Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Вказав , що між позивачем МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та відповідачем [PERSON] до 01.01.2006 року існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст. 11 ЦК України шляхом відкриття особового рахунку за № [NUMBER] для проведення розрахунків. У відповідності із типовим договором відповідачем було розроблено та направлено поштою проект договору про надання послуг з централізованого опалення відповідачу. На пропозицію позивача відповідач не відповів. Позивач надає послуги з постачанням теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 51,30 метр квадратний, у багатоквартирному житловому будинку з інженерним обладнанням та приладами централізованого обладнання. Послуги з постачанням теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Нарахування проводилось відповідно до постанови КМУ №630 № «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року. У відповідності до п.5 ч.2. ст.7 закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені договором або законом строки. Оплата за надані послуги повинна здійснюватися відповідача не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунком. Однак, передбачених нормами обов`язків відповідач не виконує, внаслідок чого заборгував позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачанням теплової енергії за період з 01.10.2013 року по 31.03.2021 року суму в розмірі 32236,86 гривень. Також відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми. Згідно розрахунків інфляційні складають - 1025,60 гривень, та 3% річних - 488,65 гривень. У зв`язку з цим просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за житлово-комунальні послуги з постачанням теплової енергії в сумі 32236,86 гривень, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційних - 1025,60 гривень, та 3% річних - 488,65 гривень та судовий збір у розмірі 2270,00 гривень. Ухвалою судді від 16.07.2021 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 28.07.2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Зазначив, що з 01.10.2013 року до 16.08.2014 року споживачем послуг, які надає позивач на той момент був власник квартири [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер та споживачами послуг до 21.05.2021 року були [PERSON] та [PERSON] 13.05 2021 року відповідач на підставі заповіту набув право власності на квартиру [ADDRESS] та лише 21.05.2021 в ході примусового виконання рішення суду [PERSON] як власник отримав у володіння вищевказану квартиру. Таким чином [PERSON] став споживачем послуг які надає позивач лише з 21.05.2021 року. Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт користування відповідачем послугами, які надає позивач у заявлений період з 01.10.2013 року по 31.03.2021 рік, а тому у нього відсутній обов`язок по їх сплаті. На підставі вищевикладеного, просив відмовити в позові в повному обсязі. Одночасно з відзивом представник відповідача [PERSON] подав заяву про застосування до даних правовідносин строків позовної давності, в обґрунтуванні якої зазначає, що визначений період розрахунку заборгованості позивачем з 01.10.2013 року по 31.03.2021 рік подано поза межами строків позовної давності. 06.08.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якому зазначила, що твердження відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованим, оскільки [PERSON] є власником зазначеної квартири, та відповідно як власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. До початку судового засідання представник позивача, подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До початку судового засідання представник відповідача, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Дослідивши матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2021 за [PERSON] зареєстровано право власності на житлову квартиру [ADDRESS] , дата державної реєстрації 13.05.2020 Відповідно до рахунку заборгованості громадянин [PERSON] , який є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 31.03.2021 року заборгував у суму 32236,86 гривень. З розрахунку інфляційних та 3% річних за період з 01.04.2018 року по 31.03.2021 року вбачається нарахування інфляційних в сумі - 1025,60 гривень, та 3% річних - 488,65 гривень. 05.03.2021 року [PERSON] повідомлявся, що станом на 01.03.2021 року у нього утворилась заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 31081,68 гривень. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином 16.08.2014 року з дня смерті спадкодавця до [PERSON] перейшли усі його права та обов`язки. Відповідно до ст.. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином стягнення заборгованості можливе лише у межах строку позовної давності тобто протягом трьохрічного строку від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з рахунку заборгованості наданого позивачем громадянин [PERSON] за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 31.03.2021 року заборгував у сумі 32236,86 гривень. Однак позивач звернувся до суд за захистом свої порушених прав 17.06.2021 року то перебіг строку позовної давності почався з 17.06.2018 року. Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за період 01.10.2013 року до початку перебігу строку позовної давності подані поза трьохрічним строком та задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення з відповідача суму інфляційних - 1025,60 гривень, та 3% річних - 488,65 гривень, слід зазначити наступне. Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою. З розрахунку інфляційних та 3% річних наданих позивачем за період з 01.04.2018 року по 31.03.2021 року вбачається нарахування інфляційних в сумі - 1025,60 гривень, та 3% річних - 488,65 гривень. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = (ІІ1 / 100) х (ІІ2 / 100) х (ІІ3 / 100) х ... (ІІZ / 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення; ІІ3 - індекс інфляції за третій місяць прострочення; ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Інфляційне збільшення: C x ІІс - C Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних та розрахунок інфляційних нарахувань суд вважає, що зазначені нарахування здійснені у межах суми отриманої за розрахунком та в період трьох річного строку із застосуванням вищевказаної формули, а тому вимоги про стягнення інфляційних нарахувань в сумі - 1025,60 гривень, та 3% річних - 488,65 гривеньза період з 01.04.2018 року по 31.03.2021 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» ). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума за заборгованість з постачанням теплової енергії за період 17.06.2018 року по 31.03.2021 року в розмірі 14776,70 гривень, з урахуванням перерахунків за вказаний період, стягнення втрат від інфляційних процесів в розмірі 1025,60 гривень, та 3% річних - 488,65 гривень. Позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, до судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позовні вимоги Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» задоволенні у розмірі 45,8%. Отже з [PERSON] підлягають стягненню на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго»судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1040, 52 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial