Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору та стягнення коштів. Позов обґрунтований тим, що 26 березня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Юридична компанія Юрвей» в особі директора [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 03-03/12. Згідно даного договору виконавець зобовязався надати юридичні послуги, повязані з діями, зокрема, направленими на захист майнових прав [PERSON] на нерухоме майно, розташоване за адресою м. Одеса, вул.. Люстдорфська дорога, 152 корп. кв. 40. Після підписання договору, перед початком роботи, позивач [PERSON], згідно п. 5. 3 договору, сплатив відповідачу аванс в розмірі 250 доларів США, що було еквівалентом 2000 грн. на момент сплати коштів. Але після підписання договору ТОВ «Юридична компанія Юрвей» не виконала жодного пункту договору від 26 березня 2013 року, а саме: не було здійснено жодної дії (послуги) згідно з договором, починаючи з представництва інтересів [PERSON] в судах, закінчуючи супроводом угоди купівлі-продажу, а також наданням інших видів юридичної допомоги. Згідно з ст.. 545 ЦК України, ТОВ «Юридична компанія Юрвей» мала підтвердити виконання своїх зобовязань за договором від 26 березня 2013 року, але відсутні докази, які б підтверджували належне виконання умов договору, а саме акт, розписка тощо. Згідно з п. 2.2. договору про надання юридичних послуг від 26. 03. 2013 року - сторони мають право розірвати договір у випадку неналежного виконання іншою стороною умов договору. З початку квітня 2013 року по травень 2013 року позивач неодноразово телефонував директору відповідача [PERSON], домовлявся про зустріч та повідомляв, про намір розірвати договір, так як відповідач не виконував своїх зобовязань за договором. Директор [PERSON] ухилявся від зустрічей та офіційного розірвання договору. Термін виконання договору було повязано з настанням визначеної події - реалізації квартири. Договір купівлі-продажу щодо спірної квартири було підписано в 2016 році, без участі ТОВ «ЮК Юрвей» тобто строк позовної давності почав перебігати з 2016 року. Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Подала до справи Письмові пояснення по справі з додатками доказів на підтвердження доводів позову. Вказала, що не вважає перелік послуг в п. 13. Договору хронологічним переліком дій які зобовязалася виконати юридична компанія. Наполягала на тому, що п. 5.3 договору був виконаним в еквіваленті до 250 доларів США, тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Також, заначила, що строки позовної давності позивачем не пропущені, тому як квартира була продана позивачем без допомоги відповідача 13.03.3016 року, з якого почалося відрахування строку. Представник відповідача, 29.05.2018 р. звернувся з заявою про застосування до позовних вимог строків позовної давності. Вказав, що вказаній договір був підписаний фактично коли послуги позивачу вже надавалися, а саме було здійснене представлення інтересів у суді першої інстанції та готувалася позиція на апеляційну інстанцію. Наполягав, що відповідачем здійснювалося представлення інтересів позивача у апеляційному суді при ухваленні рішення від 28.09.2013 року та додаткового рішення від 29.10.2013 р., але потім позивач фактично відсторонився від умов спірного договору та не залучав відповідача. Самостійно здійснити будь-які дії на захист прав позивача в межах послуг передбачених договором відповідача не міг, тому як усі документи зберігалися у позивача та на проведення дій необхідне його волевиявлення та додаткове доручення. Наполягав на тому що положення п. 1.3. договору є хронологічним переліком послуг, які передбачили сторони, тому не виконання послідовних послуг, на думку представника є часом з якого позивач дізнався про порушення його прав за умовами договору. Вказав, що за умовами договору відповідач після представлення інтересів у суді, зобовязаний був надати юридичну допомогу по оформленню документів на вказану квартиру та представляти інтереси в суді та інших органах. За наслідком поведінки саме позивача, дійсно ніяких дій щодо квартири не здійснювалося, як по оформленню пая кооперативі та і реєстрації права власності на квартиру. З наданого позивачем витягу реєстрації прав власності слідує, що усі документи реєстратору подані та право за позивачем зареєстроване 02.11.2013 року. За наслідком чого, представник відповідача посилається, що саме з цього часу позивач достеменно дізнався, на порушення свого права по невиконанню умов спірного договору, а з позовом останній звернувся вже 13.03.2018 року, тобто з пропуском трирічного строку. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків. 26 березня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Юридична компанія Юрвей» в особі директора [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 03-03/12. Згідно п.1.2 даного договору виконавець зобовязався надати юридичні послуги, повязані з діями, зокрема, направленими на захист майнових прав [PERSON] на нерухоме майно, розташоване за адресою м. Одеса, вул.. Люстдорфська дорога, 152 корп. кв. 40. Відповідно п. 1.3 юридичні послуги надаються виконавцем за дорученням клієнта та являють собою послуги: аналіз документів….; збір інформації….; складання , належне оформлення та подання до суду позову….; представництво інтересів клієнта у суді….; юридична допомога по оформленню документів на вказане у предметі договору нерухоме майно; супровід угоди купівлі-продажу; надання інших видів юридичної допомоги. Пунктом 5. 3 договору передбачена сплата авансу в розмірі 2000 грн., що еквівалентно 250 доларів США. Суд вказує, що позивачем не надано жодного доказу розрахунку з юридичною особою щодо сплати авансу. В главі 7, пунктом 7.1 встановлено, що договір набуває чинності з моменту підписання. Суд звертає увагу, що строк дії договору прямо не встановлений. А також, у відповідача відсутні докази виконання умов договору та надання відповідних послуг, зокрема представництво у суді. В свою чергу суд приймає до уваги позицію позивача, яка не спростована належними доказами, що відповідачем після підписання договору не було здійснено жодної дій по наданню послуг передбачених п. 1.3 договору. Згідно з ст.. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання стеролами. Згідно з ст.. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст.. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 5) За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Виходячи з обставин справи суд встановлює, що передбачені п. 1.3 послуги викладені у хронології необхідності їх надання відповідачем. Так, юридична допомога по оформленню документів на зазначену вище квартиру могло відбутися тільки після вирішення спору у суді. Суд враховує пояснення представників сторін, що тільки після вирішення спору у суді, позивачем без отримання послуг позивача були оформлені документи паю у кооперативі та після чого 02.11.2013 року на підставі рішень суду та оформлених документів було оформлене право власності на квартиру за позивачем. На підставі вище викледеного суд визнає, що після підписання договору позивач мав дізнатися та дізнався про порушене права при невиконанні зобовязань за договором, шляхом не надання послідовних, чергових послуг не пізніше саме 02.11.2013 року. Згідно ст. 267 ЦК України ч 3. позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Ч. 4 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ч.5 якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач не звертався з заявою про поновлення строку позовної давності та помилково вважав, що про порушення його права він дізнався тільки після того, як відповідачем не виконане остання умова п. 1.3, щодо не надання послуги по супроводу купівлі продажу квартири. Суд звертає увагу, що право власності за позивачем було оформлене 02.11.2013 року, а договір купівлі продажу квартири укладений позивачем 13.03.2016 року. При цьому, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження звернення до відповідача з вимогами про виконання умов договору по наданню послуг у будь-який час після укладення спірного договору. На підставі заяви відповідача, суд визнає, що позивач звернувшись з позовом 13.03.2018 року пропустив трирічний строк звернення до суду, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed