Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина в тому числі і на земельну ділянку загальною площею 6,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Як спадкоємець померлої за законом першої черги, позивач прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку приватним нотаріусом було відмовлено в зв'язку з тим, що вказаний державний акт є зіпсованим. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на зазначену земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника на адресу суду надійшла письмова заява, в якій остання просила справу слухати в її відсутність, позов підтримала та витрати по справі просила покласти на позивача. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати в його відсутність, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Третя особа в судове засідання також не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, заперечень проти позову не мала. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, [INFO] в с. Червоне Озеро Путивльського району померла [PERSON], матір позивача. Як спадкоємець за законом першої черги позивач прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої. Приватним нотаріусом заведена спадкова справа після смерті [PERSON], але позивач не може оформити свої права на успадковану земельну ділянку через те, що державний акт серії [NUMBER] від 07.10.1999 на неї зіпсовано. З листа нотаріуса від 09.06.2016 та оригіналу цього державного акта вбачається, що внаслідок пошкодження цього документа останній не може бути прийнятий нотаріусом для вчинення нотаріальних дій в силу пунктів 1,2 глави 8 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Однак в цілому цей документ є читабельним та дає змогу зробити висновок про те, що на підставі рішення Червоноозерської сільської ради від 03.09.1999 [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 6,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червоноозерської сільської ради. Оскільки те, що такий державний акт отримано [PERSON], підтверджено даними Відділу Держгеокадастру у Путивльському районі Сумської області від 06.07.2016 № 579/06-07, ці обставини у суду сумнівів не викликають. Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved