Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 905 грн. 81 коп. надмірно виплачених коштів. Посилається в позові на те, що на підставі поданої відповідачкою 17 січня 2013 року заяви рішенням Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 21 січня 2013 року відповідачці була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років на період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2016 року. 13 червня 2014 року відповідачка звернулася до Управління з заявою про припинення виплати в зв'язку з виходом на роботу з 02 грудня 2013 року, а переплату, що утворилася з моменту виходу на роботу зобов'язалася повернути. Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 червня 2014 року виплату позивачці допомоги по догляду за дитиною було припинено. За вказаний період часу утворилася переплата в розмірі 905 грн. 81 коп. Відповідачці неодноразово направлялися повідомлення про повернення вказаних коштів, але відповідачка на зазначені повідомлення не відреагувала. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та з врахуванням думки представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник 3-ї особи в судове засідання також не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку врегульовано Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року, постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, дідусь, бабуся, або інший родич, який фактично здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами для непрацюючих осіб та осіб суб'єктів підприємницької діяльності, а для працюючих осіб з дня настання відпустки по догляду за дитиною по день її закінчення. Станом на момент виникнення правовідносин діяв пункт 22 постанови №1751 згідно з яким допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень. Судом встановлено, що 17 січня 2013 року відповідачка звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації з письмовою заявою, в якій просила призначити їй допомогу по догляду за дитиною, донькою [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку. Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 21 січня 2013 року відповідачці була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років на період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2016 року в розмірі 930 грн. 21 коп. та допомога по догляду за дитиною до трьох років військовослужбовцям у розмірі 130 грн. 00 коп. 13 червня 2014 року відповідачка подала до Управління заяву про припинення виплат в зв»язку з виходом на роботу з 02 грудня 2013 року, а переплату, що утворилася з моменту виходу на роботу до подачі заяви, зобов'язалася повернути. Надала управлінню копію з наказу №368-ос від 06 грудня 2013 року про початок виконання службових обов'язків. Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 червня 2014 року припинено здійснення виплат [PERSON] допомоги по догляду за дитиною до трьох років. На момент звернення позивачки з заявою до Управління переплата склала 905 грн. 81 коп. / а.с.19 - 20 ; 22 / Згідно пункту 49 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» особи, яким виплачується допомога, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Як встановлено вище, відповідачка своєчасно не повідомила Управління про переривання відпустки по догляду за дитиною та вихід на роботу і надмірно виплачені їй кошти допомоги не повернула. Загальні підстави для виникнення зобов»язання у зв»язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Виходячи з викладеного вище, відмовою відповідачки повернути надмірно виплачені їй кошти з її вини, невиконання нею обов»язку, визначеного п.49 вище приведеної постанови Кабінету Міністрів України, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1378, 00 гр. судового збору.

Outcome: approved