Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09 грудня 2013 року головний державний виконавець ВДВС Синельниківського МРУЮ Натха Б.М. виніс оскаржувану постанову щодо передачі нерухомого майна [PERSON] на користь стягувача [PERSON]. Було постановлено передати на користь [PERSON] в рахунок погашення суми боргу нереалізоване нерухоме майно, а саме жилий будинок та земельну ділянку, що знаходиться адресою: [ADDRESS], що є приватною власністю позивача - [PERSON]. Загальна вартість цього нерухомого майна становить 93600 грн. Оскаржувана постанова є незаконною з двох причин (як відповідних юридичних підстав). Слід зауважити, що перша причина існувала вже на час винесення постанови (державний виконавець Натха Б.М. умисно порушив законодавство), а друга причина з'явилася уже після її винесення. Але у будь-якому випадку кожна з причин є окремою підставою для скасування оскаржуваної постанови. Суть цих двох причин вбачається у наступних ситуаціях. Нерухоме майно, про яке йде мова, недопустимо було передавати будь-якій особі з тієї причини, що відповідачу-1 потрібно було відповідно до законодавства уже після другихторгів, які не відбулися, здійснити у встановленому порядку всі ті дії, на які державнийвиконавець посилається як на підставу оскаржуваної постанови, а не проводити треті, вже незаконні торги з реалізації житлового будинку та земельної ділянки [PERSON] Відповідно до пункту 7.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - «7.3. Якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про це спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця». 2. У червні 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким встановлено заборону щодо звернення стягнення на житлові будинки. Зважаючи на вимоги цього закону, для того, щоб оскаржувана постанова лишалася чинною потрібно, щоб саме відповідачі доказали, що - у позивача [PERSON] є інше житло, крім того, яке було передано [PERSON] державним виконавцем Натха Б. М. Але доказати це взагалі неможливо, так як у позивача [PERSON] немає іншого житла Звертає увагу суду на те, що чинним законодавством передбачена можливість скасування оскаржуваної постанови саме в порядку позовного провадження. Тому, строк позовної давності (три роки) [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом його не пропустив і не міг пропустити. Отже, роз'яснення державного виконавця є правильним лише стосовно права звернення до суду, але помилковою є його вказівка на 10-денний строк. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд має право зробити це у вигляді скасування оскаржуваної постанови державного виконавця Натха Б. М. Просить суд відновити становище, яке існувало до порушення законодавства, а саме: - скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Натха Богдана Миколайовича від 09 грудня 2013 року, якою передано на користь [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та є приватною власністю [PERSON]. Відповідачем [PERSON] надано суду заперечення на позов в якому, він заперечував проти задоволення позову з наступних підстав, 07.12.2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено рішення у справі № 437/5419/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким задоволено вимоги позивача та стягнуто з боржника [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 70700,00 грн. На виконанні державного виконавця відділу ДВС СМРУЮ знаходяться виконавчі листи про стягнення заборгованості з боржника [PERSON], серед яких є виконавчий лист № 437/5419/12 від 21.12.12 р. в розмірі 70700,00 грн. на користь [PERSON] На підставі укладеного договору № 0413194 від 17.06.2013 року з торгівельною організацією ПП «Нива В.Ш.» - 11.07.2013 р., 07.08.2013 р. 30.08.2013 р. було проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна жилого будинку площею 62,4 кв.м. з господарськими спорудами: Б-1-гараж цегляний загальною площею 28,5 кв.м., Г-1-сарай (цегляний) загальною площею 12,0 кв.м., П-1-погріб (цегляний) загальною площею 10,5 кв.м., К-1- вбиральня (дерев'яна), 1-2-3 огорожа (штахет), 4-водоколонка (металева), що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 0,2100 га кв.м., та розташоване за адресою [ADDRESS], які не відбулися у зв'язку із відсутністю реєстрації заявок покупців. Внаслідок того, що торги не відбулися 30.08.2013 року відповідно до ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем сторонами виконавчого провадження направлено повідомлення про неможливість реалізації арештованого майна боржника та запропоновано стягувачам вирішити питання щодо залишення за собою непроданого нерухомого майна за ціною переданою на реалізацію 93600,00 грн. без ПДВ. 13.09.2013 року до ВДВС СМРУЮ надійшла заява стягувача [PERSON] про бажання залишити за собою непродане нерухоме майно. 01.10.2013 року до ВДВС СМРУЮ надійшла заява від стягувача ПАТ «ПроКредит Банк», якою повідомлено, що 30.09.2013 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги. Відповідно до цього договору банк відступив, а [PERSON] прийняв дійсні права первісного кредитора вимагати від [PERSON] належного виконання зобов'язань по сплаті грошових коштів на підставі кредитного договору від 23.05.2007 року № 12.12543. 08.10.13 р. відповідно до ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 378 ЦПК України державним виконавцем ВДВС СМРУЮ на адресу Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області направлено заяву про заміну сторони-стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання документа № 2-3266/11 від 12.11.12 р. про стягнення з [PERSON] заборгованості 29702,19 грн. на користь ПАТ «ПроКредит Банк» на стягувача [PERSON], про що отримано 27.11.13 р. ухвала по справі № 199/11196/13- ц від 13.11.13 р. про заміну у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого документа № -2-3266/11 від 12.11.12 р. за загальною заборгованістю 95521,89 грн. Посилання представника третьої особи [PERSON] на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, є не доречними та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не заявлявся. З положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не вбачається, що його дія (мораторій) поширюється на правовідносини, що виникли до вступу в дію цього закону, а тому застосування його в цьому випадку неможливе. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не скасовує і не пом'якшує цивільної відповідальності особи, а отже, не має зворотної дії в часі тому не може бути застосований в цьому питанні. Звертає увагу, що Постанова державного виконавця якою передано нерухоме майно від 19.12.2013 року позивачем в передбачений 10-ти денний термін не оскаржувалася. В даному випадку предметом розгляду справи є нерухоме майно, що передано державним виконавцем на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та для оскарження цієї юридичної дії необхідно мати підтверджуюче рішення щодо визнання правочину недійсним. Представник позивача [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також доповнення до позову на а.с.140, просить суд їх задовольнити. Зазначив, що між банком «Укрсоцбанк» і [PERSON] 26.02.2008 року був укладений договір іпотеки на спірні житловий будинок та земельну ділянку, вважає що постанова державного виконавця Натха Б.М. від 09.12.2013 року порушила права банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, підтримав заперечення на позовну заяву, зазначив, що кошти за договорами позики [PERSON] було отримано в гривнях. Представник ВДВС Синельниківського МРУЮ в судове засідання не з»явилася, але до його початку надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з»явилися з невідомої суду причини. Таким чином, суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. В матеріалах справи є постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби СМРУЮ Натхи Б.М. від 09.12.2013 року, якою при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №35094008 від 07.11.2012 року про стягнення коштів з [PERSON] [INFO] на користь фізичних та юридичних осіб та на користь держави, серед яких: виконавчий лист №437/5419/12 від 21.12.2012 року виданого Синельниківським міськрайонним судом про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 70700,00 грн. на користь [PERSON] та виконавчого листа №2-3266/11 від 12.11.2012 року виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 29702,19 грн. на користь ПАТ «ПроКредитБанк», після не продажу на прилюдних торгах по реалізації арештованого нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,2100 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, за загальною власністю 93600,00 грн., що є власністю [PERSON], 11.07.2013 року, 07.08.2013 року, 30.08.2013 року, передано на користь [PERSON] в рахунок погашення суми боргу нереалізоване нерухоме майно, а саме вищевказані житловий будинок та земельну ділянку. (а.с.5-6). В матеріалах справи є рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2012 року, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено заборгованість у розмірі 70700,00 грн. (а.с.32-35). В матеріалах справи є повідомлення від 30.08.2013 року ВДВС Синельниківського МРУЮ в тому числі до [PERSON], яким на підставі ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» йому запропоновано залишити за собою в рахунок погашення боргу непродане на прилюдних торгах нерухоме майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 62,4 кв.м, з господарськими спорудами розташоване на земельній ділянці площею 0,2100 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за ціною 93600,00 грн. (а.с. 52). А також є відповідна заява [PERSON] про передачу йому вищевказаного майна в рахунок погашення боргу [PERSON]. (а.с.112). В матеріалах справи є Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 09.12.2013 року складений державним виконавцем ВДВС Синельниківського МРУЮ, згідно якого після прилюдних торгів 11.07.2013 року, 07.08.2013 року, 30.08.2013 року, які не відбулися у зв»язку з відсутністю зареєстрованих заявок покупців для участі у торгах, [PERSON] передано наступне майно: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2100 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, за загальною власністю 93600,00 грн. (а.с.38-42). В матеріалах справи є договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 30.09.2013 року укладений між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON], згідно якого первісний кредитор ПАТ «Про Кредит Банк» передає право вимоги [PERSON] за зобов»язаннями по кредитному договору від 23.05.2007 року №12.12543 (а.с.117-118) укладеному з [PERSON]. (а.с. 47). Згідно Акту опису арешту майна від 16.01.2013 року описано та накладено арешт на майно: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2100 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що належить [PERSON]. (а.с.89-91). В матеріалах справи є договір №0413194 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 17 червня 2013 року укладеного між ВДВС Синельниківського МРУЮ та Філією 04 Приватним підприємством «Нива-В.Ш.» відділ передав спеціалізованій організації нерухоме майно арештоване державним виконавцем, а спеціалізована організація надає послуги з організації проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а саме: домоволодіння, загальною площею 62,4 кв.м., з господарськими спорудами, вартістю 60340,00 грн. та земельну ділянку загальною площею 0,2100 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд вартістю 33260,00 грн., яке є власністю боржника [PERSON], загальна вартість майна 93600,00 грн. (а.с. 96-98). Отже, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, набув чинності в 2014 році тому застосовуватися до даних правовідносин не може так як вони виникли і процедура реалізації майна закінчилася до вступу в дію цього закону. Крім того, хоча представник позивача [PERSON] і посилається на те, що був договір іпотеки (а.с.60) і порушені в даному випадку права банку (Укрсоцбанк), так як реалізоване майно знаходилося в іпотеці, однак у суду відсутні відомості про заявлення цим банком своїх окремих вимог на захист своїх прав, з окремим позовом банк не звертався, хоча судом і був залучений в якості 3-ї особи. А представник позивача не може представляти інтереси банку. А також, в матеріалах зведеного провадження рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки не було, були лише рішення про стягнення заборгованості, отже до даних правовідносин не може бути застосовано ЗУ «Про іпотеку», а застосовуються загальні норми, які регулюють правовідносини стосовно реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, норми ЗУ «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення. Згідно ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Згідно п. 1.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5 і зареєстрованим в Мін?юсті України 02.11.1999 р. за №745/4038, прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. Згідно п.7.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5 і зареєстрованим в Мін?юсті України 02.11.1999 р. за №745/4038 якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця. Хоча п.7.3 Положення і передбачено, що у разі якщо проведені двічі торги не відбулися майно знімається з розгляду, то хоча торги відносно спірного майна і відбулися тричі, однак це ніяк не могло вплинути і не вплинуло на права боржника. Крім того, постанова державного виконавця якою передано нерухоме майно від 19.12.2013 року позивачем в передбачений десятиденний термін не оскаржувалася, що не заперечувалося представником позивача. Згідно ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Таким чином, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed