Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 25 відсотків з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно Позов обґрунтовано тим, що від шлюбу, який було зареєстровано 11.09.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1351 мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який з жовтня 2017 року по сімейним обставинам проживає за батьком і знаходиться на його повному утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.05.2018 у відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач відзив на предявлений позов не подала. Ухвалою суду від 21.06.2018 в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката [PERSON] про зупинення провадження у справі за відмовлено. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що рішенням суду від 19.06.2018 його шлюб з [PERSON] розірвано. Відповідач проживає в м. Львові та крім спільної дитини, має старшого сина від першого шлюбу. У жовтні 2017 року відповідача йому зателефонувала та повідомила, що їй важко з двома дітьми та щоб він забирав [PERSON]. Він приїхав машиною і забрав сина до себе. З тих пір [PERSON] живе з ним та знаходиться на його повному забезпеченні. Відповідач дитиною не цікавиться, допомоги не надає. Євген ходить у приватний дитячий садок, має певні проблеми з психічним здоровям. Мати відмовляє в його лікуванні, а тому він вимушений лікувати його у приватних лікарів. Підтвердив той факт, що в лютому місяці старшому сину відповідача від першого шлюбу діагностовано тяжке захворювання, однак\~ вказав, що держава надає йому безкоштовне лікування. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день і час слухання справи повідомлена. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що дитина [PERSON], який є сином сторін, дійсно, в силу сімейних обставин тимчасово\~ проживає з батьком. Однак, відповідач має намір його забрати. Крім того, він прописаний за адресою матері.\~ Вказав, що старший син [PERSON] має тяжку хворобу і перебуває на утриманні відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, між сторонами зареєстровано шлюб 11.09.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1351 ( а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 4). Дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, що підтверджується довідкою ОЖБК № 1162 від 28.03.2018 та перебуває на його утриманні, що не спростовано відповідачем. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, сукупний дохід [PERSON] від підприємницької діяльності з 1 кварталу 2017 року\~ по 4 квартал 2017 року становить 381434 грн. ( а.с. 24). Відомості про наявність або відсутність доходів відповідача в матеріалах справи відсутні. Представник відповідача вказав про неможливість подати відповідні докази, оскільки доходи у [PERSON] відсутні. Рішенням Виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 152 від 09.07.2018 затверджено висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком, [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу, який хворіє на тяжку хворобу, даний факт позивачем визнано, а також те, що позивач в силу закону також зобовязаний утримувати дитину та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2018 в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial