Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 04 вересня 2012 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 300,00 грн., а відповідач [PERSON] взяла зобов'язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов'язання не виконала. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 19207,30 грн., з яких заборгованість по одержаному кредиту 171,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13944,83 грн., а також штрафні санкції: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3700,00 грн., штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 890,82 грн. (процентна складова) та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Судом встановлено, що 04 вересня 2012 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % річних. Позичальник зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Даний договір укладено шляхом звернення відповідача до банку з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04 вересня 2012 року (а.с.5). Як вбачається з даної заяви, ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, що укладений між [PERSON] та банком. Пунктом 1.1.5.20. Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, передбачено сплату штрафу за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобов'язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно пункту 1.1.5.25. Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором, Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов'язання перед відповідачем по кредитному договору виконано. В той же час, відповідачем взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконані, станом на 30 червня 2017 року заборгованість відповідача по одержаному кредиту становить 171,65 грн. Заборгованість по процентам за користування кредитом позивач обраховує у розмірі 13944,83 грн., що не відповідає умовам кредитного договору від 04 вересня 2012 року. Зокрема, при заборгованості за тілом кредиту в сумі 171,65 грн., за процентною ставкою 30,00% річних, з 01 вересня 2014 року - 34,80 % річних, а з 01 квітня 2015 року - 43,20% річних за період з 01 квітня по 31 серпня 2014 року позивач нарахував проценти за користування кредитом у розмірі 42,20 грн., з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року позивач нарахував проценти за користування кредитом у розмірі 236,72 грн. (278,92 грн. - 42,20 грн.), за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2017 року - 13665,91 грн. (13944,83 грн. - 278,92 грн.). Зазначене нарахування відсотків суперечить умовам договору від 04 вересня 2012 року, що укладений між сторонами, а тому не приймається до уваги судом. Розмір заборгованості за відсотками суд обраховує у розмірі 235,67 грн. за наступним розрахунком: до 01 квітня 2014 року заборгованість за відсотками відсутня, з 01 квітня 2014 року по 31 серпня 2014 року (153 дні), заборгованість за кредитом - 171,65 грн., відсоткова ставка - 30% річних, заборгованість за відсотками - 21,59 грн.: 171,65 грн. / 100 х 30 / 365 х 153; з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року (212 днів), заборгованість за кредитом - 171,65 грн., відсоткова ставка - 34,8% річних, заборгованість за відсотками - 34,69 грн.: 171,65 грн. / 100 х 34,8 / 365 х 212; з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2017 року (2 роки 153 дні), заборгованість за кредитом - 171,65 грн., відсоткова ставка - 43,20% річних, заборгованість за відсотками - 179,39 грн.: (171,65 грн. / 100 х 43,20 / 365 х 153) + (171,65 грн. / 100 х 43,20х2); загальна сума відсотків: 21,59 + 34,69 + 179,39 = 235,67 грн. Позивачем також нараховано відповідачу штрафні санкції: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3700,00 грн., штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 890,82 грн. (процентна складова). Враховуючи, що розмір відсотків судом обраховано у розмірі 235,67 грн., процентна складова штрафу становить 205,37 грн.: (171,65 + 235,67 + 3700)/100х 5. Заперечуючи проти позову, відповідач просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності позивачем. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Як вбачається з даних розрахунку заборгованості, останній платіж за кредитом відповідачем здійснено 13 березня 2014 року. Будь-які дані, що після 13 березня 2014 року [PERSON] вчиняла дії, які свідчать про визнання боргу, в матеріалах справи відсутні. Тому трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення боргу та відсотків сплинув 13 березня 2017 року, річний строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) сплинув 13 березня 2015 року. Позивач звернувся до суду з даним позовом у вересні 2017 року, тобто після закінчення строків позовної давності. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, відповідач звернулась до суду з заявою про застосування строку позовної давності, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed