Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору іпотеки недійсним та зобов'язання вчинити дії мотивуючи свої вимоги тим, що 21.02. 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Ройланс-Україна», яке змінило назву на ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», було укладено Договір іпотеки, за яким ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» виступило майновим поручителем ПАТ «Енергобанк» по «Депозитному договору» - Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи [NUMBER] від 21.02.2014 року. Основним зобов'язанням згідно Договору Іпотеки є: повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі і на умовах, зазначених в депозитному договорі; сплатити [PERSON] нараховані за вкладом проценти у розмірі та на умовах, зазначених у депозитному договорі; сплатити [PERSON] штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов'язань за договором депозиту; відшкодувати [PERSON] збитки в повному обсязі, під якими розуміють витрати, зроблені [PERSON], втрата ним грошових коштів, а також неодержані ним доходи; відшкодувати витрати пов'язані з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Предметом же іпотеки за цим договором є нежилий будинок, літера А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 297999880000, розташований за адресою: [ADDRESS], який належить на праві приватної власності ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» - 97/100 частин - на підставі свідоцтва про право власності (серія САВ №856435), виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 27.10.2010 року № 991-В, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 32373585, номер запису: 8151-П в книзі: 144п-230, а 3/100 частин - на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого 02.09.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю, зареєстровано в реєстрі № 5954, зареєстрований у державному реєстрі правочинів за номером правочину 3111883, яке є первинною заставою за Договором Іпотеки (посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В., зареєстровано в реєстрі за № 6485) з усіма змінами і доповненнями укладеного між ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» та ПАТ «Енергобанк» в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором № 610-34 від 24.10.2006 року з усіма змінами та доповненнями. Вважають, що даний Договір іпотеки від 21.02.2014 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» є недійсним виходячи з наступного. Метою діяльності ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» згідно ст. 5.1. Статуту є отримання прибутку від вкладеного капіталу для задоволення потреб учасника Товариства. Укладання договору Іпотеки (договір Іпотеки є безоплатним) з [PERSON] - як видно з договору іпотеки не лише не направлений на отримання ними прибутку, а ставить в край невигідне скрутне становище і позбавляє права власності на майно та суперечить меті створення Товариства. Таким чином Даний договір суперечить суті існування Товариства, як юридичної особи і може привести його до стану неплатоспроможності. Вказують на те, що зобов'язання, які забезпечуються договором іпотеки - Депозитний Договір та Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи - є виключною діяльністю Банку. Так відповідно до статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» зміст банківської діяльності полягає у залученні у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та їх розміщенні від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб. І таким чином, до основних (базових) операцій банку, які визначають специфічний характер його функціонування як фінансового посередника, доцільно відносити: депозитні, кредитні (інвестиційні) та розрахунково-касові. Остання група операцій не спричиняє для банку фінансових ризиків, оскільки виконуючи функцію посередника у безготівкових розрахунках та обслуговуючи готівковий грошовий обіг, банк здійснює лише комісійно-посередницьку діяльність, що не є дійсним правочином, яка може бути забезпечено Іпотекою. Специфіка банківської діяльності обумовлює можливість виникнення ризиків як за активними, так і за пасивними операціями банків. Серед останніх важливе значення мають ризики, пов'язані із здійсненням депозитних операцій, які є головним джерелом формування банківських ресурсів. Депозитний ризик банку - це міра (ступінь) невизначеності щодо можливості переведення розрахункового або поточного рахунку до іншого банку чи дострокового вилучення вкладу. Звертають увагу суду на те, що ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» не є фінансовою установою, не є банком, не має ліцензії НБУ на залучення вкладів та обслуговування рахунків фізичних осіб, не є органом який має право здійснювати банківську діяльність, тому не може прийняти на себе зобов'язання по забезпеченню гарантуванню банківських послуг Банком по відношенню до фізичної особи [PERSON] шляхом надання в іпотеку нерухомого майна. Посилаються на те, що не виконання умов Договору депозиту чи Договору відкриття і обслуговування банківського рахунку, - банк здійснює на власний ризик, лише за наявності ліцензій і Дозволів НБУ і повноваження банку по цим Договорам є виключно обумовленими індивідуальними ознаками і підлягає виконанню лише між сторонами такого Договору. Жоден діючий законодавчий Акт та ЦК України не містить норм відповідальності банку за не повернення депозиту, оскільки депозитний рахунок це різновид банківського рахунку, то до нього можуть застосовуватись лише штрафні санкції за несвоєчасне повернення депозиту. Вважають, що оскільки банк відповідно до норм прямої дії не несе відповідальності за неповернення вкладу фізичній особі, то відсутню відповідальність неможливо покласти на Іпотекодавця, юридичну особу, яка не є фінансовою установою. Крім того, зазначають, що Договір Іпотеки має похідний характер від основного зобов'язання. Стаття 1 Закону України «Про Іпотеку» визначає Іпотеку, як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку встановленого Законом України «Про іпотеку». Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання (частина друга статті 7 Закону України «Про іпотеку»). Спірний же іпотечний договір не містить норми, яка б дозволила встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Вичерпний перелік істотних умов договору іпотеки визначено ст. 18 Закону України «Про іпотеку». В даному Договорі Іпотеки відсутня одна із істотних умов договору, а саме не визначено зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання. Вказують на те, що іпотечний Договір взагалі не містить застереження про ознайомлення з умовами депозитного Договору та/або Договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи [NUMBER] від 21.02.2014 року, де ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» не є стороною угод взагалі. Але оскільки воно виступає майновим поручителем, то відповідно до Закону з ним повинні бути погоджені основні умови основного договору - що зроблено не було. Звертають увагу суду на те, що ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» взагалі не може бути майновим поручителем по Договору відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи, оскільки фізично не може втручатися в господарську діяльність банку, зобов'язувати і поручатись за банк, виконувати операційну діяльність банку і саме головне зобов'язання з обслуговування та відкриття рахунку фізичної особи не є дійсним зобов'язанням (додаткові посередницькі фінансові послуги), та не встановлює суму грошового зобов'язання, оскільки розпорядження рахунку це виключна індивідуальна функція власника рахунку і пов'язана з його особистістю, яка має тривалий час та не є гарантом наявності грошових коштів на рахунку чи появи цих коштів у майбутньому - це не договірне зобов'язання, а зобов'язання яке випливає з операційної діяльності банку. Зазначають, що ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» не може вчинити дії по відношенню до [PERSON] передбачені договором іпотеки, оскільки дані дії може вчинити лише фінансова установа. Крім того, законом визначено, що єдиним органом, який має право відшкодовувати кошти за банківським вкладом та банківським рахунком у разі їх неповернення - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. (Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Посилаються на те, що ЦК України чітко передбачено, що банк немає права не віддати вклад фізичної особи на її вимогу, єдиною відповідальністю банку за несвоєчасне повернення вкладу є сплата відсотків за користування коштами до моменту їх повернення. Відповідальність сторін за договором банківського вкладу положеннями ЦК не передбачена, однак банк чи інша кредитно-фінансова установа несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором у порядку, встановленому для договору банківського рахунка. Це стосується строків зарахування грошових коштів на вклад, його повернення, порушення або незбереження банківської таємниці вкладника. Вказують також те, що для того щоб уникнути неможливості повернути вклад (депозит) у разі ліквідації, у тому числі банкрутства, банку, законодавством формуються відповідні механізми мінімілізації таких несприятливих наслідків, зокрема, відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. Згідно зі статтями 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. Вважають, що майновий поручитель, іпотекодавець - ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» не може нести відповідальність за Банк за обставин, які виникли внаслідок обставин встановлених законом і які встановлюють обмеження щодо роботи Банку незалежно від волі усіх сторін договору. Банк і ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень договору, якщо таке невиконання стало наслідком дії обставин, які знаходяться не в полі контролю сторони, яка не виконала зобов'язання. Звертають увагу суду також на те, що майно яке є предметом іпотеки, вже виступає предметом забезпечення виконання умов кредитного договору № 610-34 між ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» та ПАТ «Енергобанк». Задоволення цих вимог є пріоритетними відповідно до Договору іпотеки між [PERSON] та ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна». У випадку, якщо до [PERSON] перейде право власності на іпотеку за цим Договором, то відповідно до Закону «Про Іпотеку» до нього переходить і забезпечене цією іпотекою зобов'язання по кредитному договору № 610-34 між Товариством та ПАТ «Енергобанк», яке перевищує суму балансової вартості іпотечного майна, яку [PERSON] повинен буде погасити перед банком, тобто [PERSON] за такою схемою із кредитора банку переходить в боржника банка не поєднавши в собі і боржника і кредитора в одну особу (дане забезпечення не гарантує виконання зобов'язання, а призводить до виникнення нового), а у банку залишиться право звернення стягнення на цей предмет Іпотеки, що доводить факт неможливості укладання даного договору Іпотеки і його недійсність відповідно до норм діючого законодавства України. Крім того, між [PERSON] та ПАТ «Енергобанк» укладено договір іпотеки від 21.02.2014 року про забезпечення виконання того ж самого Депозитного договору - Договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи [NUMBER] від 21.02.2014 року, і предметом іпотеки виступило майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], балансовою вартістю 36 931 660,00 грн. Вважають, що договір іпотеки не відповідає вимогам закону, не забезпечує дійсне зобов'язання, не встановлює розмір відповідальності, не містить змісту, строку та розміру виконання основного зобов'язання, та не може бути забезпечено виконанням іншою особою, оскільки підлягає виконанню виключно сторонами договору депозиту та договору про відкриття і обслуговування банківського рахунку фізичної особи і призводить до виникнення іншого зобов'язання, що не відповідає юридичній природі іпотеки. Враховуючи вищевикладене, просили суд: - визнати недійсним договір іпотеки від 21.02.2014 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Ройланс¬-Україна», за яким останнє виступило майновим поручителем ПАТ «Енергобанк» по Договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи [NUMBER] від 21.02.2014 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В про що зроблено реєстраційний запис № 549; - скасувати заходи забезпечення на заборону відчуження нерухомого майна, що належить ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» на праві приватної власності, а саме вилучити (скасувати) обтяження/заборону з об'єкту нерухомого майна за адресою: нежилий будинок, літери А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 297999880000, розташований за адресою: [ADDRESS]: - нежилих приміщень №№ 1,2 (групи приміщень №9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з №1 по №7 (групи приміщень №8), №№ XXXIV, XXXV, XXXVI, XXXVII, ХХХІХ підвалу І-го рівня - паркінг; З №1 по №26 (групи приміщень №1), №№ І, ІІ, ІІІ, IV, V першого поверху, з №1 по №21 (групи приміщень № 2); №№ І,ІІ другого поверху, з №1 по №27 (групи приміщень №3), №№ І,ІІ третього поверху, з № 1 по №22 (групи приміщень №4), №№ І,ІІ четвертого поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 5), №№ І,ІІ п'ятого поверху, з № 1 по №2З (групи приміщень №6), №№ І, 11, ІІІ 6-го поверху, з №1 по №17 (групи приміщень №7), №№ І, ІІ, ІІІ мансарди, тераси, № ХХХІІІ мезоніну - офіс загальною площею 3689,10кв.м., що складає 97/100 частин від нежитлового будинку, та нежилих приміщень офісного будинку №№ VI, VII, VIII, IV, Х першого поверху, №№ XV, XVI, XVII другого поверху площею 113,20кв.м. трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частини від нежитлового будинку - з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна майно вказане вище за реєстраційним номером 297999880000, та виключити запис з Державного реєстру Іпотек запис за реєстровим номером № 550 від 21.02.2014 року. В подальшому позивач змінив позовні вимоги та уточнивши їх просив суд: - визнати недійсним Договір іпотеки від 21.02.2014 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Ройланс¬-Україна» (що зараз є згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» - в зв'язку зі зміною найменування товариства), за яким ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» виступило майновим поручителем ПАТ «Енергобанк» по Договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи [NUMBER] від 21.02.2014 року, посвідчений 21.02.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесею Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за №549; - зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесю Володимирівну вчинити нотаріальну дію - зняти заборону відчуження нерухомого майна від 21.02.2014 року, зареєстровану в реєстрі за №550 на нежилий будинок, літери А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 297999880000, розташований за адресою: [ADDRESS], та складається з: - нежилих приміщень №№ 1,2 (групи приміщень №9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з №1 по №7 (групи приміщень №8), №№ XXXIV, XXXV, XXXVI, ХХХVІІ, ХХХІХ підвалу І-го рівня - паркінг; З №1 по №26 (групи приміщень №1), №№ І, ІІ, ІІІ, IV, V першого поверху, з №1 по №21 (групи приміщень №2); №№І,ІІ другого поверху, з №1 по №27 (групи приміщень №3), №№ І,ІІ третього поверху, з № 1 по №22 (групи приміщень №4), №№ І, ІІ четвертого поверху, з №1 по № 22 (групи приміщень №5), №№ І,ІІ п'ятого поверху, з №1 по №23 (групи приміщень №6), №№ І, ІІ, ІІІ 6-го поверху, з №1 по №17 (групи приміщень №7), №№ І, ІІ, ІІІ мансарди, тераси, №ХХХІІІ мезоніну - офіс загальною площею 3689,10кв.м., що складає 97/100 частин від нежитлового будинку, та нежилих приміщень офісного будинку №№ VI, VІІ, VIII, IV, Х першого поверху, №№ ХV,ХVІ,ХVІІ другого поверху площею 113,20 кв. м. - трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частини від нежитлового будинку, накладену у зв'язку з посвідченням іпотечного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесею Володимирівною, котрий зареєстрований в реєстрі за № 549 від 21.02.2014 року; - зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесю Володимирівну вилучити запис з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна про обтяження нежилого будинку, літери А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 297999880000, розташованого за адресою: [ADDRESS], та складається з: - нежилих приміщень №№ 1,2 (групи приміщень №9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з №1 по №7 (групи приміщень №8), №№ XXXIV, XXXV, XXXVI, ХХХVІІ, ХХХІХ підвалу І-го рівня - паркінг; З №1 по №26 (групи приміщень №1), №№ І, ІІ, ІІІ, IV, V першого поверху, з №1 по №21 (групи приміщень №2); №№ І,ІІ другого поверху, з №1 по №27 (групи приміщень №3), №№ І,ІІ третього поверху, з № 1 по №22 (групи приміщень №4), №№ І,ІІ четвертого поверху, з №1 по №22 (групи приміщень №5), №№ І,ІІ п'ятого поверху, з №1 по №23 (групи приміщень №6), №№ І, ІІ, ІІІ 6-го поверху, з №1 по №17 (групи приміщень №7), №№ І, ІІ, ІІІ мансарди, тераси, №ХХХІІІ мезоніну - офіс загальною площею 3689,10кв.м., що складає 97/100 частин від нежитлового будинку, та нежилих приміщень офісного будинку №№ VI, VІІ, VIII, IV, Х першого поверху, №№ ХV,ХVІ,ХVІІ другого поверху площею 113,20 кв.м. - трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частини від нежитлового будинку, накладену у зв'язку з посвідченням іпотечного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесею Володимирівною, котрий зареєстрований в реєстрі за №549 від 21.02.2014 року; - зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесю Володимирівну змінити запис в Державному реєстрі іпотек про обтяження майна іпотекою, а саме: виключивши інформацію про обтяження іпотекою нежилого будинку, літери А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 297999880000, розташованого за адресою: [ADDRESS], та складається з: - нежилих приміщень №№ 1,2 (групи приміщень №9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з №l по №7 (групи приміщень №8), №№ XXXIV, XXXV, XXXVI, ХХХVП, ХХХІХ підвалу І-го рівня - паркінг; З №1 по №26 (групи приміщень №1), №№ І, П, ІІІ, IV, V першого поверху, з №1 по №21 (групи приміщень №2); №№ І,ІІ другого поверху, з №1 по №27 (групи приміщень №3), №№ І,ІІ третього поверху, з № 1 по №22 (групи приміщень №4), №№ І,П четвертого поверху, з №1 по №22 (групи приміщень №5), №№ І,ІІ п'ятого поверху, з №1 по №23 (групи приміщень №6), №№ І, ІІ, ІІІ 6-го поверху, з №1 по №17 (групи приміщень №7), №№ І, ІІ, ІІІ мансарди, тераси, №ХХХІІІ мезоніну - офіс загальною площею 3689,10кв.м., що складає 97/100 частин від нежитлового будинку, та нежилих приміщень офісного будинку №№ VI, VІІ, VIII, IV, Х першого поверху, №№ ХV,ХVІ,ХVІІ другого поверху площею 113,20 кв. м. - трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частини від нежитлового будинку, (інформація внесена у зв'язку з посвідченням іпотечного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесею Володимирівною, що зареєстрований в реєстрі за № 549 від 21.02.2014 року). В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримує з вищевикладених підстав, обгрунтувавши поясненнями просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечує мотивуючи тим, що спірний договір не може не відповідати суті існування ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», так як відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа на власний розсуд здійснює свої права, право даного підприємства укладати правочини передбачено його Статутом та законодавством України. Принесе чи не принесе дана дія йому прибуток або іншу вигоду не може впливати на дійсність договору, так як жодним законом не передбачено недійсності правочину, укладеного підприємством всупереч меті його діяльності, а правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Крім того, виходячи зі змісту ст. 11 Закону України «Про іпотеку» позивач у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок майна, переданого в іпотеку, набуває права кредитора, тобто право вимоги до ПАТ «Енергобанк» щодо невиплачених сум по депозитному договору, тобто ні до яких реальних збитків для ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» спірний договір не призводить. Вважає, що жодним законом, а також самим оспорюваним договором іпотеки не передбачено покладання обов'язку на майнового поручителя, іпотекодавця, щодо виконання обов'язків боржника за основним договором в натурі, визначено лише можливість задоволення вимог кредитора за рахунок заставленого майна, а