Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньот-ранспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив таке: він є власником скутера «Viper» д.р.н. АХ3086АА та 09.12.2014 року. Близько 15- 16 годин [PERSON] в м. Первомайському Харківської області по вул. Шевченка, 20 на території автомобільної стоянки ТОВ КВФ «Рома», керуючи транспортним засобом автомобілем «Форд Ескорд», д.р.н. 358-93 ХК, який був технічно несправний негерметична гальмівна система, порушив підпункти 1.5, «в» 31.4.1 розділів 1,31 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням, в результаті чого, скоїв наїзд на скутер позивача. В наслідок ДТП власнику пошкодженого скутера «Viper» д.р.н. АХ3086АА спричинено матеріальну шкоду, яку позивач після уточнення позовних вимог просив стягнути солідарно з відповідачів. Вартість матеріального збитку на момент проведення експертизи 14.07.2016 року склала 6 450,00 грн. Також просив стягнути витрати повязані з розглядом справи у розмірі 4 571,60 грн. із яких: витрати на проведення експертизи у розмірі 2 304,00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,00 грн.; витрати повязані з банківськими послугами у розмірі 14,00 грн.; витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 1 000,00 грн.; витрати на визначення розміру матеріального збитку у сумі 600,00 грн.; витрати на послуги з огляду транспортного засобу у розмірі 400,00 грн.; витрати за банківські послуги у розмірі 10,00 грн. Також вважає, що відповідачі, крім МТСБУ, завдали йому моральну шкоду, яку він оцінює у 600,00 грн. Моральна шкода полягає у тому, що в результаті пошкодження мопеду, позивач позбавився єдиного засобу для пересування, це змусило його докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач до судового засідання не прибув, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Просив у разі неявки відповідачів справу розглянути заочно з ухваленням заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову [PERSON] та Автостоянка ТОВ КВФ «Рома» судові не надали. Від [PERSON] надійшли письмові заперечення, згідно яких він позов не визнав, вважає, суму матеріального збитку завищеною, а також вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані. МТСБУ в своїх письмових запереченнях просив розглянути справу без участі його представника, у задоволенні вимог до нього позивачеві відмовити, оскільки жодних транспортний засіб у цьому ДТП не був застрахований, що виключає обовязок МТСБУ проводити страхову виплату. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що всі сторони не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних доказів.. Суд вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. А відповідно до вказаної статті вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.12.2014 року у справі № 632/3354/14 провадження № 3/632/651/14 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП, що мало місце 09.12.2014 року близько о 15- 16 годин [PERSON] в м. Первомайському Харківської області по вул. Шевченка, 20 на території автомобільної стоянки ТОВ КВФ «Рома» керуючи транспортним засобом автомобілем «Форд Ескорд», д.р.н. 358-93 ХК, здійснив наїзд на скутер «Viper» д.р.н. АХ3086АА [PERSON] (а.с.4), внаслідок чого, було завдано матеріальну шкоду у розмірі 6 450,00 грн., що підтверджується висновком судової авто товарознавчої експертизи № 11939 від 15.07.2016 року (а.с.221-226), завданого власнику транспортного засобу скутера «Viper» д.р.н. АХ3086АА. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд вважає, що позивач помилково вказав у позовній заяві відповідачами у справі власника автомобіля «Форд Ескорд», д.р.н. 358-93 ХК [PERSON], Автостоянку ТОВ КВФ «Рома» та МТСБУ, оскільки останні не мають відповідати перед [PERSON] за завдану протиправними діями [PERSON] шкоду, оскільки відповідач [PERSON] керував автомобілем за довіреністю. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У відповідності до ст. 23 ЦПК України моральна шкода також може полягати і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Честь, гідність та ділова репутація позивача не постраждали; здоров'я не пошкоджене, оскільки цьому немає підтвердження. Проте, суд встановив, що для позивача його мопед є засобом пересування, яким він постійно користувався у побуті та роботі, і тривала його відсутність порушила звичайний спосіб життя позивача, позивач поніс душевні страждання у зв'язку із пошкодженням його майна. На думку суду, викладене є іншими негативними наслідками. Інших обставин, щодо обгрунтування спричинення моральної шкоди позивач не довів. Сума у 600,00 грн. буде достатньою для задоволення у відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування, суд виходив з принципів розумності, справедливості та співмірності. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] законними обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, проте частковому. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає сума матеріальної шкоди, вказана у висновку автотоварознавця 6450,00 грн., витрати з проведення авто-товарознавчої експертизи в сумі 2304,00 грн. (а.с.219), витрати на послуги з огляду транспортного засобу в сумі 400,00 грн. (а.с.21), витрати на визначення розміру матеріального збитку в сумі 600,00 грн. (а.с.22) та моральна шкода в сумі 600,00 грн. Стосовно витрат позивача на банківські послуги в сумі 14 грн. та 10 грн. суд має зазначити, що вказані суми не є судовими витратами, а тому, стягненню з відповідача не підлягають. Стосовно витрат на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. суд має зазначити, що згідно з п.47 та п.48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу компенсуються стороною відповідача у випадку надання належних доказів, що такі витрати стороні по справі (позивачу) надавалися. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивач, окрім квитанції (а.с.34), яка не відповідає нормам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (не містять номеру за порядком та даних про організаційно-правову форму здійснення діяльності (наприклад, фізична особа-підприємець, самозайнята особа, тощо), інших доказів надання правової допомоги суду не надав, зокрема і щодо розрахунку, в якому саме процентному відношенні від мінімальної заробітної плати особа, яка складала позовну заяву, встановила розмір винагороди (5, 10, 40 або іншій процент від мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах) та за який час позовна заява була складена і які відповідні дії проведені (вивчення документів, безпосереднє складання заяви, тощо), тому вказана вимога підлягає відхиленню. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial