overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши в позові, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 31.07.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 60. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, вважає, що збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, його треба припинити, на примирення не згідний. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, на примирення не згідний. В судове засідання відповідачка не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не зявились, у звязку з чим в порядку ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 60 (а.с. 7). Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні, подальше спільне життя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 01 серпня 1987 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Царедарівської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області, актовий запис №3. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Посилаючись на те, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим, так як у подружжя не має спільного побуту та інтересів, сімейні та подружні стосунки між ним та відповідачкою фактично припинені, більше п'яти років сім'я разом не проживає. Відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи ДРАЦС, а тому позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач з'явився, надав заяву, позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачка по справі з'явилася, надала заяву, просила справу розглядати без її участі проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, з'ясувавши взаємини подружжя і те, що фактично сім'я розпалася, позивач не бажає підтримувати сімейні та подружні стосунки, відповідачка згодна розірвати шлюб, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Спірне питання регулюється ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України. Згідно яких суд розглядає позов одного з подружжя про розірвання шлюбу і, з'ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. У засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Сторони не підтримують подружніх відносин. На даний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідачка у письмовій заяві позов визнала, що свідчить про небажання сторін зберегти сім'ю, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для надання строку на примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 03.11.2012 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Доманівського районного управління юстиції Миколаївської області 03.11.2012 року, актовий запис №07. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Посилаючись, що сімейні та подружні стосунки не склалися, фактично припинені з березня 2013 року, сім'я розпалася, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач з'явився з малолітнім сином, подав заяву, просив справу розглядати за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка по справі [PERSON] у судове засідання не з`явилася двічі, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надіслала, тому зі згоди позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, з'ясувавши взаємини подружжя і те, що фактично сім'я розпалася, позивач не бажає підтримувати сімейні і подружні стосунки, примиритися не хоче, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Як вбачається з матеріалів справи, а також встановлено судом, від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], примирення і подальше спільне життя суперечило б інтересам малолітньої дитини і позивача. Стаття 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам неповнолітніх дітей, одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 17.03.2017 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Доманівському районному відділі ДРАЦС ГТЮ у Миколаївській області, актовий запис №13. Від шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейні та подружні стосунки не склалися через несумісність характерів, за час перебування у шлюбі між ними часто виникали сварки, збереження шлюбу неможливе. Відповідач не бажає розірвати шлюб через відділ ДРАЦС. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, - позивач позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу; відповідач просила справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши письмові докази, зясувавши взаємини подружжя і те, що фактично сім'я розпалась, позивач не бажає підтримувати сімейні та подружні стосунки, відповідач згодна розірвати шлюб, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 СК України, згідно яких суд розглядає позов одного з подружжя про розірвання шлюбу і, зясувавши\~ відносини\~ сторін, - постановляє рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого дітей не мають, не підтримують сімейні відносини: проживають\~ окремо,\~ шлюбні\~ відносини\~\~ фактично\~ припинені,\~ спільне\~ господарство\~ не\~ ведеться.\~\~ Відповідач у письмовій заяві позов визнала, що свідчить про небажання сторін зберегти сімю, у звязку з чим суд не вбачає підстав для надання\~ строку на примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 27.04.2010 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Доманівського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейні та подружні стосунки не склалися, з початку сумісного життя стали виникати непорозуміння, шлюбні відносини між ними фактично припинені, збереження шлюбу неможливе. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, - позивач позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу; відповідач просила справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши письмові докази, з'ясувавши взаємини подружжя і те, що фактично сім'я розпалася, позивач не бажає підтримувати сімейні та подружні стосунки, відповідач згодна розірвати шлюб, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Спірне питання регулюється ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України. Згідно яких суд розглядає позов одного з подружжя про розірвання шлюбу і, з'ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин, певний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач у письмовій заяві позов визнала, що свідчить про небажання сторін зберегти сім'ю, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для надання строку на примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі та під час спільного проживання у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. В подальшому з причини погіршення взаємовідносин, шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, а 23.07.1993 року з метою збереження сім`ї та в інтересах дитини між позивачем та відповідачкою було повторно укладено шлюб, про що зроблено запис в книзі актів про укладення шлюбу №613 у відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому. В обґрунтування позовних вимог позивачем також вказується, що у період з осені 2010 року до теперішнього часу стосунки між сторонами знову погіршилися, а з 2012 року відносини між сторонами припинені взагалі. Позивач вважає, що почуття любові та поваги один до одного втрачено та зберегти сім`ю не можливо. Позивач до суду не з`явився, проте надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Суд розглянув справу на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.1993 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, про що свідчить актовий запис в книзі реєстрації актів про одруження № 613. В теперішній час відносини між сторонами припинені, з жовтня 2012 року сторони спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що почуття любові та поваги один до одного втрачено та зберегти сім`ю не можливо. Донька сторін [PERSON] є повнолітньою. Питання про примирення жодною стороною перед судом не порушено. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1524. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач та відповідачка подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1524. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 червня 2012 року Виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 19. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2012 року Виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 19. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 868. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Від спільного шлюбу дітей немає. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач та відповідачка подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 868. Від спільного шлюбу дітей немає. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 червня 2005 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 320. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2005 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 320. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved