Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 19 червня 2008 року між відповідачем та ЗАТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір №CL-015/099/2008, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 41024,79 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,99% річних строком до 19 червня 2015 року. Відповідач зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 06 лютого 2014 року має заборгованість по вказаному кредитному договору у розмірі 28283,13 доларів США, що еквівалентно 226067,05 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 825144,73 гривень, що складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом у сумі 25923,09 доларів США, що еквівалентно 207275,19 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборговаості; суми несплачених відсотків за користування кредитом 2351,04 доларів США, що еквівалентно 18791,86 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; пеня за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 825144,73 гривень за період з 06 лютого 2013 року по 06 лютого 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 червня 2008 року було укладено договір поруки № SR-015/099/2008 між позивачем та відповідачем [PERSON] За умовами договору поруки, [PERSON] зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з кредитного договору. Проте, відповідні суми позивачу не сплачені. Таким чином, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 1051211,78 гривень, а також судовий збір у розмірі 3654,00 гривень. Проте, 03 червня 2014 року представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг» подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість перед позивачем, яка станом на 30 травня 2014 року за кредитним договором № CL-015/099/200 складається в сумі 154737006 гривень, а також суму судового збору в розмірі 3654,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 червня 2008 року між відповідачем [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір №CL-015/099/2008, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 41024,79 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,99% (дванадцять тисяч 99 сотих відсотків) річних строком до 19 червня 2015 року. Кошти призначені на купівлю рухомого майна, а саме: легковий автомобіль - Toyota Avalon, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, чорного коліру (а.с.9-11). Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відстки в розмірі та на умовах встановлених договором. В строки передбачені кредитним договором відповідач зобов'язався здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки - у валюті, що відповідає валюті кредиту, згідно з п. 1.11.1 частини №2 кредитного договору. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов'язання викладені в п. 1.1, 1.5.1.1 частини №2 кредитного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідвності до ст. 629 ЦК України. Невиконання позивачльником умов кредитного договору на підставі п. 1.9.1 кредитного договору дає право банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. У зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитого договору, позивачем на підставі п.1.9 частини №2 кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Отже, відповідачу [PERSON] 21 січня 2014 було направлено досудову вимогу №200086179 від 17 січня 2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.17,18). Зазначена вимога підглягає виконанню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати її одержання відповідачем. Відповідно до п. 5.4 частини №2 кредитного договору всі повідомлення, які направляються сторонам, повинні бути складені у письмовій формі і вважаються поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або кур'єром за місцем знаходження відповідної сторони. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання, не сплатив грошові кошти позивачу, хоча відповідно до п.1.9 частини №2 кредитного договору вимога дострокового виконання відповідачем його зобов'язань була подана належним чином. Також, ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, станом на 30 травня 2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №CL-015/099/2008 від 19 червня 2008 року в сумі 28283,13 доларів США, що еквівалентно 332767,76 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 1214602,30 гривень, що складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом у сумі 25923,09 доларів США, що еквівалентно 305106,39 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборговаості; суми несплачених відсотків за користування кредитом 2351,04 доларів США, що еквівалентно 27661,37 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; пеня за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 1214602,30 гривень, що складає разом 1547370,06 гривень (а.с.89-90). 19 червня 2008 року було укладено договір поруки №SR-015/099/2008 між позивачем та відповідачем [PERSON], за умовами якого в п.1.1, поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. У випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, відповідно до п.3.2 договру поруки поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі, заявленому банком, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку (а.с.15). На адресу відповідача [PERSON] 21 січня 2014 року було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення, досудову вимогу №200086181 від 17 січня 2014 року (а.с.19,20). Зазначена вимога поручителем не виконана, позивач не сплатив грошові кошти. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, поки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі, на підставі п.2 ч. 2 ст. 543 ЦК України. Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Станом на 30 травня 2014 року заборгованість по кредитному договору №CL-015/099/2008 від 19 червня 2008 року складає 1547370,06 гривень (а.с. 90). Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3654,00 грн. судових витрат (а.с. 6,7). З викладеного,

Outcome: approved