Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення предмета застави з-під арешту та вилучення запису про арешт, вказавши, що на виконанні у ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №2816, вчиненого 14.05.2010 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], про звернення стягнення на автомобіль марки Mazda, MAZDA, модель 6, тип легковий седан, колір чорний, рік випуску 2007, шасі №JMZGG12F781712133, обєм двигуна 1999, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ АРС № 033132, видане РЕВ МРВ ДАЇ №3 при УМВС України в Запорізькій обл. 13.08.2007 р., що належить [PERSON]. Згідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна виявлено, що на зазначений автомобіль зареєстровані обтяження: -№ 10273978 від 22.09.2010 року накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 21485623 від 14.07.2010 року ВДВС Запорізького РУЮ; -№ 10443583 від 03.11.2010 року накладено на підставі постанови б/н від 02.11.2010 року старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області; -№ 11922952 від 05.12.2011 року накладено на підставі постанови б/н від 05.11.2011 року старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області; -№ 12088601 від 24.01.2012 року накладено на підставі постанови б/н від 23.01.2012 року старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області Зазначені арешти порушують права позивача як заставодержателя арештованого майна, оскільки 13.08.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір CL-201/387/2007, за умовами якого [PERSON] було надано кредит в сумі 23 307,00 доларів США на покупку автомобілю марки Mazda6. В той же день між сторонами в забезпечення виконання кредитного договору було укладено договір застави автотранспортного засобу №PCL-201/387/2007, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького МНО [PERSON] 13.08.2007 р., за реєстровим №112. Відповідно до зазначеного договору застави, в заставу АТ «ОТП Банк» було передано рухоме майно - автомобіль марки MAZDA 6. 26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст..ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. 26.10.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір відступлення прав вимоги за Договором застави автотранспортного засобу №PCL-201/387/2007 від 13.08.2007 року. У звязку з чим ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за кредитним договором і договором застави. У судове засідання представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не зявився, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON], у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила.\~\~ Представник відповідача ГУМВС України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Представник 3-ї особи УДАЇ ГУМВС України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник 3-ї особи ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір CL-201/387/2007, за умовами якого [PERSON] було надано кредит в сумі 23 307,00 доларів США на покупку автомобілю марки Mazda6. В той же день між сторонами в забезпечення виконання кредитного договору було укладено договір застави автотранспортного засобу №PCL-201/387/2007, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького МНО [PERSON] 13.08.2007 р., за реєстровим №112. Відповідно до зазначеного договору застави, в заставу АТ «ОТП Банк» було передано рухоме майно - автомобіль марки MAZDA 6, тип легковий седан, колір чорний, рік випуску 2007, шасі №JMZGG12F781712133, обєм двигуна 1999, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ АРС №033132, видане РЕВ МРВ ДАЇ №3 при УМВС України в Запорізькій обл. 13.08.2007 р. У звязку з наявною заборгованістю за кредитом, 14.05.2010 р. приватним нотаріусом Запорізького МНО [PERSON] було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на заставний автомобіль, що належить [PERSON] Згідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48884413 від 04.02.2016 року вбачається, що на автомобіль Mazda6, який належить [PERSON] накладені наступні обтяження: -№ 10273978 від 22.09.2010 року накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 21485623 від 14.07.2010 року ВДВС Запорізького РУЮ; -№ 10443583 від 03.11.2010 року накладено на підставі постанови б/н від 02.11.2010 року старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області; -№ 11922952 від 05.12.2011 року накладено на підставі постанови б/н від 05.11.2011 року старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області; -№ 12088601 від 24.01.2012 року накладено на підставі постанови б/н від 23.01.2012 року старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області. Крім того судом встановлено, що 26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст..ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. 26.10.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір відступлення прав вимоги за Договором застави автотранспортного засобу №PCL-201/387/2007 від 13.08.2007 року. У звязку з чим ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за кредитним договором і договором застави. У відповідності до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено пріоритет зареєстрованих обтяжень в залежності від черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Враховуючи той факт, що договір іпотеки між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] було укладено 13.08.2007 р., арешт вказаного майна постановою ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької обл. було накладено 14.07.2010 р., суд приходить до висновку, що наявність вказаного арешту та обтяження на предмет застави обмежує першочергове право банку проводити примусове стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредиторської заборгованості боржника [PERSON], що є порушенням прав позивача, у звязку з чим позов в частині звільнення майна з-під арешту шляхом вилучення запису про обтяження № 10273978 від 22.09.2010 року підлягає задоволенню. Що стосується позовної заяви в частині вилучення записів про обтяження № 10443583 від 03.11.2010 року, № 11922952 від 05.12.2011 року, № 12088601 від 24.01.2012 року накладених на підставі відповідних постанов слідчих СУ ГУМВС України в Запорізькій області б/н, то в цій частині позовна заява не підлягає задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 125, ст. 126 ч.6 КПК України, прийняти слідчим заходи забезпечення позову, заявленого в кримінальній справі, а саме арешт майна, може бути скасовані постановою слідчого. Оскарження постанови слідчого про накладення арешту на майно можливе у порядку ст. 234 КПК України, прокурору або до суду, що розглядається у порядку кримінального судочинства. Відповідно до ст. 324 КПК України, питання про долю майна, описаного в забезпечення цивільного позову або можливій конфіскації майна, вирішується судом при постанові вироку при розгляді кримінальної справи. Тобто, питання про скасування арешту на майно, накладеного у порядку кримінального судочинства, вирішується у тому самому порядку. З огляду на вищевикладене слід зазначити, що позивач не вірно обрав спосіб захисту порушеного права, а відтак у задоволенні позову, в цій частині, слід відмовити.

Outcome: partial