Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 18.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №647. При цьому позивач посилався на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і він не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.11.2017 року за клопотанням відповідача по справі сторонам був наданий двомісячний строк на примирення. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за його відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем її реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась. \~ \~ \~ Ухвалою суду, в порядку ст.281 ЦПК України, прийнято рішення щодо розгляду даної цивільної справи у заочному порядку. \~ \~ \~ \~ Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №647. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved