Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення строку на прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування яких посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю нерухоме майно, а саме, на 46/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя батько залишив на його ім`я заповіт, яким заповідав належне йому на праві приватної власності домоволодіння, розташоване на території Комишанської селищної ради Корабельного району Херсонської міської ради по [ADDRESS] . Він проживав окремо від батька і не знав про наявність заповіту. Спадкодавець [PERSON] набув права власності на 46/100 частини житлового будинку на підставі рішення народного суду Комсомольського району м. Херсона від 05.03.1985 року. Проте, за життя в установленому законом порядку не отримав свідоцтва про право власності на домоволодіння. Іншого спадкового майна батько не мав. Спадкоємцями померлого [PERSON] , крім нього, є також донька - [PERSON] , [INFO] і син - [PERSON] , [INFO] , які із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, заповіт не оспорювали. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , зазначивши, що він постійно проживав та проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , і вважає, що є таким, що прийняв спадщину та вступив в володіння та управління майном. Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує належність нерухомого майна спадкодавцю, зареєстрованого належним чином, та пропуском ним строку на прийняття спадщини. З огляду на викладене позивач просив поновити строк для прийняття спадщини строком на три місяці, визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Комишанської селищної ради в судове засідання не з`явився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Треті особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання та подані ними заяви. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем [PERSON] права на спірне нерухоме майно. Так, матеріалами справи, у тому числі матеріалами дослідженої в ході судового розгляду інвентарної справи №1900(5377) селище Комишани, вул. Дзеркальна, 21 підтверджено, що рішенням народного суду Комсомольського району м. Херсона від 05 березня 1985року ухваленим у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, проведено поділ домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Судом виділено у власність [PERSON] в житловому будинку літ. «А» приміщення 1-5, 1-4, частину приміщення 1-3 із внутрішнім розміром 1,05м. х3,0м, 1-2 частину приміщення 1-1 з внутрішнім розміром 1,35м х2,5м., 1/2 частину сараю літ. «Б» загального користування споруди і огорожу, що складає 46/100 частини вартістю 3895,0 карбованців. Отже, в судовому засіданні встановлено належність спадкодавцеві [PERSON] 46/100 частини домоволодіння літ. «А» та частину господарських споруд і огорожу(а.с.13). Зважаючи на\~те,\~що за\~життя спадкодавець\~не оформив\~відповідно до\~діючого в\~Україні на\~той час\~ законодавства\~своє право\~власності на\~нерухоме майно,\~проте він\~не може\~бути позбавлений\~права на\~належне майно. Відповідно до ст.41 Конституції України \~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод \~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України\~власник майна\~може пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюються\~або не\~визнається іншою\~особою ,\~а також\~у разі\~втрати документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04.07.2011року складено актовий запис № 973(а.с.11). Відповідно до нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрильчуком М.М. 08.09.2008року заповіту, реєстровий номер 1552, [PERSON] [INFO] на випадок своєї смерті заповів належне йому на праві приватної власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] своєму синові [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] його батьком є: [PERSON] , матір`ю [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження 18.12.1976року проведений актовий запис №50, Олександрівською сільською радою Білозерського району Херсонської (свідоцтво серія [NUMBER] )(а.с.15) Згідно домової книги на домоволодіння [ADDRESS] , та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1995 року по теперішній час(а.с.18-22). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Н.М від 23.01.2020року за №32/01-16 заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємці до нотаріуса не подавали, спадкова справа не заводилася (а.с.24). Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і, ці обставини визнані судом поважними. Отже,\~ якщо\~спадкоємець пропустив\~шестимісячний строк\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~з поважних\~причин,\~закон гарантує\~йому право\~на звернення\~до суду\~з позовом\~про визначення\~додаткового строку\~на подання\~такої заяви. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, що вважає поважною причиною пропуску такого строку, та просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця тривалістю три місяці. Судом установлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, \~і про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого частиною ч.1 ст.1270 ЦК України \~ Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26.06.2019року у справі №565/1145/17 , який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена\~\~ на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій,\~\~також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно зі пунктами 2.1-2.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. при заведені спадкової справи. Нотаріус за даним Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи, що за встановленими судом обставинами справи [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася й відповідно не були здійсненні повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Надією Миколаївною 11.02.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке належало померлому [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадкового майна та відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Згідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права спадщину. Згідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008\~року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування спірного майна, оскільки приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 46/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належало [PERSON] . З урахування викладеного, ненадання нотаріусу позивачем правовстановлюючих документів на домоволодіння позбавляє можливості видати спадкоємцю [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне майно, проте не позбавляє позивача права на спадщину, оскільки сумнів відносно того, що лише 46/100 частини домоволодіння літ. «А» що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належали спадкодавцеві [PERSON] немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 41 Конституції України, ст. ст.\~392,\~1216-1218, 1220, 1223, 1269, 1272.\~1296 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial