Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 13.06.2012 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики грошей. За яким він позичив відповідачу кошти в сумі 2000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 60020,35 грн. Вказані кошти відповідач зобов'язувався повернути до 01.07.2012 р. 28.06.2012 р. між ним та відповідачем був укладений новий договір позики за яким він передав останньому 6000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 180061,05 грн. які відповідач зобов'язався повернути до 05.07.2012 р. Загальна сума боргу складає 240081,14 грн. На його неодноразові нагадування про повернення боргу, відповідач не реагує, борг не повертає. А тому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 240081,14 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 23230,88 грн. та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що його батько [PERSON] повністю повернув позивачу весь борг. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він [PERSON] повернув всі кошти за договорами позики, які отримав його син - відповідач [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 13.06.2012 р. та 28.06.2012 р. між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договори позики, відповідно за якими позивач надав кошти в розмірі 2000 доларів США, з терміном повернення до 01.07.2012 р. та 6000 доларів США, терміном повернення до 05.07.2012 р. (а.с.3,5). Обов'язок який передбачений розписками до сьогоднішнього часу не виконано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 530 ч. 1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Покази відповідача та свідка про повернення позивачу всіх коштів за договорами позики суд оцінює критично оскільки жодних письмових доказів цьому суду не надано. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договорами позики, але не в сумі 240081,14 грн., а в меншому розмірі. Згідно з курсом Національного Банку України станом на 29.09.2015р. 100 доларів США дорівнюють 2158,8351 грн. Відповідно 2000 доларів США за цим курсом дорівнюють 43176,70 грн., 6000 доларів США за цим курсом дорівнюють 129,530,11 грн., а всього 172706,81 грн., які мають бути стягнуті з відповідача. Згідно з ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому з відповідача на користь позивача дійсно необхідно стягнути три проценти річних від простроченої суми оскільки інший розмір процентів не був встановлений договором. Але ці три проценти річних від простроченої суми складають не 23230,88 грн, як це просить позивач, а згідно з його розрахунком, зазначеним в заяві про збільшення позовних вимог, складають станом на 24.09.2015р. 16711,54 грн. Отже з відповідача на користь позивач необхідно стягнути 172706,81 грн. заборгованості за договорами позики та три проценти річних в сумі 16711,54 грн., всього 189418,35 грн. Враховуючи розмір задоволеного позову з відповідача на користь позивача також має бути стягнуто суму повернення сплаченого ним судового збору в сумі 1894,18 грн., а всього 191312,53 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial