Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Інвест Україна» та відповідачем [PERSON] 27 травня 2013 року був укладений кредитний договір ПУ-01413001569 про надання останній кредиту в сумі 1 000 гривень 00 копійок строком з 27 травня 2013 року по 11 червня 2013 року з відсотковою ставкою в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 732 % річних, відповідно до умов якого за прострочення сплати кредиту (п. 5.1) позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі 2,5% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми, а також згідно п. 5.2. договору, у випадку прострочення позичальником сплати відсотків, нарахованих на суму кредиту, більш ніж 14 днів, додатково до пені позичальник зобов'язується сплатити штраф в розмірі 100 гривень. Після укладення кредитного договору та отримання грошових коштів відповідач свої зобов'язання за договором не виконував, в зв'язку з чим станом на 03 березня 2014 року заборгованість відповідача за кредитом складає 8 845 гривень 00 копійок, з яких заборгованість за кредитом становить 1 000 гривень 00 копійок, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом - в сумі 320 гривень 00 копійок та за прострочення виконання зобов'язань за кредитом нарахована пеня в сумі 6 525 гривень 00 копійок та штраф в сумі 100 гривень 00 копійок. Відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за його користування, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про примусове стягнення заборгованості, відсотків, пені та штрафу за договором, оскільки сторонами договору зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.20,22), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.2), відповідно до якої прохав розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON], яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи (а.с.24), в судове засідання не явилася, причини своєї неявки суд не повідомила, як не надала і заперечень проти позову. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.10,11,57,60 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки (штрафу, пені), якою відповідно до ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами згідно положень ст.ст.1049,1054,1055 ЦК України, який відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між відділенням № 14 товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Інвест Україна» та [PERSON] 27 травня 2013 року був укладений кредитний договір ПУ-01413001569 про надання останній кредиту на споживчі цілі в сумі 1000 гривень 00 копійок строком з 27 травня 2013 року по 11 червня 2013 року з відсотковою ставкою в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 732 % річних, які позичальник зобов'язана сплатити в день повернення суми кредиту, відповідно до п.5.1 якого за прострочення сплати кредиту позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі 2,5% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми, а також згідно п.5.2. договору у випадку прострочення позичальником сплати відсотків, нарахованих на суму кредиту, більш ніж 14 днів, додатково до пені позичальник зобов'язується сплатити штраф в розмірі 100 гривень (а.с.10-11). Відповідно до видаткового касового ордеру від 27 травня 2013 року відділення №14 товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Інвест Україна» на виконання зобов'язань за укладеним між сторонами договором видало відповідачеві [PERSON] грошові кошти в розмірі 1000 гривень 00 копійок (а.с.4), але відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала, в зв'язку з чим станом на 03 березня 2014 року за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 8 845 гривень 00 копійок, з яких заборгованість за кредитом становить 1000 гривень 00 копійок, заборгованість зі сплати відсотків - в сумі 320 гривень 00 копійок та за прострочення виконання зобов'язань за кредитом нарахована пеня в сумі 6525 гривень 00 копійок та штраф в сумі 100 гривень 00 копійок, що підтверджується розрахунком позивача, наведеним в позовній заяві (а.с.3). Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 03 березня 2014 року в сумі 8845 гривень 00 копійок, оскільки відповідачем не виконано передбачених умов кредитного договору щодо своєчасного погашення отриманих коштів. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved