Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Чулаківської сільської ради Голопристанського району про визнання права власності на майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30.01.2017 помер його дід [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина на земельні ділянки, що розташовані на землях Чулаківської сільської ради. Позивач є спадкоємцем за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори за оформленням спадщини виявилось, що наявні розбіжності в правовстановлюючих документах на земельну ділянку, так як в заповіті зазначені відомості станом на 2000 рік, а нам момент смерті за померлим право приватної власності було зареєстроване на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, датовані 2003 р., у звязку з чим, нотаріус не може видати свідоцтво про право власності в порядку спадкування, тому позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельні ділянкі. В судове засідання позивач не зявився, від представника позивача по довіреності [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій представник просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Чулаківської сільської ради в судове засідання не зявився, від представника сільського голови [PERSON] надійшло письмове клопотання, в якому просить розглядати справу за відсутності представника сільської ради, проти прийняття рішення не заперечують. Вивчивши матеріали справи, встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 29 січня 2017 року помер спадкодавець [PERSON], факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КГ №232396. Після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки: площею 1,14 га, що розташована на території Чулаківської сільської ради Голопристанського р-ну Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №011598; площею 0,52 га, що розташована на території Чулаківської сільської ради Голопристанського р-ну Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №029729; площею 2,82 га, що розташована на території Чулаківської сільської ради Голопристанського р-ну Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №012981. Відповідно до заповіту, складеного 13 квітня 2000 року та посвідченого секретарем виконкому Чулаківської сільської ради, [PERSON], належні йому права відповідно до Сертифікату ХС №0147727 на земельну частку /пай/, отриманий на підставі рішення Голопристанської районної державної адміністрації від 02.06.1997, заповідав [PERSON]. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46640977 від 03.02.2017, зареєстровано спадкову справу №60192216 (номер у нотаріуса 32/2017) та до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис. Судом було встановлено, що підставою звернення позивача до суду стало наявність перешкод в оформлені спадщини в нотаріальній конторі саме: в заповіті було зазначено спадкове майно, права на яке підтверджувалося Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС №014727 від 02 червня 1997 року. Відомостей про зміну чи доповнення зазначеного заповіту в суду немає. В 2003 році, згідно Розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 02.04.2003 №174, [PERSON] вказану земельну ділянку було приватизовано, на підставі чого спадкодавцем було отримано державні акти на право власності на земельні ділянки: площею 1,14 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №011598; площею 0,52 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №029729; площею 2,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №012981, що розташовані на території Чулаківської сільської ради Голопристанського р-ну Херсонської області, що також підтверджується Архівним Витягом від 03.11.2017 №01-63/Б-183 (Списку громадян, яким передаються у власність земельні частки (паї) на території Чулаківської сільської ради Додаток до розпорядження голови районної державної адміністрації від 02.04.2003 №174). Позивач, як спадкоємець за заповітом, в даному випадку не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі через розбіжності між правовстановлюючими документами на земельну ділянку, зазначені в заповіті, який складався у 2000 році та фактично наявними правовстановлюючими документами на зазначену землю на момент смерті спадкодавця у 2017 році, а також позбавлений можливості встановити факт належності майна померлому в окремому провадженні, оскільки це свідчить про існування спору про право. Отже, своє право на вказане майно позивач може поновити (захистити), лише предявивши позов до суду про визнання права власності на спадщину, чим він і скористався. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що позивач набув права на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], а саме: на земельні ділянки згідно державних актів на право власності на земельні ділянки: ХС №011598, ХС №029729 та ХС №012981, то він відповідно набув права власності на зазначене майно. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом і у встановлений законом строк прийняв спадщину, факт належності майна померлому судом встановлено. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття. Тобто, право власності позивачем набуте правомірно на підставах, що встановлені законом. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства, розташовані на землях Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Крім того, задоволення позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved