Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 02.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем був укладений договір кредитування за № BLaЖГА00058205, відповідно до якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 18000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних з кінцевим терміном повернення 02.08.2014 року. У звязку з тим, що відповідач належним чином зобовязання не виконує, станом на 10.08.2015р. року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 53987,92 гривень, яка складається з: простроченої до повернення суми кредиту у розмірі 9329,01 грн., прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 2014,37 грн., простроченої комісії за управління кредитом у розмірі 2836,18 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 39808,36 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача суму боргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Раніше у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив зменшити розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту, оскільки має скрутне матеріальне становище. Крім того, зазначив, що в нього на утриманні перебуває його матір пенсіонерка та дитина інвалід. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України та відмовити у задоволені позову в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що 02.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА00058205, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 18000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних з кінцевим терміном повернення 02.08.2014 року(а.с.4-17) Відповідач умови договору не виконує, в наслідок чого за ним виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 10.08.2015 року становить 53987,92 гривень, та складається з простроченої до повернення суми кредиту у розмірі 9329,01 грн., прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 2014,37 грн., простроченої комісії за управління кредитом у розмірі 2836,18 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 39808,36 грн. (а.с.18-19). Представник відповідача надав письму заяву в якій просив, відмовити в задоволені позову в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 39808,36 грн., у звязку із скрутним матеріальним становищем та оскільки її сума значно перевищує суму завданих збитків, в іншій частині позов визнав та зобовязався погасити суму заборгованості. Згідно до [PERSON] сільради Вишгородського району Київської області від 01.12.2015р. [PERSON] мешкає у будинку № 2 по вул. Боженка в смт. Димер Вишгородського району Київської області, який належить [PERSON]. Разом із відповідачем у зазначеному будинку мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідно до виписки із медичної карти № 872 від 19.11.2015р., у [PERSON], яка є донькою відповідача, встановлений діагноз вроджений вивих лівого стегна, та встановлено статус дитини інваліда та потребує значних витрат на лікування. Разом з тим, на утриманні [PERSON] знаходиться його мати [PERSON], яка є пенсіонеркою. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст. 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Положення ст. 616 ЦК України, передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Суд враховуючи те що, на утриманні відповідача знаходяться його мати пенсіонерка, двоє неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом вважає, що розмір пені\~може бути зменшений оскільки він значно перевищує розмір збитків. Враховуюче зазначене, суд вважає, що розмір заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 39808,36 грн. слід зменшити до 9329,01 грн. - до суми основного боргу. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» слід задовольнити частково. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218 гривень.

Outcome: partial