Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача основну суму заборгованості у розмірі 49 996,06 грн. за договором про фінансовий лізинг №00008784 від 04.11.2013 р., збитки у розмірі 132 965,66 грн., штраф у розмірі 462,55 грн., пені у розмірі 4 668,52 грн., 3% - річних у розмірі 1 400,55 грн., інфляційних витрат у розмірі 6 266,86 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 5 575,14 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 04.11.2013 р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] був укладений договір про фінансовий лізинг №00008784, за умовами якого позивач зобов`язався передати у розпорядження [PERSON] об`єкт лізингу - транспортний засіб VW Caddy GP Kombi 1.6 I Benzin, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], 2009 року виробництва, [PERSON] в свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 14 500,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 2 175,00 доларів США. 21.05.2014 р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору про фінансовий лізинг № 00008784 від 04.11.2013 р., відповідно до умов якої сторони погодили змінити термін дії договору до 84 місяців. Відповідач відповідно до загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що становлять невід'ємну частину договору, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування. У зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним договором утворилась заборгованість 49 996,06 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку разом із збитками, штрафом, пенею, 3%-річних, інфляційними витратами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином (а.с.182, 189), із заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Згідно до ч.1 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця відповідно довстановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізинговий платіж). За змістом ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 04 листопада 2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] був укладений договір про фінансовий лізинг №00008784, за умовами якого позивач зобов`язався передати [PERSON] об`єкт лізингу - транспортний засіб VW Caddy GP Kombi 1.6 I Benzin, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], 2009 року виробництва, а [PERSON] в свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 14 500,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 2 175,00 доларів США (а.с.14-26). 21 травня 2014 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про фінансовий лізинг №00008784 від 04.11.2013 р., відповідно до умов якої сторони погодили термін дії договору до 84 місяців та погодили новий графік здійснення лізингових платежів (а.с.31). Згідно акту прийому передачі від 04.11.2013 року за договором лізингу №00008784 від 04.11.2013 р. ТОВ «Порше лізинг Україна» поставив предмет лізингу автомобіль VW Caddy GP Kombi 1.6 I Benzin, шасі [NUMBER], 2009 року виробництва - [PERSON] (а.с.38). Додатком до договору про фінансовий лізинг №00008784 від 04.11.2013 року, який є невід'ємною частиною договору, передбачені загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу, а також графік покриття витрат та виплат лізингових платежів (а.с.15-30). Відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування) до договору про фінансовий лізинг №00008784 від 04.11.2013 року, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 04.11.2013 року, а останній - 15.10.2020 року. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування). У пункті 3 ч.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 року № 723/97-ВР визначено, що своєчасна сплата лізингових платежів віднесена до зобов'язань лізингоодержувача. Ці зобов'язання знайшли своє продовження в умовах ст.16 зазначеного Закону, якими передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: 1) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; 2) платіж, як винагороду лізингодавця за отримане у лізинг майно; 3) компенсацію відсотків; 4) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до п. 6.1 умов лізингу відповідач зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування. Згідно п. 6.5 умов щомісячний платіж перераховується на рахунок, зазначений позивачем у графіку покриття витрат та виплат лізингових платежів не пізніше дати, вказаної у плані відшкодування. Відповідно до п. 8.3.2. якщо відповідач повністю або частково не здійснить оплату одного лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш ніж 30 днів, позивач має право розірвати договір і витребувати об'єкт лізингу у відповідача, в тому числі у примусовому порядку з виконавчим написом нотаріуса. Відповідно до п. 12.9. умов лізингу у разі дострокового припинення договору з боку позивача, [PERSON] зобов'язувався повернути об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані за адресою місцезнаходження позивача, якщо інша адреса не вказана позивачем впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання відповідного запиту. В пункті 13.1 умов зазначається, що якщо відповідач відмовляється від повернення або затримує повернення об'єкту лізингу, позивач має право вилучити об'єкт лізингу без попередньої згоди відповідача. При цьому на підставі п. 13.5 умов лізингу відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу будь-які витрати, пов'язані із вилученням об'єкту лізингу. У випадку прострочення платежів за договором, згідно з п. 8.2. умов лізингу до відповідача застосовуються санкції, а саме: - пеня у розмірі 10 % річних від вчасно не сплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу; - штрафні санкції за вимоги щодо сплати надіслані Позивачем: еквівалент 15 дол. США за першу вимогу, еквівалент 20 дол. США за другу вимогу, еквівалент 25 дол. США за третю вимогу; - компенсація будь-яких витрат понесених позивачем та/або винагороди, включаючи окрім іншого, гонорар юристам, судові позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених відповідачем відповідно до договору. У відповідності до п.1, ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. З січня 2015 [PERSON] почав порушувати свої зобов'язання за Договором, порушуючи терміни сплати лізингових платежів, та станом на момент подання позовної заяви [PERSON] частково не сплатив лізинговий платіж за січень 2015 року, а з лютого по вересень 2015 року взагалі припинив виконувати свої зобовязання за договором. Таким чином, загальна сума невиконаних грошових зобов`язань останнього за несплаченими лізинговими платежами становить 49 996,06 грн. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А ст.611 ЦК України зазначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається, що позивач, починаючи з січня 2015 року, надсилав відповідачу рахунки-фактури про сплату щомісячних лізингових платежів, належних до сплати відповідно до плану відшкодування (а.с.39-51), проте за якими відповідач не провів своєчасних оплат. Відповідно до п. 12.6.1. умов лізингу, позивач має право в односторонньому порядку припинити договір у разі, якщо [PERSON] не сплатив наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 днів. Відповідно до п. 8.3. та 8.3.1 умов лізингу, якщо відповідач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш ніж 10 робочих днів, позивач має право надіслати відповідачу першу платіжну вимогу щодо сплати у письмовій формі . Якщо відповідач не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту першої вимоги, позивач надсилає в такій же спосіб другу платіжну вимогу, яка продовжує строк здійснення оплати ще на 8 днів із зазначенням нагадування, що після завершення строку здійснення оплати, за умови не здійснення оплати, Договір підлягає розірванню відповідно до п. 12.6.1. Сторони домовились, що невиконання зобов'язань після надіслання другої платіжної вимоги означає, що відповідач не маж наміру в подальшому виконувати свої зобов'язання за цим договором. Відповідно до п. 8.3.2. умов якщо відповідач повністю або частково не здійснить оплату одного лізингового платежу, при цьому якщо прострочення Лізингового платежу триває більш ніж 30 днів, позивач має право розірвати Договір і витребувати об'єкт лізингу у відповідача, в тому числі у примусовому порядку з виконавчим написом нотаріуса. У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань відповідачем 03.04.2015 року [PERSON] було направлено перше нагадування про несплату заборгованості, пені 10 % та штраф за вимоги щодо оплати, в якому запропоновано сплатити зазначену суму заборгованості протягом семи днів (а.с. 49). Також на адресу відповідача 16.09.2015 р. було направлено вимогу від 08.09.2015 р. про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу з повідомленням про відмову від договору згідно якої відповідачу було запропоновано погасити заборгованість за договором (а.с.52). Згідно п. 12.7 загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, у випадку неотримання Лізингоодержувачем повідомлення/вимоги з будь-яких причин, Лізингоодержувач вважається належним чином повідомленим на 10 календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою ДП «Укрпошта» про прийняття повідомлення для відправки. Оскільки вимога направлена на адресу відповідача 16.09.2015 р. вважається отриманою 25.09.2015 р. Згідно п. 12.13 умов лізингу сторони погодили, що договір вважається розірваним на 10 робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу відповідача. Таким чином, оскільки вимога відповідачу була надіслана 16.09.2015 року, тому датою припинення договору про фінансовий лізинг №00008784 слід вважати 30.09.2015 року. Відповідно до п. 12.9. умов лізингу у разі дострокового припинення Договору з боку позивача, відповідач зобов'язувався повернути об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані за адресою місцезнаходження позивача, якщо інша адреса не вказана позивачем впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання відповідного запиту. Зважаючи на те, що вимога вважається отриманою 25.09.2015 р., останнім днем погашення заборгованості має бути 28.09.2015 р., а поверненням об'єкта лізингу - 08.10.2015 р. Відповідно до п. 6.18 умов лізингу сторони погоджуються, що у випадку розірвання договору/відмови від договору за ініціативою позивача відповідно до п. 12, лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об'єктом лізингу. Оскільки, відповідач мав повернути об'єкт лізингу до головного офісу впродовж 10 робочих днів з дати одержання вимоги, а саме до 08.10.2015 р., однак не здійснив цього у встановлений строк, тому він має компенсувати позивачу плату за фактичний час користування об'єктом лізингу, а саме, у вигляді щомісячного лізингового платежу за жовтень 2015 року на суму 5 575,14 грн., належного до сплати відповідно до плану відшкодування не пізніше 15.10.2015 р. А тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 5 575,14 грн. за фактичний час користування об'єктом лізингу. Пунктом 12.10 умов лізингу передбачено, що у будь-якому випадку дострокового припинення дії договору, позивач прямо зберігає право вимагати додаткових компенсацій, особливо щодо таких фактичних витрат, як страхові франшизи, витрати на збут, штрафи, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення становить більше 30 днів. Згідно п. 13.6. умов лізингу якщо позивач не зможе здійснити своє право на вилучення (повернення), як передбачено у пункті 13, він матиме право на вилучення об'єкту лізингу у відповідача в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса. В зв'язку з цим, 12.10.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. було вчинено виконавчий напис нотаріуса №939 про зобов'язання повернути об'єкт лізингу (а.с.54), який позивачем було пред'явлено до виконання до Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. 26 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового повернення об'єкта лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса № 939 від 12.10.2015 р. Постановою від 03 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Дарницького районного управління юстиції у м. Києві транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY 2009 р.в. д.н.з. [NUMBER], № кузова [NUMBER] оголошено в розшук (а.с.59). Відповідно до акту державного виконавця від 04.11.2015 р. транспортний засіб повернуто позивачу, виконавчий напис № 939 від 12.10.2015 р. виконано повному обсязі (а.с.60). Відповідно до постанови державного виконавця від 10.11.2015 р. виконавче провадження закінчено, з тих підстав, що згідно акту державного виконавця від 04.11.2015 р. виконавчий напис № 939 від 12.10.2015 р. виконано у повному обсязі, транспортний засіб повернуто позивачу (а.с. 61-62). Відповідно до п. 13.6 умов лізингу відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу будь-які витрати, пов'язані з вилученням об'єкту лізингу, у тому числі витрати, пов'язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги пов'язані із вилученням об'єкта лізинг. Відповідно до п. 8.6 умов лізингу встановлено, що будь-які збитки заподіяні невиконанням або неналежним виконанням стороною свої зобов'язань за контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі понад передбачені контрактом штрафні санкції. Пунктом 1 ч.2 ст.22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У зв'язку з тим, що відповідач своїх зобов'язань за договором по сплаті заборгованості та повернення об'єкта лізингу добровільно не виконав, позивач був змушений звернутись до приватного нотаріуса КМНО Маринець О.С. за вчиненням виконавчого напису та поніс витрати, що підтверджується рахунком №53 від 12.10.2015 р. за вчинення нотаріальних дій (вчинення виконавчих написів) на суму 3 250,00 грн. та платіжним дорученням № 50025172 від 15.10.2015 р. за оплату послуги згідно рахунку (а.с. 55-56). Окрім того, позивач з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором звернувся до спеціалізованих організацій ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», ТОВ «Автомир», ТОВ «Юридична фірма Вернер». Вартість послуг ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», які пов'язані з поверненням/вилученням об'єкту лізингу становить 32 564,00 грн., з урахуванням податку на додану вартість, так як ТОВ «Порше Лізинг Україна» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України, що підтверджується договором про надання послуг з повернення майна від 03.02.2011 р. (а.с.63-67), додатковою угодою №1 від 23.05.2011р. до договору про надання послуг з повернення майна від 03.02.2011 р. (а.с.68), рахунком на оплату №29 від 29.01.2016 р. (а.с.69), платіжним дорученням №50027917 від 05.02.2016 р. за оплату послуги згідно рахунку на оплату №29 від 29.01.2016 р.(а.с.70). Вартість послуг ТОВ «Автомир», які пов'язані зі зберіганням вилученого об'єкта лізингу становить 5 039,14 грн. з урахуванням податку на додану вартість, так як ТОВ «Порше Лізинг Україна» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України, що підтверджується заказ-нарядом №000007344 від 08.12.2015 р. (а.с.73), платіжним дорученням №50026629 від 14.12.2015 р. (а.с. 74), рахунком-фактурою №В000009280 від 11.01.2016 р., (а.с.75), платіжним дорученням №50027662 від 01.02.2016 р. (а.с.77), рахунком-фактурою №В000009778 від 12.02.2016 р. (а.с. 78), заказ-нарядом № N000008693 від 12.02.2016 р., платіжним дорученням №50028162 від 18.02.2016 р. (а.с.80), рахунком від 11.02.2016 р. (а.с. 81), заказ-нарядом № N000008481 від 09.02.2016 р. (а.с.82), платіжним дорученням №50027989 від 11.02.2016 р. (а.с. 84). Вартість послуг ТОВ «Юридична фірма Вернер» які пов'язані з підготовкою позовної заяви про стягнення заборгованості та збитків, а також представництва інтересів позивача в суді становить 6 000,00 грн., що підтверджується договором що підтверджується договором про на надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року (а.с.85-90), додатковою угодою №47 від 15.01.2013 року до Договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року (а.с.91-94), додатковою угодою №206 від 10.08.2015 року до Договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року (а.с.95-99), заявкою на надання юридичних послуг №330 від 22.04.2016 р. (а.с.100), рахунком-фактурою № 559 від 26.04.2016 р., платіжним дорученням №50030383 від 17.05.2016 р. Таким чином, через порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивачу мають бути компенсовані збитки з урахуванням податку на додану вартість у розмірі 48 703,14 грн. (3 900,00 грн. + 32 564,00 грн. + 400,00 грн. + 400,00 грн. + 400,00 грн. + 5 039,14 грн. + 6 000 грн.), з урахуванням податку на додану вартість, оскільки ТОВ «Порше Лізинг Україна» є платником податку на додану вартість до вимог діючого законодавства України. Відповідно до п. 12.9 умов лізингу передбачено, що у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до п. 12, відповідач зобов'язаний оплатити будь-яку різницю між вартістю об'єкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано позивачем в результаті продажу об'єкта лізингу або, якщо об'єкт лізингу залишився у власності позивача, ринковою вартістю об'єкта лізингу) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) а також іншими Платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою та має бути відшкодована лізингодавцю лізингоодержувачу відповідно до умов контракту та чинного законодавства. Зобов'язання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання лізингоодержувачем, тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контракту. 14 березня 2016 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Автомир» було укладено договір купівлі-продажу/поставки автомобіля VW Caddy GP Kombi 1.6 Benzin, шасі [NUMBER], згідно якого позивач зобов'язався поставити ТОВ «Автомир» в строк та на умовах договору, а ТОВ «Автомир» зобов'язалося оплатити та прийняти у власність вищезазначений автомобіль. Відповідно до п. 3.1 договору, визначена ціна автомобіля на дату укладання цього договору та складає 161 838,60 без ПДВ. Таким чином, різниця між вартістю об'єкта лізингу та сумою лізингових платежів на момент повернення об'єкта лізингу становить 84 262,52 грн., відповідно до рахунку-фактури №00323606 від 29.03.2016 р. згідно до п.п. 8,13 умов лізингу (а.с.72), а тому вимога про стягнення збитків як упущеної вигоди позивача підлягає задоволенню. Згідно із п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст.549 ЦК України. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Договором передбачені штрафні санкції у вигляді фіксованих штрафів у випадку несплати виставлених рахунків у встановлений строк відповідно до п. 8.2.2., а також пеня у розмірі 10 % річних за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Пунктом 8.2.2. договору у випадку прострочення сплати платежу до відповідача застосовуються наступні штрафні санкції за вимоги щодо сплати надіслані позивачем: за першу вимогу еквівалент 15 доларів США, за другу вимогу -20 доларів США, за третю вимогу - еквівалент 25 доларів США. Таким чином, відповідно до наданих позивачем розрахунків та перевірених судом, сума штрафних санкцій становить 462,55 грн., а сума пені - 4 668,52 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Виходячи із вказаної норми, враховуючи кількість прострочених днів по виплаті лізингових платежів та суму заборгованості, загальна сума 3% річних становить 1 400,55 грн., а інфляційних втрат - 6 266,86 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Оскільки відповідач [PERSON] отримав від позивача об`єкт лізингу, тобто позивач з свого боку виконав умови договору, а [PERSON] у свою чергу не сплачував позивачу лізингових платежів, згідно встановленого графіку, як то передбачає укладений договір, тобто він неналежним чином виконував свої зобов'язання по вказаному договору, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним договором, а також збитки, штраф, пеня, 3% річних, інфляційні втрати в загальній сумі 201 335, 34 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг України» суму судового збору у розмірі 3 020,04 грн. сплачений при подачі позову згідно платіжного доручення №50029957 від 29.04.2016 р. За приписами ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки позивачем чи його представником не надано розрахунку витрат на правову допомогу, тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн. витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Outcome: partial