Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку, площею 2,380 га, яка розташована в с. Салівонки, Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільскогосподарського виробництва після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], спадкоємцями якої буди діти померлої, позивач, відповідачі та їх батько- [PERSON]. Батько проживав разом з матір'ю в [ADDRESS], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,380 га, яка розташована в с. Салівонки, Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільскогосподарського виробництва. За оформленням спадщини після смерті матері никто не звертався. [INFO] помер батько-[PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті дружини -[PERSON], оскільки проживав разом з нею на день її смерті. Після смерті батька спадщину він прийняв, відповідачі відмовилися від прийняття своїх часток на його користь. Спадщину після смерті батька він прийняв, проте на спірну земельну ділянку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не сміг, оскільки державний акт на земельну ділянку було втрачено, в зв'язку з чим постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В зв'язку з вищезазначеним він не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та просить позов задовольнити. Представник позивача -[PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив визнати право власності на спірну земельну ділянку за позивачем. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області 03 грудня 2006 року (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого записана - [PERSON], батьком -[PERSON] (а.с.70). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, загальною площею 2,380га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] (а.с. 16). Згідно листа Гребінківської державної нотаріальної контори від 24.09.2015 року № 859/01-16 спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. (а.с.60) Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Саливонківської сільської ради Васильківського оайону Київської області № 164 від 09 березня 2011 року [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 1955 року по день смерті [INFO] (а.с.62) Згідно довідки Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області № 587 від 10 липня 2014 року [PERSON] проживала та був зареєстрована в [ADDRESS] з 1956 року по день смерті [INFO] (а.с.63) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області 25 жовтня 2010 року (а.с.6). Враховуючи, що [PERSON] на день смерті його дружини [PERSON] постійно проживав разом з нею, а отже відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається таким, що прийняв спадщину. Отже після смерті [PERSON] відкрилася спадщина зокрема на належну йому земельну ділянку, загальною площею 2,380га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER]. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 09 березня 2011 року позивач звернувся до Гребінківської державної нотаріальної контори Васильківського району Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.66). [PERSON] та [PERSON] звернулися до Гребінківської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від належних їм за законом часток спадкового майна на користь позивача -[PERSON] (а.с.67-68) Постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.Ю. від 25 березня 2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], на ім'я спадкоємця [PERSON], оскільки ним не надано правовстановлюючого документу (а.с.108) Пред'являючи позов до [PERSON], [PERSON] сторона позивача обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що [PERSON], [PERSON] відмовилися від своїх часток у спадщині після [PERSON], який помер [INFO] на користь позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги пред'явлені позивачем саме до них. Як роз'яснено в абзаці 19 п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. З огляду на вищевикладене, та після вивчення копії спадкової справи № 51/2011 стає очевидним, що [PERSON], [PERSON], не можуть виступати як особи, які порушують, не визнають чи оспорюють право позивача, як спадкоємця, оскільки вона не є спадкоємцями, які прийняли спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Пунктом 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 роз'яснено, що у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом роз`яснено сторонам в судовому засіданні положення вимог ч.1 ст. 11 та ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України. В той же час представником позивача в судовому засіданні не заявлялось клопотання про заміну неналежного відповідача. На підставі вимог ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи те, що позивачем пред'явлено позов до неналежних відповідачів, про проведення заміни яких клопотань не заявлялося, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, за законом. З урахуванням наведеного,

Outcome: dismissed