Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, вказавши, що на праві спільної приватної власності йому та [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. [INFO] року його дружина [PERSON] померла. 14 лютого 2011 року між ними - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно до якого відповідачка зобов'язалася надавати їм допомогу, утримувати їх, а сама отримала право власності на квартиру з моменту укладення договору. 16.02.2011 року були внесені доповнення до договору довічного утримання (догляду), згідно до яких відповідачка повинна була забезпечувати їх продуктами харчування, медикаментами на суму 1000 гривень, та у разі смерті сплатити вартість ритуальних послуг. Відповідачка не виконує свої зобов'язання, не надає йому допомогу, з серпня 2012 року він та його дружина [PERSON] обслуговували себе самостійно, відповідачка також не сплачувала витрати на поховання його дружини, т.я. він надав [PERSON] 12000 гривень для організації поховання та поминального обіду. Після смерті [PERSON] відповідачка до нього не з'являється, догляд здійснює [PERSON], яка на теперішній час проживає разом із ним. Просить розірвати договір довічного утримання, укладений 14.02.2011 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 79, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково та пояснила, що її баба [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та разом проживали в [ADDRESS]. Вона надавала їм матеріальну допомогу, передавала продукти харчування, а потім привозила готові обіди, кожні два дні вона приїздила до них, проводила прибирання, прала білизну, привозила до бабусі дільничного лікаря та лікаря-онколога кожні 10 днів, купувала ліки та спеціальне харчування для [PERSON] Після смерті бабусі [PERSON] в квартиру до [PERSON] переїхала проживати її мати, [PERSON], яка в теперішній час здійснює догляд за позивачем. Договір довічного утримання відносно бабусі [PERSON] вона виконала, згодна відмовитися від виконання договору відносно [PERSON], оскільки вона не може всупереч волі відповідача доглядати за ним. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст..744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона (відчужував) передає другій стороні набувачеві у власність квартиру, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням довічно. Частиною 1 ст. 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що з лютого 2011 року по день смерті [PERSON] [INFO] року відповідачка виконувала свої обов'язки по договору довічного утримання, забезпечувала [PERSON] спеціальними продуктами харчування, ліками, поховала її. На підтвердження надала копії квитанцій ПП «[PERSON]» на суму 12165 гривень, затрачений на організацію поховання (а.с. ). Доводи представника позивача про те, що саме таку суму - 12000 гривень [PERSON] передав [PERSON] на поховання у судовому засіданні нічим підтверджені не були. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON]- лікар -онколог, підтвердила, що вона майже кожні 10 днів оглядала хвору [PERSON], хвора була доглянута, в квартирі та постільна білизна були завжди чисті, вона виписувала дорогі ліки, які купувалися відповідачкою для хворої. Даний свідок є сторонньою людиною, яка не зацікавлена у вирішенні даної справи, тому підстав для сумніву в її показах у суду немає. Покази свідків [PERSON], [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки вони в квартирі позивача не бували, обставини знають поверхнево. Свідки [PERSON], [PERSON] є родичами відповідачки, тому суд також не приймає до уваги їхні покази. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Договір довічного утримання припиняється зі смертю відчужувача. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). За життя [PERSON] не зверталася з позовом про розірвання договору довічного утримання, тому, підстав визнавати договір недійсним в цій частині немає. Процесуальне правонаступництво в даному випадку не допускається. Що стосується визнання недійсним договору довічного утримання [PERSON], то позов у цій частині підлягає задоволенню, оскільки відповідачка визнає, що після смерті бабусі в квартиру до [PERSON] переїхала проживати її мати, [PERSON], яка і здійснює догляд за ним. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial