Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення орендної плати. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0174 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 5,9378 з кадастровим номером [NUMBER], які розташовані на території Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. 25 грудня між ним та відповідачем - ТОВ «Авангард-Агро» було укладено два договори оренди землі за №З-13 та №З-12 від 25 грудня 2011 року, відповідно до яких він передав відповідачу ТОВ «Авангард-Агро» в оренду вищевказані ділянки за актами прийому-передачі в оренду земельного паю за №12 та №13 від 25 грудня 2011 року. Договори оренди укладені терміном на 5 років та зареєстровані у відділі Держкомзему у Солонянському районі Дніпропетровської області 10 лютого 2012 року. Позивач зазначає, що у п.9 договорів оренди землі вказано, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю щорічну орендну плату у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, яка може вноситися орендарем у грошовій або натуральній формі: у грошовій формі - не менше 3,00 % нормативної грошової оцінки землі (п.9.1 Договору); у натуральній формі - згідно з угодою, що додається до договору (п.9.2 Договору). У п.11 визначені строки внесення орендної плати: у грошовій формі - до 01 грудня кожного року оренди; у натуральній формі - згідно з угодою, за умовами якої - до 01 грудня кожного року. Спочатку відповідач належним чином виконував умови договору, проте у грудні 2016 року в порушення своїх зобов'язань в частині своєчасного розрахунку за користування земельною ділянкою відповідач не сплатив орендну плату за 2016 рік ані у грошовій, ані у натуральній формі та продовжує ухилятися від сплати. П(позивач неодноразово телефонував до відповідача з вимогою про проведення повного розрахунку, але відповідач не бажає спілкуватися та вирішувати спір у добровільному порядку. В результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами оренди землі №З-12 та №З-13 від 25 грудня 2011 року йому не виплачено орендну плату, яку він вважає за необхідне стягнути з відповідача у грошовій формі у розмірі 13 294 гривні 56 копійок, з яких: 6 647 гривень 28 копійок за договором оренди землі №З-12 від 25 грудня 2011 року та 6 647 гривень 28 копійок за договором оренди землі №З-13 від 25 грудня 2011 року. Відповідно до п.14 договорів оренди землі у разі невнесення орендної плати в строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення, яка повинна бути стягнена з відповідача на його користь у розмірі 3 589 гривень, з яких: 1 794 гривні 60 копійок пеня за договором оренди землі №З-12 від 25 грудня 2011 року та 1 794 гривні 60 копійок пеня за договором оренди землі №З-13 від 25 грудня 2011 року. В судовому засіданні 07 серпня 2017 року позивач позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що кожного року у строк до 31 грудня він отримував орендну плату в грошовій формі. Проте за 2016 рік відповідач не виплатив орендну плату, а в телефонних розмовах представники відповідача обіцяли розрахуватися, але так цього не зробили. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, електронною поштою надіслали клопотання про перенесення судового засідання, у зв'язку з не можливістю забезпечення явки уповноваженого представника, яке судом не було задоволено з огляду на те, що таке клопотання надійшло від представників відповідача в п'яте. З'ясувавши думку позивача суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності представників відповідача, визнавши їх неявку в судове засідання без поважної причини. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 грудня 2011 року між [PERSON], як орендодавцем та ТОВ «Авангар-Агро», як орендарем був укладений договір оренди землі №З-12, відповідно до умов якого орендар прийняв в строкове платне користування на п'ять років земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,0174 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області і належить орендодавцю на підставі державного акта на право власності на землю серії [NUMBER] від 25 лютого 2008 року (а.с.9,11-13). Крім того, 25 грудня 2011 року між тими ж сторонами також був укладений договір оренди землі №З-13, відповідно до умов якого орендар прийняв в строкове платне користування на п'ять років земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,9378 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області і належить орендодавцю на підставі державного акта на право власності на землю серії [NUMBER] від 25 лютого 2008 року (а.с.10,16-18), які були зареєстровані відділом Держкомзему у Солонянському районі Дніпропетровської області. Між [PERSON] та відповідачем також було складено акти приймання-передачі, згідно яких [PERSON] передав відповідачу належні йому земельні ділянки (а.с.15,20). Укладені договори оренди землі №З-12 та №3-13 були прийняті сторонами до виконання і фактично виконувалися на протязі 2012-2015 років. За 2016 рік відповідач орендну плату позивачу не сплатив, а строк дії договорів на момент розгляду справи закінчився. Пунктом 9 зазначених договорів оренди було передбачено форму та розмір орендної плати, а саме: згідно п.п.9.1 було передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі - не менше 3% нормативної грошової оцінки землі, а згідно п.п.9.2 договору №З-12 - у натуральній формі: зерно фуражне - 500 кг; соняшник - 20 кг; солома - 0,2 оранка городу; мука - 10 кг (а.с.14), згідно п.п.9.2 договору №З-13 - у натуральній формі: зерно фуражне - 2000 кг; соняшник - 80 кг; солома - 0,8 оранка городу; мука - 40 кг (а.с.19), Пунктом 11 укладених договорів було передбачено, що орендна плата вноситься в такі строки: а) в грошовій формі - до 01 грудня кожного року оренди; б) в натуральній - згідно укладеної угоди. На період укладання даних договорів оренди спірні правовідносини з приводу оренди земельних ділянок регулювались Законом України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року зі змінами та доповненнями на день укладання договорів оренди, Цивільним Кодексом України 2003 року та Земельним кодексом України 2001 року, а також типовий договір оренди земельної ділянки було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220. Згідно положень ст. ст. 21,22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату укладання договорів), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом було встановлено, що згідно п.9.1 договорів оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі не менше 3 % нормативної грошової оцінки землі, яка в 2016 році складала 221 576 гривень 00 копійок щодо кожної з орендованих земельних ділянок, що підтверджується Витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.21,22). Тому розмір орендної плати в грошовій формі за 2016 рік складав по 6 647 гривень 28 копійок, які позивач [PERSON] не отримав. Відповідач доказів сплати орендної плати за користування двома земельними ділянками суду не надав, а клопотання відповідача про залучення спеціаліста з приводу вирішення питання про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не може бути розглянуто за відсутності відповідача, який не надав до суду заяву про розгляд справи або клопотання без його участі. Тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача у зв'язку з невиплатою орендної плати за 2016 рік в грошовій формі підлягають задоволенню та на користь позивача слід стягнути орендну плату за 2016 рік по двом договорам в загальній сумі 13 294 гривні 56 копійок. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені за період з 01 грудня 2016 року по 01 березня 2017 року в частині заборгованості по сплаті орендної плати в грошовій формі за 2016 рік по двом договорам оренди в розмірі 3 589 гривень 20 копійок, оскільки п. 14 договорів оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цими договорами, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. У зв'язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з позовом до суду. На підставі ст.ст. 257, 267, 509-510, 526, 530,770,792 ЦК України; ст.ст. 93, 95, 96 Земельного Кодексу України; Законом України «Про оренду землі»;

Outcome: approved