Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 2008 року і її користуванні перебуває житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який був виділений їй та її сім`ї для проживання рішенням виконкому Глобинської міської ради № 36 від 18.01.2008 року та був укладений договорі про надання для прживання житлового приміщення № 22 від 18.01.2008 року, будинок був в занедбаному стані, акт приймання - передачі не укладався. З метою викупу вказаного житлового будинку у березні 2013 року позивач знову звернулась до Глобинської міської ради, проте їй повідомили, що правовстановлюючих документів міська рада не має, і їй знову потрібно писати заяву про продовження договору найму житлового приміщення. 27.03.2013 року рішенням № 73 виконкому Глобинської міської ради було надано дозвіл для продовження договору для проживання та укладено новий договір № 2 від 28.03.2013 року строком на 5 років, до оформлення правовстановлюючих документів. З метою визнання права власності позивач неодноразово зверталась до виконавчого комітету Глобинської міської ради з клопотанням, про надання у власність житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та отримувала відмову, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також на останній запит у травні 2019 року, їй надійшла відповідь, що станом на 11.06.2019 року житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , в комунальній власності не перебуває, вказана будівля на обліку безхазяйного майна не знаходиться, з наявних документів бухгалтерської звітності дані про квартирну плату [PERSON] . відсутні, оформлення правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок не проводились. Враховуючи все вище викладене позивач прохає: визнати нікчемними договори про надання для проживання житлового приміщення № 22 від 18.01.2008 року та № 2 від 28.02.2013 року, укладені між виконкомом Глобинської міської ради та [PERSON] без застосування наслідків недійсності, та визнати за позивачем [PERSON] право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме : житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташованого за адресою [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилась, подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Представники третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений причини неявки суду невідомі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до витягу з протоколу засідання виконкому Глобинської міської ради від 18.01.2008 року № 36 [PERSON] ( позивачці) був наданий для проживання її та її сім`ї житловий будинок [ADDRESS] , дозволено [PERSON] та її сім`ї тимчасову прописку у вищевказаному будинку, та зобов`язано [PERSON] скласти договорі з виконкомом Глобинської міської ради на проживання у вищевказаному будинку. 18 січня 2008 року на виконання рішення був укдажений договір про надання для проживання житлового приміщення № 22 . Рішенням Виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області від 27.03.2013 року було вирішено, надати [PERSON] для проживання житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] до оформлення правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомого майна, погодити [PERSON] укладення договору на проживання в житловому приміщенні - житловому будинку, розташованому за адресою м. Глобине вул. Фрунзе строком на 5 років, встановлено плату за користування житлом. 28 березня 2013 року укладено договір про надання для проживання житлового приміщення № 2 . В подальшому адреса вул. Фрунзе була змінена на вул. Європейську . Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.06.2019 № 25-1/02-01/9456 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] разом з нею проживає її чоловік [PERSON] [INFO] . Відповідно до доданих до справи копії розрахункових книжок за спожиту електричну енергію на ім`я [PERSON] , вона уклала договір на постачання електричної енергії та сплачувала рахунки ( а.с.19-36) Також до справи долучені розрахункові рахунки на сплату послуг газопостачанні та комунальні послуги ( а.с.37 - 58). Відповідно до Інформації з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно № 171744517 від 36.06.2019 право власності на будинок, що розташований на [ADDRESS] не зареєстровано за жодною особою (а.с.64). Згідно відповіді Виконавчого комітету Глобинської міської ради від 11.06.2019 року № Я - 02-25/1593, станом на 11.06.2019 року житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] в комунальній власності та на балансі виконавчого комітету Глобинської міської ради не перебуває. Вказана будівля на обліку безхазяйного майна не знаходиться. З наявних документів бухгалтерської звітності дані про квартирну плату гр. [PERSON] відсутні. Оформлення правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок не проводилось. Згідно ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно ч. 1. ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно роз`яснень наведених Постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як встановлено судом, позивач добросовісно заволоділа спірним приміщення, оскільки вважала, що правомірно його винаймає. При цьму позивач більше 11 років безперервно та відкрито володіла даним приміщенням, використовуючи його для власного проживання та проживання членів родини. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення цієї позовної вимоги. Стосовно вимоги про визнання нікчемними договорів про надання для проживання житлового приміщення № 22 від 18.01.2008 року та № 2 від 28.03.2013 року, то суд вважає за необхідне відмовити в цій позовній вимозі виходячи з наступного. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Враховуючи, що відповідач своєю заявою до суду визнав позов в повному обсязі - спір в цьому випадку відсутній. Враховуючи те, що позивач на стягненні з відповідача судових витрат не наполягає, суд відносить їх на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial