Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказавши суду, що 14.03.2013 р. між позивачем [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 57 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 26002060206012 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта, що визначено та врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № б/н від 14.03.2013 року позивач ПАТ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] 18.09.2015 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Однак, відповідач не виконав умови договору (угоди), не сплатив відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснив повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 41 809,12 грн. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.198 ЦПК України одночасно з проведенням фіксування технічними засобами секретарем судового засідання ведеться журнал судового засідання. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без ведення журналу судового засідання. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі на проведення розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази оцінивши їх належність, допустимість достовірність як окремо так і взаємний їх зв'язок, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1049; ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що 14.03.2013 р. між позивачем [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 57 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 26002060206012 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта, що визначено та врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № б/н від 14.03.2013 року позивач ПАТ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] 18.09.2015 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Однак, відповідач не виконав умови договору (угоди), не сплатив відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснив повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. За період прострочення виконання зобов'язання станом на 08.06.2016 р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 41 809,12 грн., яка складається з наступного: 26 997,87 грн. заборгованість за кредитом; 3 432,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 929,35 грн. заборгованість за пенею; 6 449,41 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Враховуючи порушення відповідачем умов договору (угоди) від 18.09.2015 р., суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви, а саме судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved