Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Гуменецької сільської ради Пустоитівського району Львівської області в якому просить визнати за ним, право власності на житловий будинок A-I житловою площею, 41,0 кв.м, загальною площею 72,9 кв.м., при ньому сарай Б, літню кухню В, сарай Г, вбиральню Д, колодязь К під [ADDRESS], що значиться за [PERSON], який помер [INFO], на земельну ділянку площею 0,2000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в с. Гуменець, Пустомитівського району, Львівської області, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, належну [PERSON], який помер [INFO], на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого за рішенням сесії 5 скликання Гуменецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 14.10.2007 р. №133, зареєстрованого 23.06.2009 року в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:09:458:00017. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок та земельна ділянка. Своїм майном батько не розпорядився, тому спадкують його спадкоємці за законом почергово. Дружина батька, і мати позивача [PERSON], син спадкодавця, [PERSON] на спадкове майно батька не претендують, про що подали відповідні заяви, батьків немає в живих. Позивач на день смерті проживав разом із спадкодавцем, був зареєстрований в житловому будинку під [ADDRESS] і вважає, що фактично прийняв спадщину. Проте, не може прийняти спадщину через нотаріуса, оскільки немає правовстановлюючих документів на житловий будинок, господарські будівлі, споруди під [ADDRESS] на імя [PERSON]. Позивач вважає, що за життя [PERSON] правомірно набув право власності на житловий будинок та приналежні йому споруди на підставах, що не заборонені законом, однак не встиг право власності на нього оформити за життя юридично. Крім того, втрачені оригінали державних актів на землю. У судове засідання позивач зявився, однак після оголошення перерви в судовому засіданні не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений і обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 10.10.2014 року виконавчим комітетом Гуменецької сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло : житловий будинок A-I житловою площею, 41,9 кв.м, загальною площею 72,9 кв.м., при ньому сарай Б, літня кухня В, сарай Г, вбиральня Д, колодязь К під [ADDRESS], що стверджується довідкою виконкому Гуменецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.03.2015 вих № №137 та технічним паспортом на садибний (індивідуальний житловий будинок, виданий 27.03.2015 оку ОКП ЛОР БТІ та ЕО; земельна ділянка площею 0,2000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована в с. Гуменець, Пустомитівського району, Львівської області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданий 23.06.2009 року на підставі рішення 5 скликання від 14.10.2007 оку № 133 Гуменецької сільської ради. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] є : [PERSON], дружина спадкодавця, факт родинних відносин першої ліні споріднення стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.06.1975 року, яка від свого права на спадкування відмовилася, що підтверджено відповідною заявою від 17.03.2015 року. [PERSON], син спадкодавця, факт родинних відносин першої ліні споріднення стверджується свідоцтвом ро народження, серія [NUMBER] від 12.04.1976 року, який від свого права на спадкування відмовився, що підтверджено відповідною заявою від 02.03.2015 року. Отже, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON], який претендує на спадкове майно є [PERSON]. З довідки виконкому Гуменецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.03.2015 №137 вбачається, що позивач проживав із спадкодавцем до дня його смерті. Отже у відповідності до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивач на момент смерті батька постійно проживав із ним, у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України не звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, він фактично прийняв таку та набув право власності на земельну ділянку та житловий будинок. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ч.2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на момент його смерті, а інші спадкоємці відмовилися від частки у спадщині він фактично набув право власності на спадкове майно.

Outcome: approved