Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 грудня 2008 року [PERSON], [INFO], уродженець смт.Козова, Козівського району, Тернопільської області, який проживав раніше по [ADDRESS], взяв у нього в борг грошові кошти в розмірі 97000,00 грн. та 9000 доларів США, про що налдав йому розписку і до сих пір не повернув. Відповідач не має бажання віддавати борг, міняє адреси проживання, з 20 березня 2012 року знятий з реєстрації в [ADDRESS]. Взятий борг у нього 97 000 грн. та 9 000 доларів США (відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на день подачі позову, де 9000 доларів США Х 21,99 =197 910 грн.+97000 грн.=294 910,00 грн.). Вищезазначена розписка не містить кінцевої дати повернення боргу, при цьому вказані кошти Відповідач зобов'язався повернути за першою ж вимогою позивача. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення боргу. [PERSON] ухиляється від повернення суми боргу. Позивач та його представник в судовому засіданні просять суд стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 97000 грн. та 9000 доларів США, що разом становить 294910 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов'язані з розглядом справи. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у сумі такій самій або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому ч.2 п.1 ст.1049 ЦК України визначено, що якщо договором не становлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимог, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. Згідно з ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Приймаючи до уваги те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув позивачу позику, не виконавши тим самим виконання грошового зобов'язання, то позовні вимоги щодо стягнення суми боргу в розмірі є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 2949,10 грн. судового збору та 50,00 грн. витрат на публікацію оголошення в газеті «Свробода». На підставі наведеного,

Outcome: approved