Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на дитину, посилаючись на те, що з 2003 року по 2008 рок він був у шлюбі з відповідачкою і від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 19.09.2010 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 09.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час, 23.11.2013 року він одружився і став батьком ще однієї дитини - [PERSON],[INFO]. Крім цього у його теперішньої дружини є ще одна дитина від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, так як дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. у відповідності до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них та в випадках передбачених цим Кодексом. На момент звернення з цим позовом до суду його сімейний стан суттєво змінився, оскільки він одружився і на теперішній час на його утриманні перебувають дружина та двоє неповнолітніх дітей, а тому він позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2010 року, його матеріальне становище погіршилось і тому він змушений звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задоволити та пояснив, що згідно рішення Уманського міськрайонного суду та виконавчого листа №2-552 від 29.03.2010 року позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2010 року до його повноліття. На даний час позивач вдруге одружився, його сімейне становище змінилося, у нього народилася ще одна дитина, а також у його нової дружини є неповнолітній син і всі вони знаходяться на його утриманні. У позивача складне матеріальне становище, він певний час був без роботи і тому має заборгованість по аліментах. Він згоден подарувати сину [PERSON] частину будинку, в погашення боргу по аліментах, але на будинок накладений арешт через той же борг. Тому позивач і просить зменшити розмір вже стягуваних аліментів. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що дитини її сестри є інвалід, йому зробили операцію і він потребує постійного лікування. На лікування постійно потрібні гроші, тому відповідачка заперечує проти зменшення розміру стягуваних аліментів. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, так як той розмір аліментів, який на даний час стягується з позивача є дійсно завеликим, оскільки розмір 1/3 за законом стягується на двох дітей, а не на одну, і погіршує матеріальне становище його іншої малолітньої дитини.

Outcome: approved