Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, за яким просив стягнути з відповідача заборгованість за договором обслуговування автомобіля №23 від 06.10.2010 року, яка станом на 27.04.2015 року складає 41\~300грн. Одночасно, позивач просив стягнути суму пені у розмірі 24\~431грн. 19коп., 3% річних за прострочення договірних зобовязань у розмірі 3\~690грн. 69коп., інфляційну складову на рівні 22\~508грн. 50коп., та суму прямих збитків у розмірі 67\~000грн., що загалом становить 158\~930грн. 65 коп. В обґрунтування позовних вимог навів, що 06.10.2010 року між підприємством та відповідачем по справі укладено договір на обслуговування автомобілю №23, за яким відповідачу в оплатне строкове користування був переданий автомобіль ГАЗ 31105, державний реєстраційний знак [NUMBER], що підтверджується актом приймання-передачі транспортного засобу від 06.10.2010 року. Через систематичне порушення строків оплати за договором, у відповідача виникла заборгованість, яку просять стягнути в повному обсязі. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, встановленим ч. 2 вказаної статті, та іншим способом, що встановлений законом. Договір найму (оренди) транспортного засобу - це цивільно-правовий договір, за яким наймодавець (орендодавець) передає або зобов'язується передати наймачеві (орендарю) за плату транспортний засіб у тимчасове володіння та користування. Правове регулювання договору найму транспортного засобу здійснюється нормами § 5\~\~ гл. 58 ЦК України, загальними положеннями про оренду, передбачених § 1 гл. 58 ЦК України, та окремими нормативними актами, які регулюють оренду певних видів транспортних засобів. За правилами ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. За ч. 2 вказаної статті нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Відповідно до положень ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору найму транспортного засобу такий договір є нікчемним, тобто таким, недійсність якого встановлена законом і визнання якого недійсним судом не вимагається. Істотною умовою договору транспортного засобу є предмет. Згідно з ч. 1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 06 жовтня 2010 року було укладено договір про оренду транспортного засобу автомобіля марки «ГАЗ 31015», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві власності. Суд не приймає до уваги, твердження позивача про те, що предметом договору є обслуговування автомобілю, оскільки за укладеним договором №23 від 06.20.2010 року, дотриманні істотні умови договору найму транспортного засобу, такі як: 1) обов'язок наймача у підтримці транспортного засобу в належному технічному стані (ч. 1 ст. 801 ЦК України); 2) страхування транспортного засобу (ч. 1 ст. 802 ЦК України); 3) відшкодування наймачем збитків, заподіяних у зв'язку з втратою або пошкодженням транспортного засобу, крім випадків, що відбулися не з вини наймача (ст. 803 ЦК України). Крім того, у договорі найму автомобіля сторони зазначили найменування і марку транспортного засобу, державний номер, рік випуску, об'єм двигуна та номер кузова, а також термін найму транспортного засобу, розмір і періодичність сплати орендної плати, форму оплати (у грошовій формі). Передача транспортного засобу відбулась відповідно до акту приймання - передачі від\~06 жовтня 2010 року, та відповідач використовував транспортний засіб в особистих потребах, розрахунки за оренду проводились. Вказані обставини підтверджуються договором на обслуговування автомобілю №23, укладеним сторонами у письмовій формі 06 жовтня квітня 2010 року, актом приймання - передачі від того же дня, який підтверджує факт передачі автомобіля відповідачу, що не заперечуються останнім. Встановлено, що форма договору сторонами не була дотримана, оскільки не відбулося його нотаріальне посвідчення. Недотримання обов'язку щодо нотаріального посвідчення договору порушує права позивача, оскільки відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору. Всупереч вимогам частини 3 ст. 10 і частини 1 ст. 60 ЦПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач дійсно після укладення письмового договору оренди транспортного засобу ухилився від його подальшого нотаріального посвідчення. Позивач не довів, що вчиняв дії, спрямовані на те, щоб нотаріально посвідчити цей договір. Про наявність обєктивної можливості нотаріально посвідчити зазначений договір, свідчить належним чином оформлена довіреність видана відповідачу на право керування автомобілем, яка зареєстрована у реєстрі за №944 від 06.10.2010 року, приватним нотаріусом [PERSON] Суд вважає, що позивачем не доведено факту ухилення від нотаріального посвідчення договору однією із сторін в розумінні ст. 220 ЦК України, а тому відсутні правові підстави для стягнення грошових коштів за вказаним договором найму транспортного засобу. На підставі наведеного у відповідності до ст.ст. 16, 209, 220, 640, 759, 799\~\~ЦК України та

Outcome: dismissed