overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21липня 1990 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що фактично відразу після реєстрації шлюбу спільно не проживали та не проживають. У кожного свої інтереси та своє життя. Тривалий час вони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, посилаючись на те, що є інвалідом,за станом здоров'я не може з'явитися до суду. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, неодноразово за місцем реєстрації повідомлена про слухання справи, судова повістка повернута поштою з відміткою «за спливом терміну зберігання». Виходячи з положень ст.ст.74, 76, 77, 169 ЦПК України суд вважає відповідачку повідомленою про слухання справи, та постановляє заочне рішення у а справі, а також вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, який згідно з пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] від 29.10.2014 року визнаний інвалідом 3 групи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 21 липня 1990 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не створили сім'ї, фактично відразу після реєстрації шлюбу припинили шлюбні відносини, протягом багатьох років проживають за різними адресами. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 червня 2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 826. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим, дітей від шлюбу у них не має, спільного майна - теж. Шлюбні відносини між ними припинилися близько року тому, вони не проживають разом як чоловік та дружина, а також не підтримують шлюбних відносин, оскільки у відповідачки є інша сім`я. За таких обставин, позивачка вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити, пояснивши, що надавати сторонам строк для примирення не потрібно, оскільки їх сім`я фактично розпалася. А тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надіславши заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2018 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2018 року. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу близько двох років проживають окремо один від одного за різними адресами та не відновлюють сімейних відносин, сторони не згідні на примирення, до того ж у відповідачки є інша сім`я, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 грудня 2007 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1545. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач та відповідачка подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2007 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1545. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 жовтня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що мають доньку, [INFO], яка проживає та залишається проживати з відповідачкою. Під час спільного проживання у сім'ї постійно виникали сварки та скандали внаслідок різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства, розбіжностей характерів, внаслідок чого у 2012 році припиненні шлюбні стосунки, з цього часу вони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що поновлення шлюбних відносин є неможливим. У нього вже фактично склалася інша сім'я. Шлюб існує лише формально. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, неодноразово за місцем реєстрації повідомлена про слухання справи, судова повістка повернута поштою з відміткою «за спливом терміну зберігання». Виходячи з положень ст.ст.74, 76, 77, 169 ЦПК України суд вважає відповідачку повідомленою про слухання справи, та постановляє заочне рішення у а справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2010 року у виконкомі Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства, різності характерів у сторін постійно виникали сварки, скандали, що призвело до остаточного припинення у 2012 році шлюбних відносин. Сторони тривалий час проживають окремо. Дитина залишається проживати з позивачкою. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 листопада 2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1199. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 листопада 2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1199. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 лютого 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 94. При цьому позивачка посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Також вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що час на примирення не потрібен. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 94. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 182. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач та відповідачка подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 182. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 423. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 423. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 квітня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 287. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 квітня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 287. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, їх дітей і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved