Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20.06.2014 року з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталося ДТП, в результаті чого автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АС/4152174, котра за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до Страхового акту № [NUMBER], виплатила їй страхове відшкодування, що підтверджується платіжним доручення №0038898 від 25.09.2015 року у розмірі 6008,56 грн. В позові зазначено, що відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2014 року у справі № 362/2898/14-п, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу ВАЗ державний номер [NUMBER], [PERSON] відповідача у справі. В позові зазначено, що відповідач всупереч вимог Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив належним чином у встановлений законом строк позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивач має право звернутися до суду про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.Позивач зазначає, що відповідачу було відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на час подання позову до суду страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних в ній доказів, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що розмір страхового відшкодування [PERSON] позивачем - Приватним акціонерним товариство «Страхова компанія «Провідна» згідно копії страхового акту № [NUMBER] від 24.09.2015 р. за договором (полісом) страхування ОСЦП, становить 6008,56 грн. Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2014 року у справі № 362/2898/14-п, 20.06.2014 року сталася ДТП за участю автомобіля «Ваз-21063», державний номер 042 62 КХ, під керуванням відповідача [PERSON], та автомобіля «Ваз-21099», державний номер [NUMBER], в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно полісу № АС/4152174 забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номер .04262 КХ. Згідно платіжного доручення № 0038898 від 25.09.2015 року, на рахунок [PERSON] перераховано страхове відшкодування від ПрАТ «СК «Провідна» згідно договору № АС/4152174/25-8/13 без ПДВ в сумі 6008,56 грн. Згідно з ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до підпункту (ґ) пункту 38.1.1 ст. 38. Закону: страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Приймаючи до уваги те, що постановою Васильківського міськрайонного Київської області від 18.07.2014 року у справі № 362/2898/14-п року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та те, що відповідачем не надано суду доказів виконання ним вимог пункту 33.1 ст. 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме повідомлення належним чином у встановлений законом строк ПрАТ «СК «Провідна» про настання дорожньо-транспортної пригоди, а також передбачене пунктом 38.1 ст.38 зазначеного Закону право позивача звернутися до суду про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими і їх слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved