Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Автоскладський завод № 2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги при звільненні та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що вона працювала на Дочірньому підприємстві «Автоскладальний завод № 2» ПАТ «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» з 01.06.2010 року по 26.08.2014 року. Звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням штату. На день її звільнення відповідачем нарахована але не виплачена їй заробітна плата за період часу з 01.08.2014 року по 26 серпня 2014 року, компенсація відпустки та вихідна допомога, всього у сумі 2959,36 грн. Відмову виплатити їй усі кошти, які слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач обґрунтував відсутністю грошових коштів. Оскільки в день звільнення вона не працювала, 03.09.2014 року вона з'явилася до розрахункового відділу підприємства з вимогою провести з нею повний розрахунок. Не пізніше наступного дня, 04.09.2014 року, як того вимагає законодавство, розрахунок з нею проведений не був. 22.09.2014 року, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав письмову вимогу про проведення з нею повного фактичного розрахунку Проте, до цього часу розрахунок відповідачем не проведений. Просить суд стягнути з відповідача н її користь нараховану але не виплачену заробітну плату з урахуванням вихідної допомоги в сумі 2959,36 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 1754,28 грн., а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 4713,64 грн. Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Рішення в частині стягнення на її користь 1380,38 грн. заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання. 28 жовтня 2014 року позивач скерувала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 2711,16 грн. та судовий збір. Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працювала на Дочірньому підприємстві «Автоскладальний завод № 2» ПАТ «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» з 01.06.2010 року по 26.08.2014 року. Відповідно до наказу Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод № 2» ПАТ «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» № 367-к від 11 серпня 2014 року [PERSON] звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням штату. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. На підставі ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Під час розгляду даної справи відповідачем виплачено позивачу заробітну плату з урахуванням вихідної допомоги, однак залишилось невиплаченим середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 2711,16 грн. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові від 24.10.2012 року у справі 6-144ц13, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Частиною 1 ст. 360-7 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Позивачем надано розрахунок компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 2711,16 грн., Суд приходить до висновку, що зазначений розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, відповідач не надав заперечень проти розрахунку позивача. Таким чином сума до виплати складає: 2711,16 грн. - компенсація середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved