Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 10193 грн. за договором позики та проценти за користування позикою в сумі 8154,40 грн. та 640 грн. судового збору. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснити у його відсутності. Згідно письмових заперечень просить позов задовольнити частково, стягнути суму основного боргу 10193 грн.; 611,65 грн. відсотків за користування позикою та судовий збір у розмірі пропорційно до задоволених вимог, в іншій частині позову відмовити. Відповідач вказує, що 5 % за користування позикою мають бути розраховані з 14.08.2015 року по 20.09.2015 рік. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 193, 00 грн. під 5% щомісячно, строком до 20.09.2015 року, на підтвердження чого відповідачем була власноручно написана розписка. На даний час, боржник ухиляється від повернення боргу та виконання прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно, боржник користується позиченими коштами по даний час, на власний розсуд, чим порушує умови, які були досягнуті в розписці. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття 1046 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вказує ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно письмових заперечень, наявних в матеріалах справи відповідач визнав, що його борг перед позивачем становить 10193,00 грн., та не заперечував проти встановлених договором позики процентів (5% щомісяця) за користування грошима, однак вважає, що проценти за користування позикою підлягають стягненню лише за період з 14.08.2015 року по 20.09.2015 рік, оскільки строком закінчення зобов'язання визначено 20.09.2015 рік. Однак суд не погоджується з вказаними доводами відповідача. Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проценти за договорами позики можуть сплачуватися позикодавцем у будь-якому погодженому сторонами порядку (у тому числі й одноразово), а якщо такий порядок сторонами не визначений, проценти мають сплачуватися щомісяця до дня повернення грошового боргу (абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК). Із боргової розписки (а.с. 4) вбачається, що сторонами не було погоджено порядок сплати процентів лише з 14.08.2015 року по 20.09.2015 рік, а тому у відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України процетни підлягають сплаті щомісяця до дня повернення грошового боргу. Відповідно до письмової розписки, наявної в матеріалах справи, сума коштів була позичена відповідачем у позивача 14.08.2015 року. Отже, станом на січень місяць 2017 року (станом на час подання позовної заяви) від дня укладення договору позики минуло 16 міс., таким чином проценти за користування позикою становлять 8154,40 грн. Розрахунок: (10193 : 100) х 5 % = 509,65 грн. 509,65 х 16 = 8154,40 грн. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 18 347,40 грн. (10193, 00 - сума основного боргу + 8154,40 грн. 5% за користування коштами). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу є обгрунтованоною та підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підляє стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного і у відповідності з ст.ст. 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 84, 118, 119, 120, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved