Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 1994 року [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності частина двох кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] і складається із житлової кімнати площею 17,6 м2, житлової кімнати площею 11,2 м2, кухні площею 8,8 м2 , ванної кімнати площею 2,7 м2, вбиральні площею 1,0 м2, загальною площею якого 51,88 м2, житлова площа 28,8 м2. Іншими частинами даної квартири володіють [PERSON], [PERSON] Тому просив визначити за ним частку в спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири та виділити в натурі. В подальшому позовні вимоги уточнив, посилався на те що згідно висновку комплексної судової будівельно-оціночної експертизи, реально виділити йому в натурі 1/3 частину квартири [ADDRESS] не представляється можливим, ринкова вартість 1/3 частини квартири становить 122700 гривень. В зв»язку з цим просив визначити за ним частку в спільній сумісній власності розміром 1/3 частини квартири, стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 122700 гривень вартості 1/3 частини квартири, припинити право власності на 1/3 частину квартири, визнати за відповідачами в рівних частках право власності на 1/3 частину квартири, яка йому належить. В судове засідання позивач не з»явився, від його представника надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, в письмових заявах просили слухати справу у їх відсутність, проти позову не заперечували. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 1994 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS](арк.с.5) Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласниками або законом. Оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що між сторонами існувала домовленість про розмір належної кожному частки в спільному майні, суд виходить з того, що ці частки є рівними і у відповідності з вимогами ст. 364, 361, 358 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати визначення своєї частки в спільному майні. Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦК України\~якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-оціночної експертизи №9/876 реально виділити в натурі [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS] не представляється можливим. Ринкова вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] складає 122700 гривень( арк.с.30-42). Таким чином, позивачу необхідно визначити частку в спільній сумісній власності розміром 1/3 частини квартири та стягнути з відповідачів грошову компенсацію вартості його частки. Отже, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved