Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив суд: припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будиньок з надвірними спорудами [ADDRESS]; визнати право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 61,5 м кв. та жилою площею 57,1 м кв., розташованого за адресою, [ADDRESS] за [PERSON]; визнати право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 61,5 м кв. та жилою площею 57,1 м кв., розташованого за адресою, [ADDRESS] за [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що з [PERSON] перебував у шлюбі з 26 грудня 1996 року по 13 листопада 2012 року, сумісних дітей немає. Рішенням Харківського районного суду від 13 листопада 2012 року шлюб розірвано. За час перебування у шлюбі, було набуто наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою, [ADDRESS]. земельна ділянка площею 843 м2 що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Під час шлюбу було проведено благоустрій зазначеного будинку за кошти сімейного бюджету, внаслідок чого його вартість збільшилась. За час перебування у шлюбі та після його розірвання він та відповідач не здійснювали поділу означеного майна, що знаходиться їхній спільній сумісній власності, договір про поділ майна не укладали. Втім, через припинення шлюбних відносин із відповідачем, для нього стало актуальним питання визначення правового режиму вказаного спільного сумісного нерухомого майна. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 26 грудня 1996 року по 13 листопада 2012 року, сумісних дітей немає. Рішенням Харківського районного суду від 13 листопада 2012 року шлюб розірвано. [PERSON] та [PERSON], за час перебування у шлюбі, було набуто наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою, [ADDRESS]; земельна ділянка площею 843 м2 що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Під час шлюбу було проведено благоустрій зазначеного будинку за кошти сімейного бюджету, внаслідок чого його вартість збільшилась. Згідно ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За час перебування у шлюбі та після його розірвання сторони не здійснювали поділу означеного майна, що знаходиться їхній спільній сумісній власності, договір про поділ майна не укладали. Відповідно до ч. З ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Втім, через припинення шлюбних відносин із відповідачем, для позивача стало актуальним питання визначення правового режиму вказаного спільного сумісного нерухомого майна. Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч.І ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, за подібних обставин, а саме: реєстрація на праві власності відповідачем, під час перебування у шлюбі, житлового будинку та земельної ділянки, враховуючи відсутність між сторонами шлюбного договору та договору про поділ спільного майна, на підставі положень ч.З ст. 368 ЦК України, ч.І ст. 71 СК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved