Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання правочину недійсним та скасування реєстраційної дії. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно 82793 грн. вартості відновлювального ремонту, а також вартість проведення оцінки та сплачений судовий збір. Постановами Оболонського районного управління відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкриті виконавчі провадження щодо стягнення вищевказаної суми боргу. 13.12.2017 позивачу стало відомо з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що 28.06.2017 року належну боржнику [PERSON] квартиру подаровано [PERSON] на підставі договору дарування квартири, серія та номер 2095, посвідченого 28.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. Позивач вважає, що вказаний правочин вчинено всупереч вимог чинного законодавства, без наміру створення правових наслідків, а з метою ухилення від сплати суми боргу за рахунок звернення стягнення на квартиру, оскільки відповідач був обізнаний про наявність судового рішення про стягнення з нього грошових коштів та про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення грошових коштів. Реєстраційна дія щодо переходу права власності вчинена приватним нотаріусом також з порушенням норм законодавства, оскільки на момент її вчинення відповідач перебував у Єдиному реєстрі боржників, а тому приватний нотаріус повинен був відмовити у її вчиненні. На підставі викладеного позивач просить скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав №21138069 від 28.06.2017, здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г., відповідно до якого за [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1287006880000; визнати недійсним договір дарування серія та номер 2095, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г., відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, проте визнала той факт, що квартира дійсно була подарована для уникнення її відчуження в подальшому у зв`язку з примусовим виконанням заочного рішення про стягнення грошових коштів. Вказала, що на момент вчинення оспорюваного правочину квартира ще не була під арештом в межах примусового виконання рішення, що і дало їй змогу вчинити оспорюваний правочин. Настанню наслідків вчиненого правочину вона небежала. Відповідач також вказала, що вона особисто та одноосібно продовжує користуватися квартирою, яка є предметом спірного договору дарування, з реєстраційного обліку знята не була, продовжує одноосібно нести витрати на утримання квартири, ставиться до неї як до своєї. При цьому обдарований, який є онуком відповідача, у квартирі не зареєстрований, не проживає та нею не користується, витрати на її утримання не здійснює. Відповідачі [PERSON] та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова А.Г. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в матеріалах справи міститься заява приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової А.Г. розглядати справу за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 82793 грн. збитків, спричинених залиттям квартири, вартість проведення оцінки в сумі 800 грн., а також сплачений судовий збір в сумі по 417,96 грн. з кожного. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.11.2017 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016 скасовано та ухвалено нове, згідно якого позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 68994 грн. збитків, спричинених залиттям квартири, вартість проведення оцінки в сумі 800 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 689,94 грн. 21.02.2017 позивач звернувся до Оболонського районного управління відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції з заявами про прийняття до примусового виконання виданих Оболонським районним судом м. Києва виконавчих листів №2/756/3414/16 від 27.01.2017 про стягнення з [PERSON] на користь позивача 82793 грн. збитків, спричинених залиттям квартири, вартості проведення оцінки в сумі 800 грн., а також сплаченого судового збору в сумі 417,96 грн. Згідно постанов про відкриття виконавчого провадження №53463761 від 22.02.2017 року, №53463833 від 23.02.2017 головним державним виконавцем Оболонського районного управління відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рудьковською О.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 82793 грн. збитків, спричинених залиттям квартири, та вартості проведення оцінки в сумі 800 грн. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.05.2005, виданого КП «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва , квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] З інформаційної довідки №107307060 від 13.12.2017 року убачається, що 28.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А .Г. вчинено та зареєстровано договір дарування серія та номер 2095 щодо квартири [ADDRESS] , власник - [PERSON] Як убачається з вказаного договору дарування, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . З наданих до спірного договору дарування документів, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено нотаріальну дію, убачається, що приватним нотаріусом були здійснені запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави. Разом з тим, згідно положень ч.3 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» нотаріуси, зокрема, до яких з метою вчинення правочину щодо відчуження у будь-який спосіб майна звернувся боржник, внесений на день звернення до Єдиного реєстру боржників, у разі відсутності у них інформації про накладення арешту виконавцем на кошти або майно боржника зобов`язані відмовити у вчиненні нотаріальної дії та в день звернення боржника повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця про майно, щодо відчуження якого звернувся боржник. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно в порядку, визначеному ст. 56 цього Закону, та направити відповідну постанову нотаріусу не пізніше наступного робочого дня з дня винесення. Положенням абз.3 ч.2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор, до якого з метою вчинення правочину щодо відчуження у будь-який спосіб майна звернувся заявник, внесений на день звернення до Єдиного реєстру боржників, зобов`язаний в день звернення заявника повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця про звернення заявника із зазначенням майна, щодо відчуження якого звернувся заявник. Відомостей про те, що приватний нотаріус КМНО Сташкова А.Г. зверталася для отримання інформації з Єдиного реєстру боржників, матеріали справи не містять, в той час, як відомості про боржника [PERSON] були внесені до вказаного реєстру. Таким чином, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. вчинені нотаріальні дії з державної реєстрації права власності на квартиру без додержання вимог чинного законодавства, що є підставою для скасування запису про проведену державну реєстрацію прав. За змістом ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З аналізу ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що укладення правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Як убачається з матеріалів справи і не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи, відповідач [PERSON] була обізнана про наявність судового рішення про стягнення з неї грошових коштів та про відкриття виконавчих проваджень з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016. Зокрема, вона 13.05.2017 зверталась до суду щодо перегляду рішення суду про стягнення з неї на користь [PERSON] 82793 грн. збитків, спричинених залиттям квартири, вартість проведення оцінки в сумі 800 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 417,96 грн., що також підтверджується копією заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016. Крім того, як вбачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що укладений договір дарування був спрямований на настання обумовлених ним правових наслідків. В той же час з пояснень відповідача [PERSON] встановлено, що вона вчинила оспорюваний правочин з метою ухилення від виконання рішення суду про стягнення з неї грошових коштів. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що укладаючи спірний договір дарування відповідач був обізнаний про судове рішення про стягнення з нього заборгованості на користь позивача, продовжував фактично володіти та користуватися нерухомим майном, яке є предметом спірного договору дарування, у зв`язку з чим дії щодо укладення спірного договору були направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно та його приховання від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст.215 ЦК України, для визнання вказаного договору дарування недійсним. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Інших доводів, які б спростували висновки суду, сторонами не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved