Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив стягнути з [PERSON] на його користь 8279,26 грн., а з [PERSON] - 7971,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.12.2010 року по вул. Немирівське шосе в м. Вінниці з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], власником якого є відповідач [PERSON] Згідно висновку ПП ЕНДЦ «Експертиза» від 16.07.2011 року розмір завданих [PERSON] збитків становить 19 501,15 грн. 17.08.2011 року [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. 12.10.2011 року МТСБУ направило листа [PERSON] з пропозицією самостійно врегулювати спір з [PERSON], який він залишив без відповіді. 21.12.2011 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 16250,96 грн., що обчислена без урахування 20 % податку на додану вартість. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Після подачі позову до суду відповідачем [PERSON] було надано розписку від [PERSON] про те, що ним від [PERSON] в якості відшкодування на ремонт автомобіля [NUMBER], від 12.05.2011 року було отримано 1000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 12.05.2011 року становило 7 971,70 грн. (сума безпідставно набутих коштів від МТСБУ). На момент звернення [PERSON] за страховим відшкодуванням та безпосередньо при виплаті нарахованого відшкодування МТСБУ не було повідомлене про здійснення взаєморозрахунків між потерпілим та винною особою за заподіяння шкоди, таким чином [PERSON] отримав подвійне відшкодування збитків у розмірі 7 971,70 грн., що в розумінні ст. 1212 ЦК України є безпідставно набутими грошовими коштами, а тому зобов'язаний повернути їх позивачеві. Відповідно [PERSON] зобов'язаний повернути до МТСБУ 8279,26 грн., що становить різницю від розміру матеріального збитку, заподіяного [PERSON] (16 250,96 грн.) та суми, компенсованої ним в добровільному порядку (7971,70 грн.). В судовому засіданні представник позивача вимоги уточненого позову підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2010 року по Немирівському шосе в м. Вінниці [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив виїзд на бік дороги, призначеної для руху у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21112», д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.01.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с. 9). Згідно з висновком ПП ЕНДЦ «Експертиза» від 16.07.2011 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля «ВАЗ-21112» складає 19501,15 грн., в тому числі ПДВ (а.с. 11, 13). З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2011 року відповідач [PERSON] звертався до позивача із заявою про відшкодування завданої йому шкоди в розмірі 19501,15 грн., заподіяної з вини [PERSON], оскільки останнім цивільно-правова відповідальність не застрахована (а.с. 5). При цьому, у вказаній заяві зазначено, що взаєморозрахунків між винним і потерпілим у вищевказаному ДТП не проводились. Відповідно до наказу МТСБУ від 05.12.2011 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON].» останньому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16250,96 грн., що обчислено без урахування 20 % ПДВ (а.с. 26, 27). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні розписки [PERSON] від 12.05.2011 року, останній отримав від [PERSON] в якості відшкодування на ремонт автомобіля [NUMBER], 1000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 12.05.2011 року становило 7971,70 грн. (а.с. 52). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону У зв'язку з викладеним вище, з [PERSON] на користь МТСБУ підлягає стягненню 8279,26 грн., що становить різницю від розміру матеріального збитку, заподіяного [PERSON] (16250,96 грн.) та суми, компенсованої ним в добровільному порядку (7971,70 грн.). Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову в цій частині не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права та охоронювані інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Обов'язковими умовами для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Згідно із ст. 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виплати страхового відшкодування) (далі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 22.1 статті 22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як убачається із матеріалів справи, на підставі заяви [PERSON] 16 липня 2011 року ПП ЕНДЦ «Експертиза» складено висновок № 536Е-06 про оцінку страхового відшкодування власнику автомобіля «ВАЗ 21112», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 23911,63 грн, в тому числі ПДВ, вартість матеріального збитку складає 19501,15 грн., в тому числі ПДВ (а.с. 11-25). У заяві про відшкодування майнової шкоди, яку МТСБУ отримало 26 вересня 2011 року, [PERSON] зазначив, що розмір завданої йому шкоди складає 19501 грн. 15 коп. (а.с. 5), яка й була відшкодована позивачем. Суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] був згодний із висновком № 536-Е-06 експертного дослідження автомобіля, зауважень не писав, його не оскаржив, отримав на його підставі страхове відшкодування від позивача МТСБУ, заяви про збільшення розміру шкоди від ДТП, після здійснення ремонту не подавав, як і не обгрунтував в судовому засіданні зазначені ним витрати, тому підстави для стягнення шкоди спричиненої ДТП з МТСБУ в частині позовних вимог, при компенсації її винуватою особою, відсутні. Про калькуляцію та протокол огляду транспортного засобу відповідачу [PERSON] було відомо, заяву про виплату йому матеріальної шкоди від ДТП він подав 26 вересня 2011 року, в якій не зазначає про збільшення вартості відновлюваного ремонту, тому суд вважає, що кошти отримані [PERSON] без належних правових підстав після сплати винною особою в розмірі 7971 грн. 70 коп (1000 доларів США), підлягають поверненню. Підстави для виплати [PERSON] страхового відшкодування Моторним (транспортним) страховим бюро України в повному обсязі, враховуючи відшкодування шкоди винною особою [PERSON], були відсутні, тому позов підлягає задоволенню також і в цій частині. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до суми задоволених вимог. В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. суд приходить до висновку, що позивачем належним чином не підтверджено їх розмір та порядок обрахунку, а тому вони не підлягають стягненню.

Outcome: approved