Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок не повернення кредиту, який обґрунтував тим, що 10 жовтня 2007 року між АКБ «Індустріалбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № КRC/0411/539/07, за умовами якого позичальник отримав у користування кошти на споживчі цілі в розмірі 20 000 грн., строком з 10 жовтня 2007 року по 08 жовтня 2010 року. На захист майнових інтересів між АКБ «Індустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер», 01 листопада 2007 року був укладений договір № 5942/2-12 добровільного страхування фінансових ризиків, зокрема фінансовий ризик, що походить із кредитного договору № КRC/0411/539/07. Станом на 13.01.2011 року загальна заборгованість відповідача перед банком становила 26341,84 грн. 13 січня 2011 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Анлег» був укладений договір № 0400/03/11 відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків за кредитними договорами, відповідно до яких первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги боргу за зобов'язаннями, які виникли з кредитного договору № КRC/0411/539/07 від 10 жовтня 2007 року. Сума заборгованості, право вимоги якої відступилося становить 14553,58 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, у наданій до суду письмовій заяві позов визнав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Партнер» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи - Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 1 ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, 10 жовтня 2007 року між АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КRC/0411/539/07, відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 20 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 9 % річних, строком з 10 жовтня 2007 року по 08 жовтня 2010 року включно, на споживчі цілі (а.с.13-17). 01 листопада 2007 року між АКБ «Індустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер» було укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків № 5942/2-12, відповідно до п. 1.3 страховик здійснював страхування фінансових ризиків страхувальника, які походили із кредитних договорів, які укладені та будуть укладені між страхувальником та контрагентами. Також відповідно до п. 1.2 страховик зобов'язувався при настанні страхових випадків виплатити страхове відшкодування страхувальнику в межах страхової суми, за кожною конкретною угодою, яка зазначена у графі № 10 реєстру (а.с.67-74). 04 листопада 2008 року в порядку на умовах договору добровільного страхування фінансових ризиків АКБ «Індустріалбанк» був застрахований фінансовий ризик, що походить із кредитного договору № КRC/0411/593/07 та на дату страхування страхова сума за кредитним договором № КRC/0411/593/07 становила 14553,28 грн., що підтверджується реєстром № 12/07 від 04.11.2008 року до Договору страхування. З 26.01.2009 відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, та станом на 13.01.2011 року загальна сума заборгованості становила 26341,84 грн., що підтверджується виписками з особових рахунків з 10.10.2007 року по 13.01.2011 року, наявних в матеріалах справи. 13 січня 2011 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Анлег» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами № 0400/03/11, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги боргу за зобов'язаннями, які виникли з кредитного договору № КRC/0411/539/07 від 10 жовтня 2007 року, в загальній сумі 14 553, 58 грн. Аналізуючи приведені вище норми права та співвідношуючи їх з фактично встановленими в судовому засіданні обставинами справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 229,40 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved