Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошової суми внаслідок невиконання умов договору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та [PERSON] 25.10.2018 укладений договір про співпрацю №2510, предметом якого є домовленість учасників про ведення спільного бізнесу з виведенням його на прибутковий рівень та наступним заснуванням товариства з обмеженою відповідальністю з дольовою участю кожної зі сторін по 50%. Під бізнесом розуміється діяльність більярдного клубу і школи більярду під назвою «School Poof», розташованого за адресою: м.Кропивницький, просп.Перемоги,14 (юридична адреса: вул.Михайла Грушевського,31/5). Відповідно до умов договору він передав відповідачу гроші у розмірі 85000 грн. на розвиток спільного бізнесу у вигляді більярдного клубу, а саме на придбання обладнання відповідно до п.п.3.2.1, 3.2.4. Право на прибуток розподіляється між сторонами договору у співвідношенні 50*50% від чистого доходу, розподіл і нарахування прибутку здійснюється протягом 30 днів з моменту отримання коштів відповідачем. Облік доходу ведеться за допомогою інтернет-сторінки, методами фіксації доходу є показники системи управління столами, покази лічильників, дані з камер відео спостереження та інші засоби здійснення контролю та обліку даних. Однак відповідачем було заблоковано йому доступ до електронної сторінки обліку доходу та діяльності підприємства, відповідач взагалі перестав виходити на зв`язок та повністю його ігнорувати, жодної виплати з отриманого прибутку йому сплачено не було. Оскільки відповідачем були порушені умови зазначеного Договору, це є наслідком повернення отриманих від нього коштів у розмірі 85000 грн., як визначено умовами п.7.2 вказаного Договору. На початку травня 2019 року відповідачу направлялася вимога щодо повернення грошових коштів, однак останній ухиляється від виконання умов Договору та суму заборгованості повертати відмовляється, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь кошти, отримані за договором про співпрацю, у розмірі 85000 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1550 грн. 96 коп. Позивач та його представник в судове засідання, призначене на 15.05.2020, не з`явилися, однак позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В судових засіданнях, призначених за часом раніше, позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання, призначене на 15.05.2020, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлені. У поданому 13.05.2020 суду клопотанні про призначення експертизи, у задоволенні якого ухвалою суду було відмовлено, відповідач також заявив про те, що просить розгляд справи проводити без його участі. Будучи присутнім у судових засіданнях, призначених за часом раніше, відповідач пред`явлені до нього позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Крім того, відповідачем подано відзив на позов, в якому позовні вимоги позивача не визнав, оскільки вважає, що повністю виконав умови спільної з позивачем усної домовленості, яка була досягнута у м.Одеса під час гри у більярд. Він запропонував, а позивач погодився на те, що позивач допоможе йому у створенні власного більярдного клубу, вони разом створять підприємство, яке матиме організаційно-правову форму «Товариства з обмеженою відповідальністю». Також позивач надав йому грошові кошти для придбання обладнання. Метою позивача було подальше вилучення прибутку від діяльності спільного підприємства у розмірі 50% від чистого доходу, однак при цьому позивач був ознайомлений з тим, що метою придбання обладнання є в першу чергу створення бази для навчання людей більярдному спорту. Позивач погодився з тим, що кошти підлягають поверненню лише у випадку їх нецільового призначення. Оскільки кошти були витрачені за призначенням, тому відповідач зазначає про повне виконання ним умов їх спільної з позивачем усної домовленості, оскільки він повністю виконав взяті на себе зобов`язання і придбав зазначене обладнання. Також ним було організовано діяльність більярдного клубу, однак з моменту передачі коштів позивач перестав брати участь у діяльності клубу, створювати спільний ТОВ бажання не виявив. У зв`язку з цим, йому довелося закрити клуб, крім того тривалий час він був змушений за власний кошт утримувати придбане майно та оплачувати оренду приміщення. Також відповідач наголошує на тому, що спірний договір про співпрацю №2510 від 25.10.2018 письмово він не укладав та не підписував, взагалі його не бачив, посилаючись на те, що 23.10.2018 він виїхав з м.Одеса до м.Кропивницький, що підтверджує копією залізничного квитка, тому вказує, що 25.10.2018 фізично не міг бути у м.Києві, де був підписаний зазначений договір. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.10.2018 у м.Києві між сторонами укладено договір про співпрацю №2510,предметом якого є домовленість учасників про ведення спільного бізнесу з виведенням його на прибутковий рівень та наступним заснуванням товариства з обмеженою відповідальністю з дольовою участю кожної зі сторін по 50% (п.1.1. Договору). Під бізнесом розуміється діяльність більярдного клубу і школи більярду під назвою «School Poof», розташованого за адресою: м.Кропивницький, просп.Перемоги,14 (юридична адреса: вул.Михайла Грушевського,31/5) (п.1.2 Договору). За умовами п.3.2 Договору позивач зобов`язався у момент укладення даного Договору надати відповідачу грошові кошти в сумі 85000 грн. для купівлі послуг та обладнання, перелічених у п.п.3.2.1-3.2.4 Договору, а відповідач зобов`язався придбати необхідне обладнання (п.3.4 Договору). Відповідно до п.2.4 Договору запуск діяльності здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту отримання коштів. Як вбачається з платіжних доручень №№ 63749958804722122278 , 63749958804732276627 , 63749958804733096503 , 63749958804730255291 , 63749958804729279197 від 25.10.2018 та рахунку-фактури від 25.10.2018, відповідачем від позивача 25.10.2018 отримані грошові кошти в сумі 85000 грн. згідно з договором про співпрацю №2510 від 25.10.2018. Відповідно до п.п.2.7-2.8 Договору право на прибуток розподіляється між сторонами договору у співвідношенні 50*50% від чистого доходу, розподіл і нарахування прибутку здійснюється протягом 30 днів з моменту отримання коштів відповідачем. Облік доходу ведеться за допомогою інтернет-сторінки, методами фіксації доходу є показники системи управління столами, покази лічильників, дані з камер відеоспостереження та інші засоби здійснення контролю та обліку даних (п.п.5.2.1, 5.2.2 Договору). Умовами п.3.6 Договору передбачено, що відповідач зобов`язується ретельно фіксувати інформацію про витрачання отриманих коштів на виконання умов цього Договору й забезпечити позивача доступом до цієї інформації шляхом надання письмових відомостей та розрахунків на першу вимогу позивача протягом 5 календарних днів з моменту отримання такої вимоги. Однак відповідач умови договору, зокрема п.5.2.1, не виконував, тому 26.04.2019 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про належне виконання умов договору №2510 від 25.10.2018 та про повернення коштів, в якій вимагав від відповідача повернути йому кошти у сумі 85000 грн. у строк до 13.05.2019, однак останній ухиляється від виконання умов Договору та суму заборгованості не повернув. Відповідно до п.7.2 Договору у випадку невиконання або не належного виконання умов договору відповідач зобов`язується повністю повернути позивачеві отримані від нього грошові кошти та майно (обладнання, сировину), передбачені п.п.3.2 цього Договору, на першу вимогу позивача. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній повністю заперечує факт письмового укладення зі своєї сторони спірного договору про співпрацю №2510 від 25.10.2018, зазначаючи про те, що фізично не міг перебувати 25.10.2018 у м.Києві, де був підписаний договір, оскільки 23.10.2018 виїхав з м.Одеса до м.Кропивницький, що підтверджує копією посадочного документа, з якого вбачається, що 23.10.2018 о 18.36 відповідач виїхав з Одеси-Головної до Кропивницького, куди прибув 24.10.2018 о 00.14 год. Однак зазначений посадочний документ жодним чином не підтверджує те, що наступного дня, тобто 25.10.2018, він не міг перебувати у м.Києві за місцем укладання та підписання спірного договору. Також відповідачем на заперечення факту письмового укладення зі своєї сторони спірного договору двічі заявлялися письмові клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, однак у зв`язку з недотриманням вимог ЦПК України під час подання зазначених клопотань, відповідачу ухвалами суду від 23.04.2020 та 15.05.2020 його клопотання були повернуті. Крім того, жодними належними та допустимими доказами не підтверджені посилання відповідача на те, що між ним та позивачем лише існувала усна домовленість про допомогу останнього у створенні власного більярдного клубу, що позивач дійсно надав йому грошові кошти для придбання обладнання, які були витрачені відповідачем за призначенням шляхом придбання відповідного обладнання та організації діяльності більярдного клубу. Матеріалами справи зазначені обставини не підтверджені, відповідні документи щодо придбання відповідного обладнання та організації діяльності більярдного клубу на підтвердження своїх заперечень на позов відповідачем суду не надано. Відповідно до п.8.2 Договору у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів він підлягає вирішенню в судовому порядку із застосуванням норм матеріального і процесуального права України. Згідно зі статтями 202 та 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст.11 ЦК України, і повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що передбачено ст.3 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, а також інших актів цивільного законодавства, а в разі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статей 627, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підставою застосування передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не виконав умови договору, на які позивачем надано кошти в розмірі 85000 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved