Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] та малолітньої [PERSON] такими, втратили право на користування квартирою посилаючись на наступне. Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2007р., посвідченого державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Фоміних В.В., зареєстрованого в реєстрі за №571, позивач є власником квартири [ADDRESS] Проте у вищевказаній квартирі зареєстровані колишня дружина [PERSON] та спільна малолітня донька [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою №5383. [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі фактично не проживають з 2013 року і по даний час. Дана обставина підтверджується довідкою голови вуличного комітету від 26.05.2017 року складеною з участю сусідів. Реєстрація [PERSON] та [PERSON] у вказаному будинку позбавляє позивача можливості в повній мірі користуватися та розпоряджатися майном, що знаходиться в приватній власності. Так, позивач має намір відчужити вищевказану квартиру та придбати іншу, більшої площі, в якій зареєструвати свою доньку [PERSON] Проте, не має можливості це зробити в зв'язку з реєстрацією на даний час відповідачки з донькою в належній квартирі. Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування приміщенням. Третя особа, орган опіки та піклування, просив задовільнити позов, на підставі рішення органу опіки, згідно якого необхідно надати дозвіл на зняття дитини з реєстрації. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належно, подав письмове клопотання згідно якого просить розглянути справу за відсутності, відмовити у задоволенні позову та повідомляє, що знявся з реєстрації. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Копією договору купівлі продажу від 28.02.2007 року підтверджується право власності позивача на квартиру [ADDRESS] Довідкою вуличного комітету підтверджується, що з слів сусідів [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі фактично не проживають з 2013 року. Копією паспорту відповідача підтверджується, що останню знято з реєстрації за адресою кв. [ADDRESS] З огляду на вказане позивач обґрунтовує свої вимоги положеннями ст.ст. 321, 405 ЦК України згідно яких власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд та член сімї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад 1 рік. В той же час суд, не знаходить підстав для задоволення вимог щодо визнання відповідача, яка є матір'ю малолітньої дитини, та самої малолітньої дитини такими, що втратили право користування жилим приміщенням з огляду на те, що відповідача, згідно поданих доказів знято з реєстрації за даною адресою, а також з огляду на нижче викладене. Згідно ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, а згідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересів дитини. Згідно ст. 176 СК України батьки зобов'язані передати у користування дитині майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Статтею 180 СК України на батьків покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття. Частиною 2 статті 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» визначено неприпустимість зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень, яке належить дітям. З огляду на вказані норми закону суд, вочевидь, встановлює, що задоволення вимоги про позбавлення малолітнього права на користування належного позивачу житла буде суперечити законним інтересам дитини та обмежить вищезазначені права дитини. У зв'язку з чим вказана вимога задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed