Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 18 грудня 2013 року між Національним банком України та колишнім працівником [PERSON] був укладений кредитний договір № 2957 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі, відповідно до якого, відповідач отримала 25 000 грн., строком на три роки з дати виникнення заборгованості на рахунку з обліку наданого кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, всупереч умовам договору своє зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 16 лютого 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 1 555,84 грн., яка складається з: 1 405 -прострочена заборгованість за кредитом; 87,24 грн. -прострочені проценти за користування кредитом; 61,33 грн. -пеня за простроченим кредитом; 2,27 - пеня за простроченими процентами. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 30/. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останньої та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18 грудня 2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № 2957 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі, відповідно до якого, відповідач отримала 25 000 грн., строком на три роки з дати виникнення заборгованості на рахунку з обліку наданого кредиту /а.с. 8-10/. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється Позичальником шляхом уповноваження Національного банку цим договором щомісячно відраховувати кошти з отриманого доходу Позичальника для здійснення повернення кредиту в сумі 715 грн., починаючи з січня 2014 року, а в останній місяць користування кредитом - у сумі 690 грн. та суму для оплати за користування кредитом. Відповідно до п. 3.2 договору, за користування отриманим кредитом на споживчі цілі Позичальник щомісячно здійснює оплату в розмірі 10 відсотків річних. Згідно з п. 4.1.2 договору, Позичальник взяв на себе зобов'язання до 20 листопада 2016 року повернути Національному банку отриманий кредит. Згідно з п. 5.1 договору, у разі несвоєчасного виконання Позичальником зобов'язань з повернення кредиту, оплати за користування ним ( за відсутності письмової домовленості про відстрочення повернення кредиту) нараховується пеня в розмірі 0,05 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення, яку Позичальник повинен сплатити Національному банку. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 221 від 20 грудня 2013 року, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала,внаслідок чого, станом на 16 лютого 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 1 555,84 грн., яка складається з: 1 405 - прострочена заборгованість за кредитом; 87,24 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 61,33 грн. - пеня за простроченим кредитом; 2,27 - пеня за простроченими процентами. /а.с. 7, 11-12/. Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог позивача та необхідності задоволення його позову, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved