Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, уточненим в ході розгляду справи, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власником якої є позивач на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1997, зареєстрована донька позивача - відповідач по справі. Проте, як зазначає позивач, відповідач у 2013 році разом з матір`ю, колишньою дружиною позивача, виїхала зі спірної квартири, у вказаній квартирі не проживає та її речі там відсутні, житлово-комунальні послуги не сплачує, витрати з утримання квартири несе позивач одноособово. Крім того, позивач вказує, що вдруге одружився та створив нову сім`ю. У добровільному порядку відповідач знятися з реєстраційного обліку не бажає, чим створює позивачу перешкоди у користуванні його власністю. На підставі викладеного, посилаючись на те, що наявність зареєстрованих в квартирі осіб перешкоджає йому належним чином реалізувати своє право власності на квартиру, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що зацікавлений у користуванні квартирою, оскільки не має іншого житла, проте у зв`язку з тим, що квартира є однокімнатною та в ній проживає батько зі своєю новою сім`єю, то відповідач позбавлений можливості користуватися нею. Крім того, вказав, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1997, зареєстрованого на Київській універсальній біржі, реєстровий №С8211/5245, що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5,6). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.09.2016 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалюючи рішення, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 09.01.2002, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді Оболонської РДА в м. Києві №104-8107 від 03.09.2020, отриманої на запит адвоката позивача, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (позивач у справі), [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON] (дружина позивача). З відповіді Оболонського УП ГУНП в м. Києві №6044/125/51/-2020 від 01.09.2020 убачається, що звернень від [PERSON] щодо чинення їй перешкод у проживанні в спірній квартирі не зареєстровано. Крім того, в матеріалах справи містяться акти від 01.06.2020, від 30.07.2020 та від 17.09.2020 про не проживання відповідача у квартирі позивача з 2013 року. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню. Посилання відповідача на те, що він звертався до відповідних органів зі скаргами щодо чинення йому перешкод у користуванні спірною квартирою, не підтверджені належними доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення вказаних скарг зазначеним у них адресатам, відміток про їх отримання скарги також не містять. Крім того, суд зауважує, що подані скарги датовані 09.12.2020, тобто після відкриття провадження у справі та отримання відповідачем матеріалів позовної заяви. Будь-яких доказів того, що відповідачем до моменту звернення позивача до суду з цим позовом вживалися заходи щодо вселення або усунення перешкод у користуванні спірною квартирою, а також доказів утримання спірної квартири, участі в оплаті комунальних платежів, ремонтах тощо відповідачем не надано. За таких обставин суд приходить до висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved