Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та згідно заяви про збільшення позовних вимог від 23.04.2015 р. просить стягнути з нього на свою користь суму боргу в розмірі 15543 доларів США, що станом на 23 квітня 2015 р. еквівалентно 350373,30 гривень; пеню в розмірі 18031,87 доларів США, що еквівалентно 406477,90 гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. При цьому посилається на те, що 25.01.2013 р. р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав в нього позику - грошові кошти в розмірі 21000 доларів США, що станом на момент укладення договору дорівнювало 168000 гривень. Вказану суму відповідач зобов'язався повернути в строк до 01.03.2014 р. Відповідач свої грошові зобов'язання виконав лише частково, а саме повернув суму боргу в розмірі 5457 доларів США. Також діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 10000 гривень. В зв'язку з викладеним він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2013 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивача грошову суму в розмірі 21000 доларів США, що станом на момент укладення договору дорівнювало 168000 гривень, про що було укладено договір позики. Вказану суму відповідач зобов'язався повернути в строк до 01.03.2014 р. Згідно п. 7 Договору в разі прострочення повернення позики Позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. Суму боргу за договором позики відповідач повернув частково, а саме: 08.02.2113 року повернув 8000 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США за курсом НБУ на момент повернення позики; 15.08.2013 року повернув 10309гривень, що еквівалентно 1300 доларів США за курсом НБУ на момент повернення позики; 21.02.2014 року повернув 7000 гривень, що еквівалентно 777 доларів США за курсом НБУ на момент повернення позики; 03.03.2014 року повернув 4750 гривень, що еквівалентно 500 доларів США за курсом НБУ на момент повернення позики; 01.04.2014 року повернув 5500 гривень, що еквівалентно 500 доларів США за курсом НБУ на момент повернення позики; 02.05.2014 року повернув 4332 гривень, що еквівалентно 380 доларів США за курсом НБУ на момент повернення позики. Також станом на 23.04.2015 р. відповідачем було повернуто 1000 доларів США. Отже станом на 23 квітня 2015 р. відповідач не повернув позивачу борг за договором позики в розмірі 15543 доларів США, що станом на 23.04.2015 р. дорівнює 350373,30 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобов'язальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже відповідно до ст. 612 ЦК України боржник, що прострочив свої зобов'язання повинен повернути суму боргу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором позики встановлено право позикодавця нарахувати пеню у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 15543 доларів США, що станом на 23 квітня 2015 р. еквівалентно 350373,30 гривень та пеню в розмірі 18031,87 доларів США, що станом на 23.04.2015 р. еквівалентно 406477,90 гривень. Будь-яких доказів про заподіяння позивачу моральної шкоди у зв'язку з невиконанням зобов'язань по договору в розмірі 10000 гривень, не надано, тому в цій частині позову слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 3654 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial