Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №DNL0E00000180 від 05.02.2008 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 50942,62 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення до 04.02.2013. В забезпечення виконання зобов`язання за договором №DNL0E00000180 між позивачем та поручителем [PERSON] укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] . В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 31.03.2020 заборгованість відповідачів за кредитним договором перед банком складає 30170,53 доларів США, що за курсом 28.06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.03.2020 становить 846585,07 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 23833,86 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5465,74 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 870,93 доларів США, яку позивач, а також судові витрати в розмірі 12698,78 грн. просить стягнути солідарно з відповідачів. Ухвалою суду від 15 червня 2020 року справу прийнято до свого провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі (а.с.39). Ухвалою суду від 30 липня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.75). 20 серпня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином. Проте, надав до суду заяву про застосування позовної давності, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову (а.с.78). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Потапов К.О. підтримав наданий суду відзив. Додатково зазначив, що банком пропущено строк позовної давності звернення до суду, порука у спірних правовідносинах є припиненою, наданий банком розрахунок заборгованості є неналежним та не має дійсної змоги перевірити правильність розрахунків заявлених до стягнення сум грошових коштів. Крім того, долучені до позовної заяви документи не засвідчені належним чином та є недопустимими доказами. Також наголосив на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази фактичного надання позичальнику коштів згідно кредитно-заставного договору, не надано відповідних платіжних доручень, меморіальних орденів, заяв на видачу готівки тощо. На підставі викладеного, просив суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.47-53, 54-62). Суд, вислухавши представника відповідача [PERSON] - адвоката Потапова К.О., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного-заставного договору №DNL0E00000180 від 05.02.2008 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 33961,50 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з процентною ставкою 10,56 % річних, з кінцевим терміном повернення до 04.02.2013 (а.с.12-18). В забезпечення виконання зобов`язання за договором №DNL0E00000180 між позивачем та поручителем [PERSON] укладено договір поруки від 05.02.2008 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] (а.с.19). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNL0E00000180 від 05.02.2008 та мають заборгованість станом на 31.03.2020 в розмірі 30170,53 доларів США, що за курсом 28.06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.03.2020 становить 846585,07 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 23833,86 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5465,74 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 870,93 доларів США (а.с.6-7). Проте, відповідачі до цього часу заборгованість за Договором не сплатили, належними доказами не спростували відсутність заборгованості. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч. 1 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У кредитному договорі встановлено, що зобов`язання сплачувати кредит виникає щомісячно, тобто вказано термін (а не строк) виконання зобов`язання. Відповідно до цієї статті строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимули суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист пре установленого строку. Відповідно до частин 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, застосування якої заявлено стороною у спорі та є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору: умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 цього Кодексу). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року в справі №6-134цс14. У відповідності до наданої копії кредитно-заставного договору №DNL0E00000180 від 05 лютого 2008 року, пунктом 17.1.5. розділу 17 даної Угоди визначено, що датою погашення кредиту є 04 лютого 2013 року. При цьому пунктом 14.11. розділу 14 вказаного Договору передбачено, що сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 5 (п`ять) років. Згідно оригіналу поштового пакунку, наявного у матеріалах справи, банк звернувся до суду із позовною заявою засобами поштового зв`язку 15 травня 2020 року та до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська вказаний позов надійшов 25 травня 2020 року. Таким чином, при зверненні до суду із вищезазначеним позовом 15 травня 2020 року банком пропущено строк позовної давності, оскільки перебіг такого строку розпочався 05 лютого 2013 року (наступний день після останнього дня виконання зобов`язання - 04 лютого 2013 року) та її сплив відбувся 05 лютого 2018 року, за умови врахування збільшеної до 5 років позовної давності, що вбачається із копії відповідного Договору. З урахуванням викладеного, позивачу АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском звернення до суду, про що заявили відповідачі у наданих до суду заявах. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed