overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 19793,83 грн. заборгованості. Посилався на те, що 06.08.2012 року між сторонами було укладено договір відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 6700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Але зобов'язання за вказаним договором відповідач не виконав, чим порушив права позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не представив. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з анкети-заяви і довідки про умови кредитування (а.с.6,7-32), 06.08.2012 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 6700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Проте відповідач не належним чином виконав взяте на себе зобов'язання, передбачене вказаним договором перед позивачем, внаслідок чого станом на 30.11.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 19793,83 грн. (а.с.3-5), яка складається з наступного: 11601,03 грн. - заборгованість за кредитом; 6474,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 300 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 918,75 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути 19793,83 грн. заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 1378 грн.(а.с.38) Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 20570,85 грн. заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Посилався на те, що внаслідок несплати останнім комунальних платежів утворився борг в розмірі 20570,85 грн., який і просив стягнути з відповідача як власника [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 19543,59 грн., а відповідач зменшені позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним позов задовольнити. Крім цього, у відповідності із вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. понесених останнім судових витрат (а.с.1-2). На підставі викладеного та ст.ст. 174, 213- 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 32170,70 грн. заборгованості. Посилався на те, що 07.07.2010 року між сторонами було укладено договір відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 14400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Але зобов'язання за вказаним договором відповідач не виконав, чим порушив права позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, а відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухаши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з анкети-заяви і довідки про умови кредитування (а.с.33,34-57) та пояснень сторін, 07.07.2010 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 14400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Проте відповідач не належним чином виконав взяте на себе зобов'язання, передбачене вказаним договором перед позивачем, внаслідок чого станом на 31.12.2014р. утворилась заборгованість у розмірі 32170,70 грн. (а.с.31-32), яка складається з наступного: 12504,43 грн. - заборгованість за кредитом; 15958,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1700 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1508,13 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути 32170,70 грн. заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 321,71 грн.(а.с.63) Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 4356,56грн. матеріальної шкоди, 300грн. вартість послуг експерта, 2000грн. моральної шкоди і судових витрат у розмірі 1097,20грн., що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 497,20гр. та витрат на правову допомогу у розмірі 600грн. Посилався на те, що 08.03.2011р. з вини [PERSON] відбулася ДТП, в результаті якої належний позивачу автомобіль «Форд» отримав технічні пошкодження на суму 5356,56 грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, а відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з постанови та довідки (а.с.9,10), 08.03.2011р. з вини відповідача [PERSON], яка керувала автомобілем “Міцубісі” д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП, в результаті якої був технічно пошкоджений автомобіль «Форд» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] (а.с.31). Зі звіту, протоколу та калькуляції (а.с.12-24) вбачається, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 5356,56 грн., З яких відповідач добровільно сплатила позивачу 1000грн. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до квитанції (а.с.11), позивачем було сплачено вартість послуг експерта у розмірі 300 грн. за проведення оцінки вартості збитку. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 4656,56 грн. (4356,56 + 300). Відповідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи те, що позивач внаслідок ДТП зазнав душевні страждання, приймаючи до уваги характер правопорушення, ступінь вини відповідача та виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] 2000 грн. моральної шкоди. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1097,20грн., що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 497,20гр. (а.с.1-2) та витрат на правову допомогу у розмірі 600грн. грн. (а.с.32-36). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 5560.21грн. заборгованості за кредитним договором, судового збору та судових витрат повязаних з розглядом справи. Позивач в судове засідання надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності представник позивача, просить позов задовольнити повністю, не заперечив щодо заочного розгляду справи. З матеріалів позовної заяви вбачається, що 15.10.2014р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №291б згідно якого надано кредит в сумі 5000грн. зі сплатою за користування кредитом 48% річних, відповідно до умов договору на строком 24 місяців. З метою забезпечення умов договору 15.10.2014р. укладено договір поруки з відповідачем , поручителем - [PERSON]. Спілка належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту а [PERSON] порушив умови кредитного договору, а відповідач договір поруки, якого повідомлялось банком про порушення основного зобовязання, проте він не відреагував. Станом на 26.08.2015р. заборгованість відповідачів перед банком становить 5660.21грн., із них: 4612.06грн. - заборгованості по кредиту; 1048.15грн. проценти за користування кредитом. Просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та стягнути з відповідача, на користь Спілки заборгованість за кредитним договором, судовий збір та 210грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач в судове засідання не прибув , від нього не надходило заяви про розгляд справи в його відсутності. Заслухавши в судовому засіданні позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.10.2014р. між позивачем [PERSON] спілки «Станіславська» та [PERSON] укладено кредитний договір №291б згідно якого надано кредит в сумі 5000грн. зі сплатою за користування кредитом 48% річних, відповідно до умов договору на строком 24 місяців. З метою забезпечення умов договору 15.10.2014р. укладено договір поруки позивача з відповідачем, поручителем - [PERSON]. [PERSON] спілки «Станіславська» належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту, відповідач порушив умови поруки, повідомлення про порушення основного зобовязання, проте не відреагували. Станом на 26.08.2015р. заборгованість відповідачів перед банком становить 5660.21грн., із них: 4612.06грн. - заборгованості по кредиту; 1048.15грн. проценти за користування кредитом. Вказані обставини підтверджуються в судовому засіданні матеріалами позовної заяви, а також розрахунком заборгованості. За таких обстави з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача На підставі викладеного, ст. ст. 526, 527, 553-559, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 7413,31 грн. матеріальної шкоди. Посилався на те, що 29.08.2013р. з вини [PERSON], який рухався на велосипеді, відбулася ДТП в результаті якої належний позивачу автомобіль «Форд» отримав технічні пошкодження на суму 6863,31 грн. В судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву в якій підтримав свої позовні вимоги, та просив розглянути справу у його відсутність, а відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд був повідомлений про розгляд справи належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з постанови (а.с.4), 29.08.2013р. з вини відповідача [PERSON], який рухався на велосипеді, відбулася ДТП, в результаті якої був технічно пошкоджений автомобіль «Форд» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] Зі звіту (а.с.6-17) вбачається, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 6863,31грн. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до товарного чеку (а.с.22), позивачем було сплачено вартість послуг експерта у розмірі 550 грн. за проведення оцінки вартості збитку. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 7413,31 грн. (6863,31 + 550). Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1,2). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 8629,31 грн. заборгованості по наданим житлово-комунальним послугам за період з 01.01.2005 року по 01.04 2013 року та відшкодування сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в розмірі заборгованості в межах строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу вказаної квартири від 23.12.2004 року. З 01.01.2005 року по 01.04.2013 року склалась заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8629,31 грн., що стверджується розрахунком позивача. Згідно ст. 68 ЖК України та Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинкових територій, затверджених Постановою Ради Міністрів України 08.10.1992 року № 572, власники квартир у багатоповерхових будинках зобов'язані вносити плату за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлені строки. Одностороння відмова від виконання забов'язання не допускається. Згідно ст.257 ЦК України, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки. Позивачем не ставиться питання про поновлення строку позовної давності, а суд не знаходить підстав для його поновлення оскільки він пропущений без поважних причин. Враховуючи те, що відповідач добровільно не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги, суд стягує з нього на користь позивача заборгованість в межах трьох річного строку позовної давності, в сумі 3089,37 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача 229,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з ним і знаходиться на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідач про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін та провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] Дитина проживає з батьком - [PERSON], позивачем у справі та знаходиться на його утриманні, не має самостійного доходу, який забезпечує потреби неповнолітнього. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення ним повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, є матір»ю дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та не надає належну матеріальну допомогу на утримання дітей та просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною 18 років та надалі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходів до досягнення повноліття [PERSON], [INFO] До судового засідання позивач надав заяву про підтримання позову повністю та розгляд справи у його відсутність (а. с. 28). В судове засіданні відповідач не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом( а. с.27 ) , направленим за адресою реєстрації особи, причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі . Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи . Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу (а. с. 29). Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.4,7). Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні, що підтверджується довідкою б/н від 16.01.2015 року (а. с. 10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо задоволення позову поністю, оскільки відповідач не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню дітей, з неї на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною 18 років та надалі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходів до досягнення повноліття [PERSON], [INFO] . Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 84, 180-182, 187, 194 СК України,

Outcome: approved