Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12.07.1990 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Шлюб розірваний рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2014 року. За період шлюбу ними придбано майно, а саме: трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 91,0 кв.м., житловою площею 47,0 кв.м., право власності на яку зареєстровано на його ім'я, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 06.04.2001 року, три автомобілі, зареєстровані на його ім'я: HONDA AKORD 2.4 2354 (2005), придбаний 28.12.2005 року, синього кольору, д.н.з. [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], оціночною вартістю 20 000 дол. США; NISSAN JUKE 1618 (2011) придбаний 20.02.2012 року, червоного кольору, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], оціночною вартістю 25 000 дол. США; NISSAN MIKRA 1.2 1235 (2003) придбаний 31.10.2003 року, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], колір бежевий, д.н.з. [NUMBER], оціночною вартістю 6 000 дол. США та інше майно, всього на загальну суму 160 500 дол. США, що по курсу НБУ на день складання позовної заяви 16, 1578 грн. за 1 дол. США і відповідно загальна сума вартості спільного майна складає 2 593 326 гривень. Зазначає, що враховуючи вищевикладене, норми статей 68, 69, 70, 71 СК України, він претендує та просить залишити йому у власність 3 автомобілі на загальну суму 51 000 дол. США, решту майна бажає залишити у власності відповідачки та стягнути з неї на його користь різницю вартості 1/2 частини спільного майна у розмірі 29 250 дол. США. І у зв'язку з тим, що відповідачка не бажає розділити майно в добровільному порядку вимушений звертатись до суду за захистом порушеного права. В послідуючому позивачем уточнювались позовні вимоги і відповідно до позовної заяви від 30.10.2015 року останній просив суд ухвалити рішення яким поділити спільне майно подружжя, визнавши за ним право власності на автомобіль HONDA AKORD 2.4 2354(2005), придбаний 28.12.2005 року, синього кольору, д.н.з. [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], оціночною вартістю 20 000 дол. США та автомобіль NISSAN MIKRA 1.2 1235 (2003) придбаний 31.10.2003 року, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], колір бежевий, д.н.з. [NUMBER], оціночною вартістю у 6 000 дол. США та право власності на 1/2 частини трикімнатної квартири [ADDRESS], визнати за відповідачкою право власності на 1/2 частини трикімнатної квартири [ADDRESS] та автомобіль NISSAN JUKE 1618 (2011) придбаний 20.02.2012 року, червоного кольору, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], д.н.з.[NUMBER], оціночною вартістю 25 000 дол. США та стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 1/2 частини від сплаченої суми судового збору в розмірі 1827 гривень. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить позов задовольнити з врахуванням уточненої позовної заяви. Представником відповідачки в судовому засіданні зроблено усну заяву про визнання позову позивача в повному обсязі, відповідно до уточненої позовної заяви. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так стаття 31 ЦПК України, визначає, що сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Крім того, зі змісту ст. 174 ЦПК України вбачається, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вже зазначалося вище, представником відповідачки в судовому засіданні зроблено усну заяву про визнання позову позивача в повному обсязі, яка занесена до журналу судового засідання. Судом встановлено, що зазначена заява представника відповідачки не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність прийняття вказаної заяви про визнання позову позивача та задоволення його в повному обсязі. Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову позивача, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України на користь останнього з відповідачки також підлягає стягненню 1/2 частина сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1 827 гривень. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 61, 68-71, 87 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.11.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved