Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці для подання до Токмацької районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Токмак Запорізької області. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року в м. Токмак померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,95 га, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належала його матері на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. За життя його мати склала заповіт від 05.02.1999 року, згідно якого [PERSON] зробила таке розпорядження, що на випадок її смерті належне їй право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Кохане» Токмацького району розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах, яке належить, їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 17 квітня 1996 року серії [NUMBER], Токмацькою державною адміністрацією вона заповіла йому. Він є єдиним спадкоємцем. У встановлений законом строк він не зміг звернутись до нотаріуса, у зв'язку з тим, що дуже тяжко переніс смерть матері, крім того з 24.06.2010 року по 12.07.2010 року перебував на лікуванні, мав дуже погане самопочуття, внаслідок чого не мав можливості звернутися до нотаріуса і в зв'язку з чим пропустив строк прийняття спадщини. 30 серпня 2016 року він звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на успадкування вказаної земельної ділянки, зазначивши, що пропущений встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , відповідно до наданої заяви проти позову не заперечував, просив провести розгляд справи за його відсутністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 12 січня 2010 року, серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,95 га, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належала матері позивача на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. За життя [PERSON] склала заповіт від 05.02.1999 року, згідно якого вона зробила таке заповітне розпорядження, що на випадок її смерті належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Кохане» Токмацького району розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах, яке належить, їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 17 квітня 1996 року серії [NUMBER], Токмацькою державною адміністрацією вона заповідає [PERSON]. Вказаний заповіт 05 лютого 1999 року посвідчено [PERSON] секретарем виконавчого комітету Коханівської сільської ради народних депутатів, Токмацького району Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за № 13. Станом на 18 липня 2016 року вказаний заповіт не змінено і не скасовано. 30 серпня 2016 року позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON]. Державним нотаріусом встановлено - спадкова справа не відкривалась, спадкоємець разом із спадкодавцем не проживав, заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подавав. На підставі чого було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 серпня 2016 року № 79/02-31. Згідно повідомлення державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори № 850/01-16 від 09.09.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, не заведена. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. В абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач до нотаріальної контори не звертався у встановлений шестимісячний строк, оскільки перебував на лікуванні. Позивач, [PERSON] дійсно перебував на лікуванні з 24.06.2010 року по 12.07.2010 року, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач не заперечує проти позовних вимог [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, судом не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем є поважними та підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що відповідач визнав позов, тому вважаю необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008року «Про практику у справах про спадкування», та

Outcome: approved