Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування арешту, мотивуючи тим, що він є власником автомобіля марки BMW, 1989 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено його старе прізвище - «[PERSON]». 22 січня 2003 року його прізвище «[PERSON]» було змінено на прізвище «[PERSON]». У листопаді 2016 р. він вирішив продати належний йому на праві власності автомобіль, і з цією метою звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області для зняття даного транспортного засобу з обліку. Однак, йому було відмовлено у вчиненні таких дій у зв'язку з тим, що даний автомобіль знаходиться в арешті відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Соснівського ВДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 13 травня 2003 року. Листом від 17.11.2016 на звернення з приводу скасування арешту, відповідач повідомив, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-786 від 29.03.1999 про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 4 957,73 грн. знищено. Також роз'яснено, що питання зняття арешту з майна може бути вирішено виключно в судовому порядку. За таких обставин звернувся за захистом своїх прав до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила скасувати арешт. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], є власником автомобіля марки BMW, 1989 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено моє старе прізвище - «[PERSON]». 22 січня 2003 року прізвище позивача «[PERSON]» було змінено на прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові від 22.01.2003 № [NUMBER]. У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, за адресою: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21, для зняття даного транспортного засобу з обліку. Однак отримав відмову у вчиненні таких дій у зв'язку з тим, що на даний автомобіль накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Соснівського ВДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 13 травня 2003 року. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданого нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В., відсутня інформація про обтяження нарухоме майно автомобіль марки BMW, 1989 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач звернувся до Соснівського ВДВС м. Черкаси про зняття арешту, однак державний виконавець повідомив його, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-786 від 29.03.1999 р. про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 4 957,73 грн. знищено, а тому зняти арешт не має можливості. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 рою №2274/5, знищенню підлягають тільки завершені у відповідності до вимог законодавства виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились. Наслідки завершення виконавчого провадження визначені Законом України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого арешт, накладений на належне боржнику майно має бути знятий одночасно із закінченням виконавчого провадження про що має бути зазначено у відповідній постанові державного виконавця. Аналогічні норми закріплені і в чинному на даний час Законі України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до ст. 40 вказаного закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки матеріали виконавчого провадження, за яким накладено арешт постановою ВДВС від 13.05.2003 на автомобіль марки BMW, 1989 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], знищені за закінченням терміну зберігання, арешт не знятий, що обмежує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved