Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: вул. Куликівська,15 «А» особняк у м. Львові. Свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником будинку за адресою: вул. Куликівська,15 «А» особняк у м. Львові. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який її колишнім зятем. Однак відповідач з 2006 року в зазначеному будинку не проживає, жодних витрат на утримання будинку не здійснює, комунальні платежі не сплачує. Реєстрація відповідача у даному будинку позбавляє її можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним її майном, а тому змушена звернутись до суду за захистом свого права та інтересу. Просить позов задоволити. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним у позові. Просять позов задовольнити. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомив,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~день,\~час та\~місце слухання\~справи та\~не подав\~відзив,\~тому на\~підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого і не заперечили позивач та представник позивача Треті особи в судове засідання не зявилися, подали заяву про слухання справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, просить такий позов задовольнити, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечили позивач та представник позивача. Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником будинку за адресою: вул. Куликівська,15 «А» особняк у м. Львові, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.11.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21132570 від 03.12.2008 року/а.с.7-8/. Згідно з довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №531 від 20.02.2019 року, виданої ЛКП «Вулецьке», що у будинку за адресою: вул. Куликівська,15 «А» особняк у м. Львові окрім інших осіб є зареєстрований відповідач [PERSON]. З поясненна позивача, представника позивача, рішення суду від 14.11.2016 року, актів від 25.08.2016 року, №579/вих. від 02.02.2017 року складених ЛКП «Вулецьке» підтверджується, що відповідач з 2006 року не проживає у будинку за адресою: вул. Куликівська,15 «А» особняк у м. Львові, добровільно залишив жиле приміщення, комунальних платежів на утримання будинку не здійснює, а особистих речей в будинку не залишив, а тому суд приходить до висновку, що відповідач добровільно позбавився права користування житловим приміщенням - будинком за адресою: вул. Куликівська,15 «А» особняк у м. Львові. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~ \~ \~ \~Ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Також судом встановлено, що між позивачем, і відповідачем не укладались жодні угоди, які б надавали відповідачу право користуватись будинком за адресою: вул. Куликівська,15 «А» особняк у м. Львові. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1\~ст.383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 386\~ЦК України передбачені засади захисту права власності, а саме держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати\~\~будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~\~цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. (Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 16 листопада 2016 року, Справа № 6-709цс16). Відтак за порівняльним аналізом статей\~383,\~391,\~405 Цивільного кодексу Українита\~статей 150, 156 у поєднанні зі\~статтею 64 Житлового кодексу України\~слід дійти до висновку що положення статей\~383,\~391 Цивільного кодексу Українипередбачають\~право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення\~статей 405 Цивільного кодексу України, статей\~150,\~156 Житлового кодексу України\~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік. (Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 16 листопада 2016 року, Справа № 6-709цс16) Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Виходячи з того, що Закон України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7\~цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст.7 Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~особи здійснюється\~на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено не проживання відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік. Поважності причин відсутності відповідача в житловому приміщенні суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В порядку\~статті 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved