Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 серпня 2015 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений відповідний актовий запис № 120. Вони з відповідачкою мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне сімейне життя не склалося, оскільки вони мали різні погляди на сімейне життя, відносини почали псуватися, виникали сварки та непорозуміння, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих сімейних питань. Відповідачка перестала поважати його як особистість, не рахувалася з його бажаннями та не поважала його працю в інтересах сімї. З жовтня 2016 року відповідачка покинула сімю та переїхала проживати в інше помешкання, шлюбні стосунки між ними припинено, вважає, що подальше збереження сімї суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини. Донька проживає з відповідачкою, питання утримання дитини вони будуть вирішувати в судовому порядку. Спільного майна не мають. Позивач в судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі (а.с. 34). Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд вислухавши відповідачку, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2015 року, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 120 (а.с. 7), Сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, а причиною позову стало те, що відповідачка залишила сімю. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з жовтня 2016 року. Спір про поділ майна на день розгляду справи судом відсутній. Питання утримання дитини, сторони будуть вирішувати в судовому порядку. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з жовтня 2016 року та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112\~СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved