Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у травні 2014 року постановою ВДАІ Оболонського району на позивача було накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення у розмірі 510 грн. Вказана постанова перебувала на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби. В рамках виконавчого провадження на належний позивачу на праві власності автомобіль було накладено арешт. Позивач вказує, що ним сплачено штрафи у повному обсязі. На час звернення до суду виконавчі провадження знищені у зв'язку із закінченням строку зберігання, а тому звільнити майно з-під арешту у позасудовому порядку неможливо. Посилаючись на наведене, просить зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON], накладеного ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу на праві власності належить автомобіль марки «Ніссан», д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 25.07.2007. (а.с. 7) Як вбачається з матеріалів справи, постановою ВДАІ Оболонського району № Пс1 122314 від 27.05.2014 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Вказану постанову пред'явлено до примусового виконання до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві. В ході провадження виконавчих дій державним виконавцем було винесено постанову, якою накладено арешт на автомобіль, який належить [PERSON], та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 03.12.2014 виконавчий документ повернуто стягувачеві без виконання (а.с. 6). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент проведення виконавчих дій, далі - Закон) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо зокрема у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно з ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. [PERSON] звертався до Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві з проханням зняти арешт з його майна, однак відповідачем відмовлено у вчинені вказаної вище дії, оскільки на виконанні у відділу відсутні виконавчі провадження відносно позивача. Попередні виконавчі провадження завершені та знищені за строком зберігання. Матеріалами справи підтверджено, що позивач в повному обсязі виконав постанову ВДАІ Оболонського району шляхом погашення штрафу у розмірі 510 грн. на користь держави. Отже, необхідність у забезпеченні виконання постанови відпала. Судом не встановлено порушень прав третіх осіб у разі звільнення майна позивача з-під арешту. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та вирішує звільнити з-під арешту та заборони на відчуження все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності позивачу. З викладеного,

Outcome: approved