Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що йому згідно договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить житловий будинок №4 по вулиці Кірова в с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області, в якому з 08 червня 2012 року зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] З моменту реєстрації в зазначеному вище жилому приміщенні відповідачі без поважних причин в ньому не проживали і не проживають, як не роблять і жодних спроб проживати у спірному будинку, а їх реєстрація в цьому приміщенні порушує його права як власника на користування та розпорядження належним йому нерухомим майном у вигляді житлового будинку. З посиланням на ст.ст.71,72 ЖК України вважає, що оскільки відповідачі без поважної причини більше 6 місяців не проживають у вказаному житловому будинку, то вони мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а тому він \~змушений звернутися до суду з позовом про визнання відповідачів таким, що втратили право на користування жилим приміщенням в належному йому на праві власності житловому будинку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, та прохав їх задовольнити. Пояснив, що зареєстрував відповідачів в своєму житловому будинку на певний час на прохання своєї дружини як сторонніх осіб, які не відносяться до членів його сімї. В той же час, в належному йому на праві власності житловому будинку відповідачі ніколи не проживали і не проживають, але реєстрацію свого місця проживання добровільно не припиняють, хоча він звертався до них з такою пропозицією. Реєстрація місця проживання відповідачів у належному йому на праві власності житловому будинку перешкоджає йому оформити субсидію на комунальні послуги, так як при цьому вимагається довідка про склад осіб, які проживають у житловому будинку та доходи, а він надати ці відомості не може, так як останні після проведення реєстрації місця проживання взагалі не зявляються. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток відповідно до ч.4 ст.75 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання - село Широке вулиця Кірова,4 Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.23,24,37,38,51,62-65), звідки повернулися без вручення з відміткою «за відмовою адресата від одержання та адресат не проживає», що відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України є належним повідомленням сторони у справі про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, як не подали і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують, у звязку з чим суд за згодою позивача відповідно до положень ст.224 ЦПК України ухвалив розглядати справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.52,61), в судове засідання не з'явилися. Згідно письмової заяви прохали проводити розгляд справи у відсутність представника третьої особи (а.с.40,41,42). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивача [PERSON] знає більше десяти років, коли він став зі своєю дружиною проживати у селі Широке у власному будинку по сусідству на паралельній вулиці. Їй відомо зі слів позивача, що він на прохання своєї дружини зареєстрував у своєму будинку жінку її племінника з сином. Ні до реєстрації місця проживання, ні після цього в житловому будинку позивача відповідачі жодного дня не проживали і ніхто їх не бачив, про що за її участю було складено акт обстеження помешкання [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні покази. Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши письмові\~\~докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню\~\~з наступних підстав. Згідно ст.150 Житлового кодексу України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання\~\~і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. В силу\~ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, а відповідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст. ст. 316, 317, 319, 321\~ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок №4 з надвірними спорудами по вулиці Кірова в селі Широке Солонянського району Дніпропетровської області, що вбачається з договору купівлі-продажу від 25 квітня 1995 року, який було нотаріально посвідчено державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1245, при цьому на документі про право особистої власності Солонянським бюро технічної інвентаризації 22 травня 1995 року зазначено реєстровий надпис про те, що житловий будинок №4 з надвірними спорудами по вулиці Кірова в селі Широке Солонянського району Дніпропетровської області в цілому зареєстровано за [PERSON] в реєстровій книзі №2 за реєстровим №138 (а.с.7-8), що також підтверджується і технічним паспортом на житловий будинок від 12 березня 2012 року(а.с.9-13). Згідно наявної у справі копії книги прописки, завіреної виконкомом Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.14) місце проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 08 червня 2012 року зареєстроване [INFO], що також підтверджується і відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в (у) Дніпропетровській області (а.с.23,24,37,38). Відповідно до виданих виконкомом Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області довідок №71 та №72 від 26 січня 2015 року (а.с.15,16) [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] має такий склад сім?ї: сторонні особи - [PERSON], [PERSON], які зареєстровані за вказаною адресою, але фактично не проживають з 2012 року. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов позивача [PERSON] по вулиці Кірова,4 в с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року, проведеного за участю депутата Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області [PERSON] та допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], громадяни [PERSON], [PERSON] зареєстровані у даному житловому будинку, але на момент проведення обстежень в даному будинку не проживають (а.с.17). Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках, зазначених у пунктах 1-7 ч.3 цієї статті. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що з дня реєстрації місця проживання 08 червня 2012 року, тобто більше шести місяців, відповідачі, які не є членами сімї позивача, без поважних причин відсутні за місцем своєї реєстрації в житловому будинку №4 по вул. Кірова в с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області, який належить на праві приватної власності позивачеві [PERSON], не зявляються в ньому, не проживають в ньому та не користуються ним більше шести місяців, при цьому не несуть ніяких витрат по утриманню даного будинку, в тому числі по оплаті комунальних послуг. Позивач, який відноситься до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з реєстрацією відповідачів в належному йому на праві приватної власності житловому будинку не може скористатися оформлення передбачених законом пільг та субсидій по оплаті комунальних послуг. З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що\~\~підлягають задоволенню, оскільки відповідачі без поважних причин в жилому будинку позивача не проживають більше шести місяців і з червня 2012 року не роблять спроб повернутися проживати у ньому, внаслідок чого відповідно до вимог ст.ст.71,72 ЖК України\~у судовому порядку підлягають визнанню такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в житловому будинку №41 по вул. Кірова в с. Широке Солонянського району Дніпропетровської області, оскільки позивач як власник будинку має право розпоряджатися, користуватися та володіти ним на власний розсуд.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved