Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], який зареєстрований на праві власності за [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним право власності на ? частину гаражу [ADDRESS], який зареєстрований за [PERSON] Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Від відповідачки надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов визнає в повному обсязі. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 07.07.1990 р. міським відділом ЗАГС м. Мелітополь Запорізької області, актовий запис № 872, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с. 60/. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 61-62/. 03.05.2012 р. рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний /а.с. 9/. За час спільного проживання однією сім'єю сторонами 15.02.2001 р. була придбана квартира [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON] /а.с. 8/. 18.10.2001 р. [PERSON] подарувала 1/3 частку квартири [ADDRESS] своєму синові [PERSON], що підтверджується копією повідомлення № 992 від 17.04.2014 р. /а.с. 7/. Крім квартири, сторонами був придбаний у спільну власність гараж [ADDRESS], який зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2003 р. за реєстровим № 2532 посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] /а.с. 7/. У відповідності зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності зі ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно зі ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що вказане майно набуто сторонами за час шлюбу і являється спільною сумісною власністю подружжя. Суд вважає можливим розділити спірне майно подружжя між ними з урахуванням їх інтересів, користування майном. Згідно з ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України при поділі майна подружжя суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Аналізуючи зібрані по справі докази відносно придбання сторонами квартири та гаражу, суд вважає, що позивач надав суду достатньо доказів, що воно було придбане за спільні кошти, йому слід виділити в особисту власність 1/3 частину спірної квартири [ADDRESS], залишивши за [PERSON] право власності на 1/3 частину вказаної квартири, а також слід визнати за позивачем право власності на ? частину гаражу [ADDRESS], залишивши за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного гаражу.

Outcome: approved