Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київобленерго» про визнання відповіді відповідача № 5467 від 28.11.2014 р. незаконною та скасування її, зобов»язання за заявою позивача № 5467 від 19.11.2014 р. видати йому технічні умови на приєднання електроустановок певної потужності, стягнення матеріальної шкоди в розмірі 250 гривень, пов»язаної з порушенням його прав, викликаним втратою часу, вимушеними поїздками, підготовкою зверненням і доставкою до суду позовної заяви, зверненнями до суду при розгляді справи по суті, та відшкодування моральної шкоди, пов»язаної з незаконними діями відповідача, в розмірі 10000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2014 р. позивач звернувся до ПАТ «Київобленерго» з заявою про укладення договору на підключення і постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] та просив вирішувати питання щодо підключення електроенергії в письмовому порядку. Відповідачем було запропоновано заповнити бланкетну заяву про приєднання електроустановки фізичної особи, яка була зареєстрована 19.11.2014 р. за № 5467. 02.12.2014 р. він особисто отримав в ПАТ «Київобленерго» відповідь про відмову від 28.11.2014 р. у видачі технічним умов, з посиланням на те, що лист ГУ Держземагентства України не підтверджує право власності на земельну ділянку. Зазначену відповідь позивач вважає незаконною, такою, що суперечить Закону України «Про електроенергетику» та Правилам приєднання електроустановок до електричних мереж. В ході судового розгляду позивач підтримав заявлений позов, просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач порушив його права, як споживача, незаконно відмовив у видачі технічних умов на підключення електроустановок в [ADDRESS], оскільки при поданні заяви на проведення зазначених робіт ним були надані документи, які підтверджували його право власності на земельну ділянку. Зазначеними діями відповідач завдав йому матеріальної та моральної шкоди. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що відповідно до Правил приєднання електроустановок до електричних мереж для приєднання електроустановки необхідно укласти відповідний Договір за типовою формою. Для укладення зазначеного Договору замовник повинен надати документ , який підтверджує його право власності чи користування об»єктом, який буде підключено, або за відсутності об»єкта право власності чи користування земельною ділянкою. Представник відповідача зазначила, що позивач не надав до ПАТ «Київобленерго» правовстановлюючий документ, який підтверджує його право власності чи право користування земельною ділянкою, а отже дії відповідача є правомірними. Також представник просила відмовити у задоволенні вимог позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в зв»язку з їх безпідставністю і недоведеністю. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, в зв»язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника ГУ Держземагентства у Київській області. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2014 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Києво-Святошинського РП ПАТ «Київобленерго» у відповідь на лист № 07/314-1119 від 06.10.2014 р. зі спальною заявою про укладення договорів на підключення та постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] 19.11.2014 р. [PERSON] подав до ПАТ «Київобленерго» заяву за типовою формою про приєднання електроустановки фізичної особи певної потужності по [ADDRESS] Як вбачається зі змісту заяви до неї додавались: ситуаційний план із зазначенням місця розташування електроустановки та викопіювання топографо-геодезичного плану в масштабі 1:2000 із зазначенням місця розташування електроустановки, земельної ділянки або прогнозованої точки приєднання; копія документа, який підтверджує право власності чи користування цим об»єктом, копія паспорта та ідентифікаційного коду. Про результати поданої заяви позивач просив його інформувати за місцем подання заяви або поштою, про що зазначено в самій заяві. Судом встановлено, і це не заперечувалось сторонами в ході судового розгляду, що на підтвердження права власності на земельну ділянку в [ADDRESS] [PERSON] надав копію листа Головного управління Держземагентства у Київській області, адресованого Голосіївському районному суду м.Києва, від 17.04.2014 р. № 752/18510/13-ц, в якому міститься інформацію про те, що в Національній кадастровій системі зареєстровані дані про належність [PERSON] земельної ділянки площею о,1613 га по [ADDRESS] за кадастровим номером [NUMBER] Відповідно до ст.25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж. Згідно з п.1.2 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 32 від 17.01.2013 р., приєднання електроустановки це надання електропередавальною організацією послуги замовнику зі створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності. Пункт 1.3 Правил передбачає, що послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою . Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності (додаток 2) та пред'являє паспортний документ. До заяви про приєднання електроустановки певної потужності додаються: ситуаційний план із зазначенням місця розташування електроустановки та викопіювання з топографо-геодезичного плану в масштабі 1:2000 із зазначенням місця розташування електроустановки, земельної ділянки або прогнозованої точки приєднання; копія документа, який підтверджує право власності чи користування цим об'єктом або, за відсутності об'єкта, право власності чи користування земельною ділянкою; копія належним чином оформленої довіреності чи іншого документа на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори (за потреби). Електропередавальна організація не має права відмовити в приєднанні до її мереж електроустановки замовника за умови дотримання ним вимог цих Правил. В силу ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). В ході судового розгляду позивач зазначив, що дана земельна ділянка йому надана ще в 1992 році. До 01.01.2013 основним документом, який посвідчував права на землю був державний акт на право власності на земельну ділянку. З 01.01.2013 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень» право власності, серед іншого, на земельні ділянки посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Також, з 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про державний земельний кадастр», відповідно до якого видання державних актів на право власності на земельну ділянку припиняється. Натомість документом, що посвідчує право власності, стало свідоцтво на право власності. У разі потреби, підтвердити своє право власності на земельну ділянку можна витягом: з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або Державного земельного кадастру. Державні акти, видані до 1 січня 2013 року, залишаються чинними й надалі посвідчуватимуть права на земельні ділянки. При зверненні до ПАТ «Київобленерго» будь-яких з вище перелічених документів, які відповідно до вимог чинного законодавства підтверджують право власності на земельну ділянку, [PERSON] надано не було. Лист Головного управління Держземагентства у Київській області, адресований Голосіївському районному суду м.Києва, від 17.04.2014 р. № 752/18510/13-ц про наявність інформації в Національній кадастровій системі про належність [PERSON] земельної ділянки площею о,1613 га по [ADDRESS] за кадастровим номером [NUMBER] носить інформаційний характер і не може посвідчувати право власності на земельну ділянку і по своїй суті не є правовстановлюючим документом на землю. Рішення Апеляційного суду м.Києва від 19.11.2015 р. у справі за позовом [PERSON] до Українського держаного науково-дослідного і проектного інституту цивільного сільського будівництва «Укрндіпроцивільсільбуд» про зобов»язання виконати умови договору, на яке посилався позивач в ході розгляду справи, також не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку в розумінні Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», а лише встановлює обставини щодо оформлення технічної документації на земельну ділянку в с.Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області та видачу Державного акту на землю [PERSON].07.2008 р. 28.11.2014 р. ПАТ «Київобленерго» надало [PERSON] відповідь за № 05/361/5467, відповідно до якої заявнику запропоновано надати документ, що посвідчує право власності на землю, для можливості підготовки технічних умов. Зазначені вимоги відповідача є правомірними і відповідають вимогам Закону України «Про електроенергетику» та Правилам приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 32 від 17.01.2013 р. З огляду на викладене вимоги позивача про визнання даної відповіді незаконною і її скасування не підлягають задоволенню. Крім того, на думку суду, звертаючись до суду з вимогами про визнання відповіді незаконною та її скасування, позивач обрав спосіб захисту, який не відповідає ні положенням ст.16 ЦК України, ні положенням Закону України «Про електроенергетику». Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірною, на думку позивача, відмовою у підготовці технічних умов для підключення електроустановок до електромережі в с.Ходосівка по вул..Садова, Києво-Святошинського району Київської області, а також нездійснення вирішення зазначеного питання у письмовому провадженні. Як зазначалось судом вище, в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження посилання позивача на неправомірність дій відповідача щодо відмови в укладенні Договору про приєднання. Крім того, відповідно до Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 32 від 17.01.2013 р., для отримання проекту Договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності, а тому вирішення зазначеного питання не може відбуватись в письмовому провадженні. Загальними підставами для відшкодування матеріальної шкоди, визначені ст.1166 ЦК України і при розгляді справ зазначеної категорії підлягають з»ясуванню наступні обставини: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, відповідно до положень ст.1167 ЦК України, яка визначений порядок відшкодування моральної шкоди, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; у інших випадках, передбачених законом. Тобто, загальними підставами для настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування матеріальної та моральної шкоди є наявність такої шкоди і винність дій її заподіювача. Оскільки судом не встановлено протиправність дій відповідача при розгляді заяви [PERSON] від 10.10.2014 р. та від 19.11.2014 р. щодо укладення Договору приєднання електроустановок по вул..Садовій в с.Ходосівка, Києво-Святошинського району Київської області, то підстав для покладення на ПАТ «Київобленерго» відповідальності у вигляді відшкодування матеріальної та моральної шкоди в даному випадку не вбачається. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат вирішується в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed