 11137391 на підставі постанови ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.09.2015 року ВП 48644030, на що слід зазначити наступне. З відповіді Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31.12.2020 вбачається, що 29.12.2015 державним виконавцем відділу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Відповідно до ст. 59 Закону роз`яснено, що особа може звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй. а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Оскільки в ході даного виконавчого провадження особа боржника залишилась незмінною, право власності на нерухоме майно, зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] , не оспорюється, потреби в визнанні права власності в судовому порядку не має. Відповідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, враховуючи відсутність виконавчого провадження відносно [PERSON] на виконанні у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва, в межах якого було накладено арешт на належне йому майно, наявність вказаного арешту майна порушує його право власності, та позбавляє його можливості вільно розпоряджатися майном. Крім того, слід зазначити, що 28.12.2018 року на підставі договору про відступлення права вимоги №194/18 ПАТ «Універсал Банк», в інтересах якого був накладений арешт на все майно [PERSON] у виконавчому провадженні №48644030, відступив право вимоги заборгованості по кредитному договору №005-2900/756-0020 від 31.07.2007 року та Додатковій угоді №1 від 27.05.2008 року на користь ТОВ «ФІНСТРИМ», яке в свою чергу на виконання договору комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за Кредитним договором та Договором забезпечення передало одержані у ПАТ «Універсал Банк» документи та право вимоги [PERSON] , що підтверджується відповідними актами прийому-передачі документів та права вимоги, звітом комісіонера про виконання доручення та квитанцією на підтвердження погашення заборгованості по кредитному договору. Вказані обставини підтверджуються відповідними копіями постанов головного державного виконавця, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інформацією, що міститься у відповіді головного державного виконавця Солом`янського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Штойки Л.Р. від 31.12.2020 року. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в рівних частинах, які складаються з суми судового збору 840,80 грн.

Outcome: approved