це зовсім різні процеси. Тому за спірним договором іпотеки позивач не повинен виконувати функції банку, а лише у разі висування майнових вимог [PERSON] до боржника ПАТ «Енергобанк» і незадоволення їх останнім він повинен погасити їх повністю за рахунок предмета іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, як це передбачено п. 6.1 спірного договору. Зазначає, що жодним законом, не передбачена вимога про наявність у іпотекодавця відповідної ліцензії. Вказує на те, що твердження ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», що жоден діючий законодавчий акт та ЦК України не містить норм відповідальності банку за неповернення депозиту, оскільки депозитний рахунок це різновид - банківського рахунку, а до нього можуть застосовуватись лише штрафні санкції за несвоєчасне повернення депозиту, не відповідає дійсності, і це вбачається зі змісту ч. 1 ст. 622, ч. 1 ст. 625 ЦК України, ч. 1 ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а отже, і висновок, що оскільки банк відповідно до норм прямої дії не несе відповідальності за неповернення вкладу фізичній особі, то відсутню відповідальність неможливо покласти на іпотекодавця, юридичну особу, яка не є фінансовою установою, є безпідставним. Стосовно того, що спірний іпотечний договір не містить норми, яка б дозволила встановити розмір вимоги за основним договором, та однієї із чотирьох умов договору іпотеки, а саме: в ньому не визначено зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання, а також застереження про ознайомлення ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» з умовами депозитного договору, зазначає, що виходячи зі змісту розділу договору «Терміни та їх тлумачення» та п.п.1.1,1.2 спірного договору іпотеки прямо вбачається, у якому саме правочині встановлено основне зобов'язання, що відповідає змісту п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку». Щодо розміру вимоги за основним договором, то критерії, які дозволять встановити його на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання, визначені у Договорі про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи [NUMBER] від 21.02.2014 року, як це і передбачено у ч. 2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку». Відсутність застереження про ознайомлення ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» з умовами депозитного договору у спірному договорі з огляду на зміст ч. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 12, ст. 627 ЦК України не суперечить вимогам законодавства та не тягне за собою недійсність даного правочину. Посилається на те, що твердження позивача про те, що він не може бути майновим поручителем договору відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи, оскільки фізично не може втручатись у господарську діяльність банку, зобов'язувати і поручатись за банк, виконувати операційну діяльність банку, та зобов'язання з обслуговування та відкриття рахунків фізичної особи не є дійсним зобов'язанням (додаткові посередницькі фінансові послуги), та не встановлює суму грошового зобов'язання, оскільки розпорядження рахунку не виключна індивідуальна функція власника рахунку і пов'язана з його особистістю, яка має тривалий час та не є гарантом наявності грошових коштів на рахунку чи появи цих коштів у майбутньому - це не договірне зобов'язання, а зобов'язання, яке випливає з операційної діяльності банку - не мають правового підґрунтя, оскільки, за спірним договором іпотеки позивач не повинен виконувати функції банку (а також втручатись в його діяльність), а лише в разі висування майнових вимог до боржника ПАТ «Енергобанк» і незадоволення їх останнім він повинен погасити їх повністю за рахунок предмета іпотеки, як це передбачено п.6.1. спірного Договору. Щодо посилань позивача на те, що він ніяк не може вчинити по відношенню до [PERSON] дії передбачені договором іпотеки, то вони на його думку суперечать вимогам ч. 2 ст.554, ч.2 ст. 589 ЦК України, ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку». Вважає, що твердження ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» про те, що законом визначено, що єдиним органом, який має право відшкодовувати кошти за банківським вкладом та банківським рахунком у разі їх неповернення є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, не відповідають змісту глави 49 ЦК України та самому Закону України «Про іпотеку». Більш того, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантовано відшкодовує кошти за банківським вкладом та банківським рахунком лише у обсязі не більшому 200 000 грн., а реальна заборгованість ПАТ «Енергобанк» перед відповідачем становить вже більше 88 549 488, 76 грн., вартість же всього заставленого майна в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за депозитним договором становить лише 65 766 469, 00 грн., що не перекриває суми всіх вимог. Вказує на те, що той факт, що згідно зі ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі прийняття Національним банком України рішення про провадження обмежень на діяльність банків, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади, під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, - не стосується предмету даного позову, так як на разі розглядається питання недійсності договору іпотеки, при чому виходячи з обставин на час його укладання, а не стягнення заборгованості з боржника чи його поручителя. Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 року № 96 Про віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних» 12.02.2015 року було прийнято рішення № 29 про запровадження у ПАТ «Енергобанк» тимчасової адміністрації лише з 13.02.2015 року, а вимоги банку були висунуті 30.12.2014 року та 06.01.2015 року, не були виконані ще до цього. А отже, висновок ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», що він, як майновий поручитель, іпотекодавець, не може нести відповідальність за банк щодо обставин, які виникли внаслідок обставин, встановлених законом, і які встановлюють обмеження щодо роботи банку незалежно від волі усіх сторін - договору, банк і позивач звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень договору, якщо таке невиконання стало наслідком дії обставин, які знаходяться не в полі контролю сторони, яка не виконала зобов'язання, - не відповідає дійсним обставинам справи та закону. Вважає, що посилання позивача на неможливість укладання спірного договору іпотеки і його недійсність у зв'язку з тим, що передане в іпотеку майно за оспорюваним правочином вже виступає предметом іпотеки в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору № 610-34, укладеного між позивачем та ПАТ «Енергобанк», спростовується наявністю письмової згоди ПАТ «Енергобанк», про що вказано у самому договорі, та вимогами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про іпотеку». Крім цього, вказівка ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» на те, умови невиконання основного зобов'язання, зазначені у спірному договорі іпотеки, є відмінними від змісту такого дійсного основного зобов'язання за договором банківського рахунку, а це начебто, в свою чергу свідчить про недотримання ст. 18 Закону України «Про іпотеку» в частині визначення змісту справжнього основного зобов'язання за вказаним договором, базується на перекручуванні змісту спірного договору та вимог закону, так як даний перелік узагальнено був викладений відповідно до змісту договору основного зобов'язання та вимог ст. 553, ч. 589, 622-624, ч. 3 1068 ЦК України, ст. 7, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими за спірним договором іпотеки можливо забезпечувати вимоги іпотекодержателя щодо: повернення кредитору грошових коштів у розмірі і на умовах, зазначених в депозитному договорі; виплати кредитору нарахованих за вкладом процентів у розмірі та на умовах, зазначених у депозитному договорі; виплати кредитору штрафних санкцій у випадку неналежного виконання зобов'язань за договором депозиту; відшкодування кредитору збитків у повному обсязі, під якими розуміють витрати, зроблені кредитором, втрати ним грошових коштів, а також неодержані ним доходи. До того ж, у спірному договорі іпотеки, як цього і вимагає ст. 18 Закону України «Про іпотеку», вказано конкретно правочин, у якому встановлено основне зобов'язання, чого достатньо для його дійсності. Вважає, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст.ст. 202, 203, 204, 215, 554, 589, 622, 623, 624 ЦК України, ст.ст. 7, 11, 12, 13, 18, Закону України «Про іпотеку» спірний правочин повністю відповідає вимогам чинного на час його укладання законодавства, зазначає, що підстав визначених законом, для визнання оспорюваного договору іпотеки недійсним та зобов'язання нотаріуса вчинити заявлені дії немає, позов ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» є надуманим, не підкріплений доказами і вимогами законодавства, та побудований виключно на грі слів та спотворенні змісту нормативно-правових актів. Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Енергобанк» в судовому засіданні визнав вимоги позивача, обґрунтувавши поясненнями просив позов задовольнити. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та її представник в судовому засіданні вимоги позивача не визнали мотивуючи тим, що посилання позивача на те, що договір іпотеки, укладений між ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» та [PERSON] та посвідчений 21.02.2014 року за реєстровим №549, суперечить суті існування підприємства і може привести його до стану неплатоспроможності, оскільки метою діяльності ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» згідно зі ст. 5.1 його Статуту є отримання прибутку від вкладеного капіталу для задоволення потреб учасника товариства, а укладення договору іпотеки не лише не направлено на отримання позивачем прибутку, а й ставить його в край невигідне скрутне становище і позбавляє права власності на майно, є необґрунтованим та не відповідають чинному законодавству України та статуту позивача. Вважають, що спірний договір іпотеки не може не відповідати суті існування ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», так як відповідно до ч. 1 ст. 12 Цивільного Кодексу України, особа на власний розсуд здійснює свої права, право даного підприємства укладати правочини передбачено його Статутом та законодавством України. Отримання стороною правочину прибутку за укладеним правочином не може впливати на дійсність договору, оскільки правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Виходячи зі змісту ст. 11 Закону України «Про іпотеку», позивач у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок майна, переданого в іпотеку, набуває права кредитора, тобто право вимоги до ПАТ «Енергобанк» щодо невиплачених сум за основним зобов'язанням, тобто до реальних збитків для позивача Спірний договір іпотеки не призводить. Вказують на те, що посилання позивача на те, що спірний договір іпотеки не містить істотних умов, не відповідає дійсності. Так спірний договір іпотеки містить всі істотні умови, передбачені ст. 18 Закону України «Про іпотеку». Згідно п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір повинен містити положення про зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання. Преамбула спірного договору іпотеки «терміни та їх тлумачення» абзац 2 містить визначення основного зобов'язання, виконання якого забезпечується Спірним договором іпотеки: «Договір [NUMBER] від «21» лютого 2014 р., зі всіма змінами і доповненнями до нього, в тому числі внесених додатковою угодою №1/840 від 21.02.2014р., що укладено між Іпотекодержателем і Боржником». Зазначають, що інші посилання позивача на неможливість виконанням ним основного зобов'язання також є необґрунтованими. Спірним договором іпотеки забезпечується виконання грошового зобов'язання, тобто повинна бути проведена виплата грошових коштів (речі, яка характеризується родовими ознаками), а не повернуте майно в натурі. Таке зобов'язання було дійсним на момент укладання спірного договору іпотеки, і не визнавалось недійсним після укладення договору іпотеки. Відповідно до спірного договору іпотеки позивач не повинен виконувати функції банку, а лише у разі висування іпотекодержателем майнових вимог до боржника і незадоволення їх останнім позивач повинен погасити їх повністю за рахунок предмета іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, як це передбачено п.6.1. Спірного договору іпотеки. Враховуючи вищевикладене просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача - 3, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 21.02.2014 року між громадянином України [PERSON] та ТОВ «Ройланс-Україна» було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого ТОВ «Ройланс-Україна» виступило майновим поручителем ПАТ «Енергобанк» по «Депозитному договору» - Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи [NUMBER] від 21 лютого 2014 року. Предмет іпотеки - нежилий будинок, літера А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 297999880000, який розташований за адресою:[ADDRESS], та складається з: нежилих приміщень №№1,2 (групи приміщень №9), ХХХVІІІ підвалу 2-го рівня, з №1 по №7 (групи приміщень №8), №№ ХХХІV, ХХХV, ХХХVІ, ХХХVІІ, ХХХІХ підвалу І-го рівня - паркінг; з №1 по №26 (групи приміщень №1), №№ І, ІІ, ІІІ, ІV, V першого поверху, з №1 по №21 (групи приміщень №2); №№ І, ІІ другого поверху, з № 1 по №27 (групи приміщень №3), №№І, ІІ третього поверху, з №1 по №22 (групи приміщень №4), №№І, ІІ четвертого поверху, з № 1 по №22 (групи приміщень №5), №№ І, ІІ п'ятого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень №6), №№ І, ІІ, ІІІ 6-го поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень № 7), №№ І, ІІ, ІІІ мансарди, тераси, № ХХХІІІ мезоніну - офіс загальною площею 3689,10 (три тисячі шістсот вісімдесят дев'ять цілих десять десятих)кв.м., що складає 97/100 частин від нежитлового будинку площею 3802,30 (три тисячі вісімсот дві цілих тридцять десятих)кв.м., та нежилих приміщень офісного будинку №№ VІ, VІІ, VІІІ, ІХ, Х першого поверху, №№ ХV, ХVІ, ХVІІ другого поверху площею 113,20 кв.м. ¬трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частини від нежитлового будинку площею 3802,30 кв.м. (том 1, а.с.12-19). 24 жовтня 2006 року між ПАТ «Енергобанк», в особі голови правління Корчинської С.А. (Банк) та ТОВ «Ройланс-Україна» (Позичальник), в особі генерального директора Живолупа В.М., було укладено договір про надання кредиту № 610-34, де Банк надає Позичальнику кредит в сумі 20000000,00 грн. терміном з 24 жовтня 2006 року по 21 жовтня 2016 року на придбання об'єктів нерухомого майна, що знаходиться на [ADDRESS] та [ADDRESS] (том 1, а.с. 28-31). 29 грудня 2006 року між ПАТ «Енергобанк», в особі голови правління Корчинської С.А. (Іпотекодержатель) та ТОВ «Ройланс-Україна» (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, яким забезпечено вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Договору про надання кредиту № 610-34 від 24 жовтня 2006 року, з усіма змінами і доповненнями до нього. Відповідно до п. 1.2. даного Договору іпотеки - для забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, в тому числі по сплаті всіх сум по зазначеному договору, відшкодуванню збитків, завданих відстрочкою виконання, сплаті пені, Іпотекодавець передає Іпотекодержателю на умовах передбачених договором в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення офісного будинку №№1,2 (групи приміщень №9), №ХХХVІІІ підвалу 2 (в літ. А) загальною площею 393,5кв.м. з №1 по №5 (групи приміщень №8), №№ ХХХІV, ХХХV, ХХХVІ, ХХХVІІ, ХХХІХ підвалу 1 пл. 498,00кв.м. ; з №1 по №26 (групи приміщень №1) №№ І, ІІ, ІІІ, ІV, V першого поверху, №XI антресолі поверху, з №1 по №8 (групи приміщень №2), №№ХІІ, ХІІІ, ХІV другого поверху, з №1 по №8 (групи приміщень №3), №№ХVІІІ, ХІХ, ХХ третього поверху , з №1 по №8 (група приміщень №4), №№ХХІ, ХХІІ, ХХІІІ четвертого поверху, з №1 по №8 група приміщень №5), №№ ХХІV, ХХУ, ХХVІ п'ятого поверху, з №1 по №8 (групи приміщень №6), тераса, ХХVІІ, ХХVІІІ, ХХІХ шостого поверху, з №1 по №6 (групи приміщень №), №№ХХХ, ХХХІ, ХХХІІ мансарди, тераса, №ХХХІІІ мезоніну - площею 2990,4кв.м. - офіс., загальна площа приміщень 3881,90кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с. 32-34). Як вбачається з наданого суду Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», код ЄДРПОУ - 33835113, затвердженого протоколом загальних зборів Учасників ТОВ «Ройланс-Україна» №1 від 18 березня 2014 року, попереднє найменування Товариства - ТОВ «Ройланс-Україна» було змінено на ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», товариство створено згідно рішення учасників №1 від 27 вересня 2005 року, зареєстровано Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31 жовтня 2005 року, номер запису про державну реєстрацію 10741020000011529 (том 1, а.с. 35-47). Згідно Свідоцтва про право власності від 27 жовтня 2010 року Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) посвідчує, що нежилі приміщення №№1,2 (групи приміщень №9), №ХХХVІІІ підвалу 2-го рівня, з №1 по №7 (групи приміщень №8) з №№ХХХІV по №ХХХVІІ, №ХХХІХ підвалу 1-го рівня - паркінг, з №1 по №26 (групи приміщень №1), з №1 по №У 1-го поверху, з №1по №21 (групи приміщень №2), №№ І, ІІ 2-го поверху, з №1 по №27 (групи приміщень №3), №№І,ІІ 3-го поверху, з №1 по №22 (групи приміщень №4), №№ І, ІІ 4-го поверху, з №1 по №22 (групи приміщень №5), №№ І, ІІ 5 поверху, з №1 по №23 (групи приміщень №6), №№І, ІІ, ІІІ шостого поверху, з №1 по №17 (групи приміщень №7), №№І,ІІ,ІІІ мансарди, тераса, №ХХХІІІ мезоніну - офіс загальною площею: 3689,10кв.м., які розташований в [ADDRESS] (літера А), що складає 97/100 частин від нежилої будівлі площею 3802,30кв.м. дійсно належить ТОВ «Ройланс-Україна» на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 27 жовтня 2010 року № 991-В (том 1, а.с. 55). Відповідно до Договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 02 вересня 2008 року ЗАТ «Лігобуд» в особі Сулими В.М. зобов'язується передати у власність ТОВ «Ройланс-Україна» в особі генерального директора Мельника М.О., а останній зобов'язується прийняти у власність та оплатити на умовах та в порядку визначеному цим договором нежилі приміщення офісного будинку №№ VІ, VІІ, VІІІ, ІХ, Х першого поверху, №№ХV, ХVІ, ХVІІ другого поверху площею 113,20 кв.м. - трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частин від нежилого будинку площею 3995,10кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] (літера А) (том 2, а.с.13-14). Відповідно до реєстраційного посвідчення № 012663 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення №№ VІ, VІІ, VІІІ, ІХ, Х першого поверху , №№ХV, ХVІ, ХVІІ другого поверху площею 113,20кв.м. - трансформаторна підстанція (в літ. А), що складає 3/100 частин від нежилого будинку площею 3995,10кв.м., по [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «Ройланс-Україна» на праві власності, записано в реєстрову книгу № 144П-230 за № 8151-П, 17 вересня 2008 року (том 2, а.с.12). Згідно Довідки № 02/03/15-02 від 02 березня 2015 року, ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» не зареєстровано як фінансова установа і не знаходиться в державному реєстрі фінансових установ (том 1, а.с. 54). Відповідно до рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №29 від 12.02.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» вирішено: розпочати з 13 лютого 2015 року процедуру виведення ПАТ «Енергобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (том 1, а.с. 80). Згідно рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 93 від 30.04.2015 року «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» вирішено: продовжити здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» по 11.06.2015 року (том 2, а.с.58). Судом встановлено, що 21 лютого 2014 року між ПАТ «Енергобанк», в особі начальника відділення № 12 Чухманенко А.В. (Банк) та громадянином України [PERSON] (Клієнт) було укладено Договір [NUMBER] про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи. Відповідно до п. 1 вказаного Договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] у національній валюті та/чи іноземних валютах, а також здійснює його касово-розрахункове обслуговування (том 1, а.с. 94-96). 21 лютого 2014 року між ПАТ «Енергобанк», в особі начальника відділення № 12 Чухманенко А.В. (Банк) та громадянином України [PERSON] (Клієнт), було укладено Додаткову угоду № 1/756 до Договору [NUMBER] про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1/756, з врахування положень Договору на залишок коштів на Рахунку на суму 1148155,00 швейцарських франків нараховуються проценти в розмірі 5% річних, на суму більше 1148155,00 швейцарських франків, нараховуються проценти в розмірі 0% (том 1, а.с. 122). 21 лютого 2014 року між ПАТ «Енергобанк», в особі начальника відділення №12 Чухманенко А.В. (Банк) та громадянином України [PERSON] (Клієнт), було укладено Додаткову угоду № 1/840 до Договору [NUMBER] про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №1/756, з врахуванням положень Договору на залишок коштів на Рахунку на суму до 4000000,00 доларів США нараховуються проценти в розмірі 5% річних, на суму більше 4000000,00 доларів США, нараховуються проценти в розмірі 0% (том 1, а.с.123). Як вбачається з Довідки ТОВ «Ройланс-Україна» від 21 лютого 2014 року № 4, нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (літера А), складається з нежилих приміщень: №№ 1,2 (групи приміщень №9), №ХХХVІІІ підвалу 2-го рівня, з № 1 по № 7 (групи приміщень №8), з №№ХХХІV, ХХХV, ХХХУІ, ХХХУІІ, ХХХІХ підвалу 1 - паркінг, з №1 по № 26 (групи приміщень №1), з №№І, ІІ, ІІІ, ІV, V першого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 2), другого поверху, з № 1 по № 27 (групи приміщень № 3), третього поверху, з №1 по № 22 (групи приміщень № 4), четвертого поверху, з №1 по № 22 (групи приміщень № 5), п'ятого поверху, з №1 по № 23 (групи приміщень №6), тераса шостого поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень №7), мансарди, № ХХХІІІ мезоніну - офіс загальною площею 3689,10 кв.м. - офіс; з №№ VІ, VІІ, ІІІ, ІХ, Х першого поверху - електрощитові, №№ ХV, ХVІ, ХVІІ другого поверху - щитова - загальною площею - 113,2 кв.м. Загальна площа нежитлового будинку по [ADDRESS] (літера А), який є власністю ТОВ «Ройланс-Україна» і обліковується на балансі, як основний засіб 3 групи, складає 3802,3 кв.м. Балансова (залишкова) вартість будівлі, як цілісного майнового комплексу, визначена як інвестиційна нерухомість станом на 21 лютого 2014 року становить 41 285 937, 23 грн. (без ПДВ) (том 2, а.с. 25). Згідно Листа ПАТ «Енергобанк» № 351/5.1 від 21.02.2014 року, ПАТ «Енергобанк» надає свою згоду на передачу в наступну іпотеку нерухомого майна, що перебуває в іпотеці за договором іпотеки, посвідченим 29.12.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В., зареєстрованим в реєстрі за №6485, зі всіма змінами і доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Ройланс-Україна», а саме: нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (літера А), складається з нежитлових приміщень: №№ 1,2 (групи приміщень №9), № ХХХVІІІ підвалу 2-го рівня, з № 1 по № 7 (групи приміщень №8), з №№ ХХХІV, ХХХV, ХХХVІ, ХХХVІІ, ХХХІХ підвалу 1 - паркінг, з №1 по № 26 (групи приміщень №1), з №№І, ІІ, ІІІ, ІV, V першого поверху, з № 1 по №21 (групи приміщень № 2), другого поверху, з №1 по № 27 (групи приміщень № 3), третього поверху, з №1 по №22 (групи приміщень № 4), четвертого поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 5), п'ятого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень №6), тераса шостого поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень №7), мансарди, № ХХХІІІ мезоніну - офіс загальною площею 3689,10 кв.м. - офіс; з №№ VІ, VІІ, VІІІ, ІХ, Х першого поверху - електрощитові, №№ ХV, ХVІ, ХVІІ другого поверху - щитова - загальною площею - 113,2 кв.м. (том 2, а.с. 26). Відповідно до Листа № 352/5.1 від 21.02.2014 року ПАТ «Енергобанк», яке є орендарем за Договором оренди нежилих приміщень, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О. 03 березня 2011 року за реєстровим № 228, повідомлений по передачу ТОВ «Ройланс-Україна», як орендодавцем за Договором оренди, в іпотеку нерухомого майна, яке передане в оренду ПАТ «Енергобанк» за Договором оренди (том 2, а.с. 27). Згідно Протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ «Ройланс-Україна» від 20 лютого 2014 року вирішено: товариству виступити майновим поручителем виконання обов'язків ПАТ «Енергобанк» перед [PERSON] та передати в наступну іпотеку [PERSON] нерухоме майно - нежитлове приміщення (будівля), яке знаходиться в [ADDRESS] і належить Товариству (том 2, а.с.44). За приписами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема, є договори та інші правочини. Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649, 651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюються або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Згідно ст.ст. 509, 510 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 526-527, 599ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктами 1.5.-1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, встановлено: Умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Порядок проведення операцій за рахунками клієнтів, відкритих у національній та іноземних валютах, регулюється законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку. Операції за рахунками здійснюються за допомогою платіжних інструментів за формами, установленими банківськими правилами (нормативно-правовими актами Національного банку, внутрішніми положеннями банку тощо). Банк може відмовити клієнту в обслуговуванні рахунку у випадках, передбачених законодавством України і договором. Банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. За приписами статті 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Як вже зазначалося вище, судом встановлено, що 21 лютого 2014 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] було укладено Договір [NUMBER] про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи. Відповідно до п.п. 1, 2.1., 2.2. даного Договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] у національній та/чи іноземній валютах, а також здійснює його розрахунково-касове обслуговування. Банк зобов'язаний належним чином виконувати умови цього договору. Здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта передбачене згідно з вимогами чинного законодавства України та переліком операцій, що надаються Банком. Забезпечувати збереження ввірених йому коштів. Видавати Клієнту за його вимогою виписки з рахунку. Клієнт зобов'язаний надати банку документи для відкриття рахунку згідно переліку , встановленого Банком. У разі зміни необхідного пакету документів для формування справи з юридичного оформлення рахунку клієнта, а також, в разі необхідності, надавати додаткові документи за вимогою Банку. Своєчасно (в строк , не пізніше 5 робочих днів) в письмовій формі повідомляти Банк про зміну своїх реквізитів, а в разі неповідомлення нести ризик настання пов'язаних з цим несприятливих наслідків. Статті 525, 526 ЦК України визначають, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (стаття 1074 ЦК України). Відповідно до ст. 1068 ЦК України, Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно до ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку», іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови:1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; 2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду (ч. 2 ст. ст. 18 Закону України «Про іпотеку»). Судом встановлено, що 21 лютого 2014 року між ТОВ «Ройланс-Україна» (Іпотекодавець) та [PERSON] укладено договір іпотеки. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. вказаного Договору іпотеки, Іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов'язання , що випливає з Договору депозиту, цим передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки. Обтяження предмета іпотеки іпотекою, зміни умов обтяження та припинення умов іпотеки підлягають державній реєстрації в порядку передбаченому чинним законодавством України. Іпотекодавець на підставі цього договору забезпечує виконання Основного зобов'язання за Договором депозиту так і вимоги Іпотекодержателя щодо відшкодування Іпотекодержателя: витрат пов'язаних з пред'явленням вимоги за Основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; збитків, завданих внаслідок порушення Основного зобов'язання та умов цього договору. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності. Балансова вартість предмету іпотеки становить 41285937,23грн. Узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 41285937,00грн. Згідно пункту «Терміни та їх тлумачення» цього Договору: «Депозитний договір» - Договір [NUMBER] про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи зі всіма доповненнями до нього в тому числі внесених Додатковою угодою №1/840 від 21.02.2014 року що укладено між Іпотекодержателем і боржником; «Основне зобов'язання» - зобов'язання боржника перед іпотекодержателем, що випливають із умов договору депозиту, а саме: повернути іпотекодержателю грошові кошти в розмірі і на умовах зазначених в депозитному договорі; сплатити іпотекодержателю нараховані за вкладом проценти у розмірі та на умовах зазначених у депозитному договорі; сплатити на користь іпотекодержателя нараховані за вкладом проценти у розмірі і на умовах , зазначених в депозитному договорі; сплатити на користь іпотекодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов'язань за депозитним договором; відшкодувати іпотекодержателю збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені іпотекодержателем, втрата ним грошових коштів, а також неодержані ним доходи; «Предмет іпотеки» - нежилий будинок літера А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 297999880000, розташований за адресою: [ADDRESS]. За приписами ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. За загальним правилом, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст.215 ЦК України). Так статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом; недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку»: іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Згідно ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (ст. 11 цього Закону). Відповідно до абзацу другого ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Проаналізувавши в сукупності приписи вищезазначених норм чинного законодавства з врахуванням тих правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку , що в спірному договорі іпотеки відсутні умови, які б визначали зміст та розмір основного зобов'язання, а також строк та порядок його виконання. Враховуючи вищевикладене, а також встановлені в даній справі обставини, суд приходить до висновку про доведеність наявності правових підстав, з якими ст.ст. 203, 215 ЦК України пов'язують недійсність правочину, для визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки від 21.02.2014 року укладеного між ТОВ «Ройланс-Україна» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 549, у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину його сторонами вимог Закону України «Про іпотеку». У даному випадку правочин суперечить вимогам п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку», оскільки в ньому відсутні умови про зміст та розмір основного зобов'язання, строк та порядок його виконання. Тому зазначений правочин підлягає визнанню недійсним. Відповідно до положень ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, тощо. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За приписами статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про достатність та належність наданих позивачем доказів у зв'язку з чим його позовні вимоги про визнання недійсним Договору іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Ройланс-Україна» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачами ж в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, які б спростували доводи позивача та які суд міг би покласти в основу рішення про відмову в задоволенні позову, а ті які надані не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки вони ґрунтуються на трактуванні чинного законодавства на свою користь, суперечать встановленим в судовому засіданні обставинам та об'єктивно спростовуються наданими позивачем доказами. Пленум Верховного суду України в п. 5 своєї Постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. За приписами ст. 17 Закону України «Про іпотеку» у разі визнання іпотечного договору недійсним іпотека припиняється. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Як вже зазначалося вище при укладенні спірного договору іпотеки від 21.02.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. було накладено заборону відчуження нежилого будинку, літера А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 297999880000, розташований за адресою: [ADDRESS], який належить ТОВ «Ройланс-Україна» до припинення чи розірвання договору іпотеки, вказану заборону було зареєстровано у реєстрі за № 550. Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про необхідність визнання недійсним вказаного договору іпотеки, який був підставою для внесення запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», даний запис підлягає скасуванню у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. вчинити нотаріальну дію - зняти заборону відчуження нерухомого майна від 21 лютого 2014 року, зареєстровану в реєстрі за №550 та вилучити запис з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна про обтяження нежилого будинку також підлягає задоволенню. З врахуванням викладеного, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про доведеність вимог позивача та необхідності задоволення його позову, згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України на користь останнього підлягає стягненню по 1 218,00 грн. судового збору з кожного відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 15, 16, 202, 203, 204, 215, 553, 572, 626, 627, 628, 638, 1061, 1066, 1067, 1068 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: approved