Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 квітня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач, відповідно до договору та умов та правил надання банківських послуг, свої зобов'язання виконав у повному обсязі - надав кредит у встановленому розмірі. Однак, відповідач по справі не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, тобто зобов'язання на вказаним договором не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 72 658 грн. 07 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6 697 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 58 650 грн. 83 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 373 грн. 41 коп., а також 500 грн. 00 коп. - штрафу фіксованої частини та 3 436 грн. 10 коп. - штрафу по процентної складової. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату у, час та місце розгляду справі сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з огляду на матеріали справи, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № б/н від 11 квітня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач, відповідно до договору та умов та правил надання банківських послуг, свої зобов'язання виконав у повному обсязі - надав кредит у встановленому розмірі. Однак, відповідач по справі не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, тобто зобов'язання на вказаним договором не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 72 658 грн. 07 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6 697 грн. 79 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 58 650 грн. 83 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 373 грн. 41 коп., а також 500 грн. 00 коп. - штрафу фіксованої частини та 3 436 грн. 10 коп. - штрафу по процентної складової. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, а на підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання за договором, а відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved