Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області, в якому просив визнати за ним право власності на причіп грузовий моделі 8153, рама №001080 та зобовязати відповідача зареєструвати право власності на причіп. В обґрунтування позову зазначив, що 22.09.1993 року ним придбано причіп грузовий моделі 8153, рама №001080, що підтверджується довідкою-рахунком №248774 від 22.09.1993 р. У визначений час позивач не зареєстрував право власності через втрату документів, проте в подальшому знайшов документи, проте відповідачем відмовлено в реєстрації за відсутності сертифіката відповідності. Проте, на час придбання причіпу, при реєстрації сертифікат не вимагався та на даний час сертифікація даної продукції не проводиться, оскільки випущена у 1993 році. У судове засідання сторони не зявилися, про дату час, місце розгляду повідомлялися, від позивача надійшли заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідачем подані письмові заперечення. Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.09.1993 року ним придбано причіп грузовий моделі 8153 до легкових автомобілів, рама №001080, що підтверджується довідкою-рахунком №248774 від 22.09.1993 р. Як вбачається з паспорту 8153-00 00\~000 ПС, причіп грузовий моделі 8153, рама №001080, відповідає технічним умовам ТУ 37.105.00237-89 і визнано придатним до експлуатації. (а. 9 паспорту). Крім того паспорт 8153-00 00\~000 ПС містить свідоцтво про відповідність конструкції транспортного засобу в частині, що відноситься до забезпечення безпеки дорожнього руху і видається підприємствомвиробником, та приймається органами для реєстрації (а.12 паспорту.). Листом від 05.05.2017 за №\~480 територіальним сервісним центром № 1841 (на правах відділу, м. Житомир) РСЦ МВС позивача повідомлено, що для реєстрації причепу необхідно,зокрема, надати сертифікат відповідності. В запереченнях відповідачем зазначено, що позивачем не надано доказів поважності пропуску строку реєстрації, та не надано сертифікату відповідності. Порядок державної реєстрації на момент звернення позивача до відповідача щодо реєстрації причепу регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 « Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей,причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (надалі Порядок державної реєстрації). Відповідно до ч.7 Порядку державної реєстрації строк реєстрації встановлено 10 днів з дня придбання. Строк державної реєстрації може бути продовжено у разі надання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення (хвороба, інші поважні причини.) Позивачем вказано на поважність причин пропуску, зокрема відповідні документи щодо придбання причепу були ним відшукані через тривалий час після їх втрати. Частиною 8 Порядку державної реєстрації (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що державна реєстрація проводиться на підставі заяв власників і документів, підтверджують правомірність придбання, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху. Документами, що підтверджують правомірність придбання є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі MBC бланках; договори укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності); договір комісії між власником транспортного засобу і суб'єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб'єкт господарювання, які підписані від імені суб'єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), - у разі продажу транспортних засобів суб'єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація ( 450-2012-п ) на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, оскільки довідка-рахунок №248774 від 22.09.1993 р. на підставі якої придбано причеп позивачем, не відноситься до переліку документів, визначеному ч. 8 Порядку державної реєстрації, що підтверджують правомірність придбання, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на причеп. Крім того, ч.8 Порядку державної реєстрації (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що державна реєстрація проводиться на підставі документів, що підтверджують відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху. Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» сертифікат відповідності видається виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання; уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні. Враховуючи, що причіп грузовий моделі 8153 до легкових автомобілів, рама №001080, відповідає технічним умовам ТУ 37.105.00237-89, його визнано придатним до експлуатації, паспорт 8153-00 00\~000 ПС містить свідоцтво про відповідність конструкції транспортного засобу в частині, що відноситься до забезпечення безпеки дорожнього руху, проте позивачем не надано доказів звернення до уповноважених органів із сертифікації, акредитованих відповідно до законодавства, та доказів на підтвердження відмови провести відповідну сертифікацію, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимог зобовязати відповідача провести реєстрацію.

Outcome: partial