Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, до початку розгляду справи по суті змінив предмет позову та просив визнати за ним право на житло квартиру [ADDRESS], визнати недійсним ордер на житлове приміщення від 11.04.2014 року №0004510, визнати недійсним Наказ Управління комунальної власності Департаменту економічної політики [PERSON] міської ради від 28 серпня 2014 року №268-Ж-Ф у частині передачі у власність громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартири [ADDRESS], визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS], вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з 22.07.1986 року був прописаний та проживав у [INFO]. Окрім нього у квартирі жив та був прописаний з 10.11.1978 року його брат [PERSON]. 12.09.2008 року [PERSON] подав позов до Франківського районного суду м.Львова про анулювання його реєстрації у квартирі. 02.04.2009 року Франківським районним судом м.Львова винесено заочне рішення, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено, визнано [PERSON] таким що втратив право користування житловим приміщенням та анульовано його реєстрацію у квартирі [ADDRESS]. Повідомлень про слухання справи він не отримував, заочне рішення суду йому не направлялося про його існування він не знав. 30.10.2013 року помер його брат [PERSON]. Після його смерті він дізнався від працівників ЛКП «Сокільницьке» про те, що знятий з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. 02.12.2013 року його представник подав в суд заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.05.2014 року заочне рішення Франківського районного суду м.Львова про визнання його втративши право на житло від 02.04.2009 року скасовано, а 10.07.2014 року провадження у справі закрито, у звязку із смертю позивача, його брата [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що [PERSON] є матірю одиначкою, яка самостійно виховує чотирьох неповнолітніх дітей. У встановленому Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, порядку відповідач [PERSON] та неповнолітні члени її сімї перебували у списку для першочергового надання житла. 11.04.2014 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради було видано ордер №0004510 [PERSON] з сімєю з 5-ти осіб, на право заняття житлового приміщення за адресою м. Львів, вул. Наукова, 13/75 у м. Львові. Представник відповідача [PERSON] міської ради та виконавчого комітету [PERSON] міської ради, представник відповідача [PERSON] районної адміністрації [PERSON] міської ради в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] районної адміністрації [PERSON] міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача ЛКП «Сокільницьке», Управління комунальної власності Департаменту економічної політики [PERSON] міської ради в судове засідання не зявились про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник відповідача відділ приватизації житла Франківського району м. Львова в судове засідання не зявився надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких вказав, що наказ Управління комунальної власності ЛМР №268-ЖФ від 28.08.2014 року про приватизацію квартири [ADDRESS] був прийнятий на підставі поданих заявниками сімєю [PERSON] документів, передбачених чинним законодавством. Приватизація квартири була здійснена відповідно до вимог чинного законодавства України. Просив справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] знято з реєстрації з квартири [ADDRESS] на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 02.04.2009 року. Відповідно до листа голови [PERSON] районної адміністрації від 11.11.2013 року за №4-35-2620 у звязку із смертю основного квартиронаймача на території Франківського району у листопаді 2013 року звільнилась квартира №75 на вул.Науковій, 13. Згідно з витягом з протоколу №16 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі від 12.11.2013 року розглянули лист [PERSON] районної адміністрації від 11.11.2013р. №4-35-2622 щодо звільнення квартири №75 у будинку №13 на вул.Науковій та вирішили погодити надання даної квартири [PERSON]. 11.04.2014 року на підставі рішення міськвиконкому від 07.04.2014 року за №235 на квартиру [ADDRESS] видано ордер [PERSON] з сімєю в складі 5-ти осіб. Ч.1 та ч.2 ст.58 Житлового кодексу України передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно із ст.59 Житлового кодексу України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. В судовому засіданні не встановлено порушень вимог законодавства при видачі ордеру [PERSON] Разом з тим, суд не приймає як доказ ксерокопію акту обстеження житлового приміщення від 05.11.2013р. оскільки позивачем не надано доказів того, що [PERSON] та [PERSON] являються сусідами квартири [ADDRESS], а також не надано доказів, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються майстрами ЛКП «Сокільницьке» та підписували вказаний акт. Крім цього вказаний акт суперечить інформації наданої головою [PERSON] районної адміністрації [PERSON] міської ради від 11.11.2013р. про те, що квартира [ADDRESS] є вільною. З тих самих підстав судом не приймаються до уваги як доказ копії двох пояснень наданих адвокату [PERSON] громадянами [PERSON] та [PERSON] Зважаючи на викладене підстав для визнання ордеру на житлове приміщення від 11.04.2014 року №0004510 недійсним, на думку суду, немає. З цих підстав не підлягає до задоволення і вимога про визнання за позивачем права на житло квартиру [ADDRESS] та вселення його у квартиру. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири(будинку) житлового приміщення у гуртожитку. Ч.3 вказаної статті передбачено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Судом встановлено, що станом на серпень 2014 року сімя [PERSON] складалась з пяти осіб, які використовували квартиру [ADDRESS] на умовах найму та постійно в ній проживали. Таким чином наказ Управління комунальної власності №268-Ж-Ф від 28.08.2014р. «Про передачу квартир (будинків) у власність громадян» в частині передачі у спільну сумісну власність громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартири за адресою [ADDRESS] є законним та скасуванню не підлягає. З цих підстав не підлягають до задоволення вимоги щодо визнання свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] та виселення відповідачів із вказаної квартири.

Outcome: dismissed