Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Кідс Спейс», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Перший український банк» та Приватним підприємством «Кідс Спейс» був укладений кредитний договір № 1.13-23 від 15.04.2013 р. з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р., відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 2\~000\~000,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі, в порядку та у стороки, обумовлені Кредитиним договором, але не пізніше 25.12.2014 року. Позивач належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № ТR.5735952.1887.4972 від 18.04.2013 року. Проте, відповідач ПП «Кідс Спейс» зобовязаний був повернути кредит у повному обсязі у строк до 25.12.2014 року. Проте, ні в зазначений строк, ні в подальшому свої зобовязання не виконав. Тому, станом на 25.05.2015 року загальний розмір заборгованості ПП «Кідс Спейс» перед банком за Кредитним договором № 1.13-23 від 15.04.2013 року становить 2\~254\~765,66 грн. з яких: заборгованість за сумою кредиту склала 1\~629\~000,00 грн.; заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом склала 260\~676,21 грн.; заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати боргових зобовязань 365\~089,45 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань ПП «Кідс Спейс» за кредитним договором № 1.13-23 від 15.04.2013 р., між банком та [PERSON] укладений Договір поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15.04.2013 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р, відповідно до якого [PERSON] поручилась перед банком за виконання ПП «Кідс Спейс» своїх зобовязань за кредитним договором. Також, в якості забезпечення виконання зобовязань ПП «Кідс Спейс» за Кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений Договір поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15.04.2013 р. із змінами та доповненнями до нього: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р, відповідно до умов якого [PERSON] поручилась перед банком за виконання ПП «Кідс Спейс» своїх зобовязань за Кредитним договором. У звязку з тим, що станом на день подання позову відповідачі не виконали своїх зобовязань перед позивачем, просить стягнути солідарно з ПП «Кідс Спейс», [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 1\~629\~000,00 грн.; заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом в розмірі 260\~676,21 грн.; заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати боргових зобов»язань 365\~089,45 грн. та понесені судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», Приватного підприємства «Кідс Спейс», [PERSON] з зустрічним позовом про визнання договору поруки недійсним, посилаючись на те, що 15 квітня 2013 року договору поруки між Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] вона не укладала та не підписувала, повноважень щодо підписання цього договору також нікому не надавала, Тому вважає, що підписи на вказаному договорі, які здійснені від її імені є сфальсифікованими та вчинені невідомою особою. Та про наявність зазначеного Договору їй стало відомо лише після отримання ухвали про відкриття провадження у даній справі від 24 червня 2015 року. Таким чином вважає, що наявні підстави для визнання Договору поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15 квітня 2013 року недійсним. Просила вимоги задовольнити. Крім того, відповідач [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», Приватного підприємства «Кідс Спейс», [PERSON] з зустрічним позовом про визнання договору поруки недійсним, посилаючись на те, що 15 квітня 2013 року договору поруки між Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] вона не укладала та не підписувала, повноважень щодо підписання цього договору також нікому не надавала, тому вважає, що підписи на вказаному договорі, які здійснені від її імені є сфальсифікованими та вчинені невідомою особою. Та про наявність зазначеного Договору їй стало відомо лише після отримання ухвали про відкриття провадження у даній справі від 24 червня 2015 року, Таким чином вважає, що наявні підстави для визнання Договору поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15 квітня 2013 року недійсним. Просила вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 29 вересня 2015 року дані зустрічні позовні заяви прийнято до сіпльного розгляду з первісним позовом. Також, ухвалою суду від 11 травня 2016 року провадження у даній справі в частині вимог до Приватного підприємства «Кідс Спейс» закрито. Представник Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічних вимог відмовити. Представник [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав письмову заяву про розгляд справи у його та [PERSON] та [PERSON] відсутності. Просив в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічні позови задовольнити. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку щодо задоволення зустрічних позовних вимог та щодо відмови в задоволенні первісного позову. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Перший український банк» та Приватним підприємством «Кідс Спейс» був укладений кредитний договір № 1.13-23 від 15.04.2013 р. з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р., відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 2\~000\~000,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі, в порядку та у строки, обумовлені Кредитиним договором, але не пізніше 25.12.2014 року (а.с.8-17). З метою забезпечення виконання зобовязань Приватного підприємства «Кідс Спейс» за кредитним договором № 1.13-23 від 15.04.2013 р., між банком та [PERSON] укладений Договір поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15.04.2013 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р., відповідно до якого [PERSON] поручилась перед банком за виконання ПП «Кідс Спейс» своїх зобовязань за кредитним договором (а.с.40-46, 47 - 57 ). Також, в якості забезпечення виконання зобовязань Приватним підприємством «Кідс Спейс» за Кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений Договір поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15.04.2013 р. із змінами та доповненнями до нього: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р., відповідно до умов якого [PERSON] поручилась перед банком за виконання Приватним підприємством «Кідс Спейс» своїх зобовязань за Кредитним договором (а.с. 58 -63, 64- 74). Судом встановлено, що оспорювані договір поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15.04.2013 року з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р. та договір поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15.04.2013 року із змінами та доповненнями до нього: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р. за формою та змістом відповідають вимогам закону. Крім того, згідно висновку № 4278 від 17 лютого 2016 року криміналістичної експертизи з дослідження підписів Львівського науково дослідного інституту судових експертиз, при дослідженні підпису [PERSON] в укладеному Договорі поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15.04.2013 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р., було зроблено наступний висновок: підписи від імені [PERSON], розташовані у графах «Поручитель», «Клієнт» на паперових бірках, які скріплюють вільні кінці ниток в Договорі поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15.04.2013 року: № 1 від 01.06.2013 р., № 2 від 13.08.2013 р., № 3 від 25.12.2013 р., № 4 від 11.04.2014 р., № 5 від 26.05.2014 р., № 6 від 02.09.2014 р.,укладених з ПАТ «Перший український банк» виконані не [PERSON], а іншою особою (іншими особами). Також, згідно даного висновку, при дослідженні підпису [PERSON] в укладеному Договорі поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15.04.2013 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: Додаткова угода № 1 від 01.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.08.2013 р., Додаткова угода № 3 від 25.12.2013 р., Додаткова угода № 4 від 11.04.2014 р., Додаткова угода № 5 від 26.05.2014 р., Додаткова угода № 6 від 02.09.2014 р., було зроблено наступний висновок: підписи від імені [PERSON], розташовані у графах «Поручитель», «Клієнт» на паперових бірках, які скріплюють вільні кінці ниток в Договорі поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15.04.2013 року: № 1 від 01.06.2013 р., № 2 від 13.08.2013 р., № 3 від 25.12.2013 р., № 4 від 11.04.2014 р., № 5 від 26.05.2014 р., № 6 від 02.09.2014 р., укладених з ПАТ «Перший український банк» виконані не [PERSON], а іншою особою (іншими особами). Підписи від імені [PERSON], розташованих у графах «Клієнт», «Поручитель» у додатковій угоді до договору поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15.04.2013 року № 3 від 25 грудня 2013 року виконані із застосуванням технічних прийомів, зокрема перемальовування їх «напросвіт» із якихось «моделей» або один з одного. Виходячи із формулювання ст. 553 ЦК України, договір поруки двосторонній правочин, для укладення якого достатнім є волевиявлення кредитора і поручителя. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою б однієї сторони має бути досягнуто згоди.. Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до положень ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Із змісту статті 203 ЦК України вбачається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Таким чином, судом встановлено, що Договір поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15.04.2013 року та Договір поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15.04.2013 року підписані особами, які не мали повноважень на вчинення таких дій, а волевиявлення [PERSON] та [PERSON] щодо взяття на себе зобовязання перед банком за виконання Приватним підприємством «Кідс Спейс» своїх зобовязань за Кредитним договором № 1.13-23 від 15.04.2013 р. відсутнє. А тому, суд вважає за необхідне зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання договору поруки недійсним задовольнити та визнати недійсними договір поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15 квітня 2013 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та договір поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15 квітня 2013 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк». Враховуючи, що договори поруки, на підставі яких позивач за первісним позовом просив солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1.13-23 від 15.04.2013 р. визнаються недійсними, що відсутнє волевиявлення вказаних осіб на укладення договору поруки, суд вважає, що в задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарної заборгованості за кредитним договором слід відмовити, Враховуючи, що [PERSON] не порушувала прав та законних інтересів [PERSON] та не була стороною в договорі поруки № 1.13-22-23/П-1 від 15 квітня 2013 року, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору поруки недійсним необхідно відмовити. Враховуючи, що. [PERSON] не порушувала прав та законних інтересів [PERSON] та не була стороною в договорі поруки № 1.13-22-23/П-2 від 15 квітня 2013 року, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору поруки недійсним необхідно відмовити. Відповідно до ст.. 88 ЦПУ України, суд вважає за необхідне, стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на користь [PERSON] та [PERSON] понесені ними судові витрати з оплати судового збору в розмірі по 487,20 грн. кожному, а судові витрати Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» залишити за позивачем.

Outcome: approved