Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно на період навчання до 30.06.2018 року. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, будучи його батьком, не надає йому матеріальної допомоги, яку він потребує у зв'язку з навчанням у вищому навчальному закладі. Вважає, що батько має таку можливість, оскільки є працездатною та здоровою людиною, працює водієм в ПАТ «Укрзалізниця», отримує заробітну плату, інших дітей на утриманні не має. З огляду на зазначені обставини, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.При цьому пояснив, що навчається в Одеському національному економічному університеті, на стаціонарному відділенні, їздить на навчання кожного дня, у зв'язку з чим йому необхідні кошти на проїзд, придбання одягу, канцелярського приладдя, проте відповідач не надає йому матеріальної допомоги. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав заперечення на позов, згодом пояснив, що позовну заяву визнає частково у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісяця. При цьому пояснив, що він є незабезпеченою людиною, має ряд хронічних захворювань, не має власного житла та будь-якого нерухомого майна, його єдиним джерелом доходу є заробітна плата, з якої він сплачує комунальні послуги, утримує хвору дружину та непрацездатну матір. Крім того вказує, що обов'язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, покладено законом і на матір позивача, з якою він проживає, а тому просить зменшити розмір аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частково задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). [PERSON] досяг 18-річного віку. З довідки № 4530 від 26.028.2016 року та договору № 134/14-ФНЕ від 01.08.2016 року вбачається, що [PERSON] навчається на третьому курсі факультету міжнародної економіки Одеського національного економічного університету, стаціонарна (денна) форма навчання, на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2018 р. (а.с. 6, 7), вартість навчання становить 31695,00 грн. За 3 курс 5 семестр навчання в 2016 р. [PERSON] було сплачено 6950 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 32 від 31.08.2016 р. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В підтвердження своїх заперечень відповідачем надана довідка з місця роботи № 1852 від 14.09.2016 р., з якої вбачається, що він працює на посаді водія автотранспортних засобів (легкового автомобіля 2 класу в регіональна філія «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (Моторвагонне депо Одеса-Застава 1), його середній заробіток з березня по серпень 2016 року складав 5878,67 грн., а з довідок Вигодянської сільської ради Біляївського району № 1971 та № 1972 від 13.09.2016 р. вбачається, що він має на утриманні дружину [PERSON], яка разом з ним зареєстрована та проживає в будинку його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Матері відповідача на даний час виповнилось 62 роки, вона є непрацездатною людиною похилого віку та отримує пенсію за віком з 2009 р., що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] на ім'я [PERSON] Відповідно до виписки із історії хвороби № 21336, наданої відповідачем, його дружина [PERSON] з 2007 р. тяжко хворіє - у неї видалено нирку, у зв'язку з чим підтримання її стану здоров'я потребує регулярних витрат на ліки та спеціальне харчування, за відсутності фізичної можливості працювати. Крім того, сам відповідач має ряд хронічних захворювань, що підтверджується відповідними актами дослідження стану здоров'я № 687 та № 688 09.09.2016 р. Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд враховує те, що [PERSON] навчається на стаціонарній (денній) формі навчання на контрактній основі, не працює, потребує коштів на оплату проїзду, придбання одягу, канцелярського приладдя, а тому існує потреба у зв'язку з цим у наданні йому матеріальної допомоги від його батьків. Відповідач працює, одержує стабільну заробітну плату, будь-якого іншого доходу не має. Крім того, має на утриманні хвору дружину, яка не працює, та непрацездатну матір. Але при цьому він згоден, з урахуванням свого матеріального стану, сплачувати на користь позивача на його утримання аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісяця. Враховуючи встановлені судом обставини і вимоги закону, суд приходить до висновку про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, а позивач, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надав суду належні та безспірні докази про те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на його утримання на час навчання в такому розмірі та жодного документу на підтвердження матеріального становища відповідача. Враховуючи викладене та виходячи з того, що обов'язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, суд вважає можливим визначити аліменти в частці від заробітку відповідача у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача.

Outcome: partial