Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7.5100 га, яка розташована на території КСП «Вперед» Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Під час життя, а саме 20 грудня 2017 року, [PERSON] склав заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: земельну ділянку (пай) розміром 7.5100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району. Дніпропетровської області (державний акт на право приватної власності на землю серії ДП СВ № 011563, виданий Синельниківської районною радою Дніпропетровської області від 24.04.1998 року) заповів [PERSON] , тобто її синові. Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Степаненко С.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 14. Вказаний заповіт не відмінявся та новий не складався. Спадкоємці, які у відповідності до ст. 1241 ЦК України мали б обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , відсутні. [INFO] її син, [PERSON] помер, не встигши прийняти спадщину після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: вона - його мати [PERSON] та його жінка - [PERSON] , яка в установлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка, що підтверджується її заявою від 20.02.2020, посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Іщенко С.О., зареєстровану в реєстрі за № 153. Будь-які інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Заповіт померлий не залишив. У відповідності до ст. 1269,1270 ЦК України вона подала до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , крім того вона постійно проживала разом із сином на час відкриття спадщини. Таким чином відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України вона вважаєтьсяя такою, що прийняла спадщину. При зверненні до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала [PERSON] і яку не встиг успадкувати [PERSON] , державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку їй було відмовлено на підставі того, що ця земельна ділянка належала померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем по заповіту якого був би [PERSON] , який помер [INFO] та не встиг прийняти спадщину, в зв`язку зі своєю смертю. Просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,5100 га, розташованій на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивача до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вирішити питання згідно діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 грудня 2019 року [PERSON] помер [INFO] . Відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №011563, виданого Синельниківською районною радою Дніпропетровської області 24 квітня 1998 року, [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7.51 га, яка розташована на території КСП «Вперед» Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. 20 грудня 2017 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Степаненко С.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 14, про те, та зробив наступне розпорядження: на випадок своєї смерті: земельну ділянку (пай) розміром 7.5100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (державний акт на право приватної власності на землю серії ДП СВ № 011563, виданий Синельниківської районною радою Дніпропетровської області від 24.04.1998 року) заповів [PERSON] . Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 січня 2020 року [PERSON] помер [INFO] . Згідно заяви [PERSON] від 17 квітня 2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Є.О., зареєстрованої в реєстрі за № 153, остання відмовилася від частки на спадщину, після смерті її чоловіка [PERSON] . Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 серпня 2020 року № 02-31/649, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Дерезуватсвької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області загальною площею 7,510 га після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що вищевказана земельна ділянка належала померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем за заповітом якого був би [PERSON] , який помер [INFO] та не встиг прийняти спадщину у зв`язку зі своєю смертю. Згідно довідки виконкому Дерезуватської сільської ради Синельниківського району від 29 травня 2020 року № 108/02-17 померлий [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно ч.1\~та п.\~б ч.2\~ст.126\~ЗК України\~право власності\~на земельну\~ділянку посвідчується\~державним актом,\~а також, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved