Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначив наступне. 27.09.2003 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб з [PERSON], актовий запис № 366. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини з вересня 2014 року з відповідачем припинені, збереження сімї стало неможливим у звязку із втратою почуття кохання та відсутністю взаєморозуміння з різних питань сімейного життя та ведення господарства, просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні 11.06.2015 року позовні вимоги підтримав, категорично наполягав на розірванні шлюбу, заперечуючи можливість примирення з відповідачем, вказавши, що шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. через втрату кохання. На день звернення до суду з вказаним позовом він фактично створив іншу сім*ю. 20.11.2015 року позивач не був присутнім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує, примирення між ним та відповідачем є неможливим, просив шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні 11.06.2015 року заперечувала проти розірвання шлюбу, вказавши, що з позивачем вони не проживають близько одного року, зі слів позивача їй відомо, що у нього фактично інша сім*я. Вважала, що можливе примирення з чоловіком. 20.11.2015 року відповідач у судове засідання не з*явилася, про дату, час та місце розгляду пред*явленого до неї позову була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 11 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 27.09.2003 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб [PERSON] з Гаврилюк (дошлюбне прізвище Воєводіна) [PERSON], актовий запис № 366. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Близько одного року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Судом подружжю надався строк для примирення, який не привів до відновлення сімейних стосунків між сторонами. Приймаючи до уваги, що після надання сторонам строку для примирення позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача. Вимоги про поділ майна і утримання дітей не заявлені.

Outcome: approved