Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на його утримання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між ним та його дружиною [PERSON] укладено 06 листопада 1976 року та зареєстровано у відділі реєстрації цивільного стану м.Нижньовартовськ Тюменської області, Росія, за актовим записом №758. [INFO] вони усиновили дитину [PERSON] , [INFO] , про, що свідчить свідоцтво про усиновлення серії [NUMBER] за актовим записом №13 від 21 травня 1985 року. Все життя вони піклувалися про їхнього єдиного сина, виховували та утримували його матеріально. На даний час він є пенсіонером, має II групу інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] . Жодного іншого доходу крім пенсії у нього немає. Дружина інвалід І групи, має цукровий діабет та ампутовану праву ногу, з ліжка не встає, внаслідок чого потребує спеціального цілодобового догляду. Крім цього, в нього онкологічне захворювання, в зв`язку з чим він потребує постійного медикаментозного лікування. Вся пенсія йде на оплату комунальних послуг та придбання ліків. Влаштуватись на роботу не має можливості, позаяк дружина прикута до ліжка, тому вся робота по господарству та догляду за нею покладена на нього. Відповідач має дохід розмір якого приховує та жодним чином не турбується про його матеріальне становище і не бере жодної участі у їхньому житті. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності він не отримує від сина жодної грошової підтримки, а тому змушений звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на його утримання. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на його утримання в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 13 березня 2020 року і довічно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги зменшив та просить стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно. Просить зменшені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Заслухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зменшені позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є батьком відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28 травня 2015 року та свідоцтвом про усиновлення серії [NUMBER] , виданого 29 травня 1985 року (а.с.7, 8). Позивач [PERSON] є пенсіонером, має II групу інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , та отримує пенсію за віком в розмірі 1858, 90 гривень, що підтверджується довідкою Тячівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) за №13 від 23 січня 2020 року (а.с.9,11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Тячівської міської ради об`єднаної територіальної громади встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі разом з дружиною, являється інвалідом ІІ групи, окрім пенсії інших доходів немає. Дружина являється інвалідом І групи. Потребують матеріальної допомоги (а.с.10). Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. За визначенням, наведеним у ч.3 ст. 75 СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено ч.4 ст. 75 СК України. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. У процесі судового розгляду судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свого батька з підстав, викладених у ст. 204 СК України. На підставі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають до стягнення з відповідача на на утримання непрацездатного батька, суд враховує те, що позивач є непрацездатною особою, позаяк досяг встановленого законом пенсійного віку та отримує не високу пенсію, яка є єдиним його джерелом доходу, він є інвалідом ІІ групи, встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних громадян, та ту обставину, що відповідач є працездатною особою та єдиною дитиною позивача, а тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача на користь непрацездатного батька на його утримання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь непрацездатного батька [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на його утримання в розмірі по 1500 гривень щомісячно, починаючи з 13 березня 2020 року і довічно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved