Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування заборгованості по аліментам за період з жовтня 2013 року по квітень 2019 року в розмірі 64 133,20 грн., нарахованої за виконавчим листом. Мотивує позов тим, що у 2012 році Сихівським районним судом м.Львова постановлено рішення про стягнення з позивача на користь колишньої дружини [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. На виконання даного рішення Залізничним відділом ДВС відкрито виконавче провадження, позивач добровільно надавав відповідачу кошти на утримання дитини грошовими переказами через Ощадбанк, а копії квитанцій приносив виконавцю. У жовтні 2013 року його син [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до позивача, відповідач не заперечувала проти зміни ним місця проживання та написала розписку, в якій відмовлялась від отримання аліментів. З 2013 року по даний час син [PERSON] проживає разом з позивачем, а 28.08.2017 його місце проживання офіційно зареєстровано [ADDRESS] . У травні 2019 року старший виконавець Горбатюк М.Б. повідомила позивача, що йому нарахована заборгованість по аліментам станом на січень 2019 року у розмірі 64133,20 грн. Позивач намагався вирішити цю ситуацію з відповідачем, яка обіцяла написати заяву у виконавчу службу про скасування заборгованості, оскільки спільний син проживає постійно з позивачем, але до цього часу [PERSON] не виконала своєї обіцянки. Оскільки син [PERSON] постійно проживає з позивачем, повністю перебуває на його утриманні, тому відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання сина на користь колишньої дружини. Просить позов задовольнити. Ухвалою від 14.09.2020 прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання позивач не з`явився, заявою від 10.11.2020, поданої через канцелярію суду, просить провести судовий розгляд у його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання 19.10.2020, 10.11.2020 не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду належним чином повідомлялась, про причини своєї неявки не повідомила, відзив не надала. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив. Суд зі згоди позивача, обумовленої у заяві від 10.11.2020 вважає за можливе відповідно до ст.281 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача з врахуванням доказів, які є у справі, постановивши заочне рішення. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.09.2012 (справа №1319/7353/2012) позов задоволено частково, ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 13.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати. Рішення набрало законної сили, видано виконавчий лист, дата відкриття виконавчого провадження 12.10.2012. З розрахунку заборгованості по аліментах, складеного старшим державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Горбатюк М.Б., вбачається, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] станом на 31.05.2019 становить 64133 грн. 20 коп. (а.с.11) З копії акту, складеного комісією ЛКП «Сигнівка», за адресою: [ADDRESS], вбачається, що [PERSON] з 2013 року проживає без реєстрації разом з батьком [PERSON] , а з 28.08.2017 його місце проживання офіційно зареєстровано: [ADDRESS] (а.с.12,15). З копії розписки від 08.10.2013 вбачається, що [PERSON] не заперечує проживання її сина [PERSON] , 2001 р.н., в свого батька [PERSON] і віддає йому щомісячні аліменти на утримання сина. (а.с.16) З копії листа Сихівського відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Управління соціального захисту Львівської міської ради №2605/10 - 6945 від 06.07.2015, адресованого позивачу, вбачається, що прийнято рішення припинити виплату державної соціальної допомоги [PERSON] - матері дитини - інваліда з [INFO] . Рішення прийняте після обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , враховуючи звернення позивача. (а.с.17). З копії довідки №6957 вбачається, що з 01.08.2015 по 03.04.2019 позивач отримує державну соціальну допомогу на інваліда з дитинства [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу вищезазначеної правової норми встановлено, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові № 404/2514/16-ц від 20.02.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом з`ясовано, що син сторін [PERSON] , 2001 р.н., з 2013 року по день свого повноліття ( [INFO] ) проживав разом з батьком [PERSON] , а не матір`ю [PERSON] , повністю знаходився на утриманні позивача, що є тією обставиною, що має істотне значення для скасування заборгованості по аліментам. Враховуючи вищенаведене, те, що позивачем наведені вагомі доводи для його звільнення від сплати заборгованості за аліментами, суд прийшов до висновоку, що позов слід задовольнити і захистити порушене право позивача шляхом скасування заборгованості по аліментам. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду, слід стягнути з відповідача на користь позивача. (а.с.4) На підставі ст.ст. 7, 180, 181, 188, 197 СК України,

Outcome: approved