Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що відповідно до Заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ «АкцентБанк», [PERSON] про стягнення заборгованості, з останньої було стягнуто суму боргу у розмірі 117692 гривні 09 копійок(14723.93Долара США). Позивач зазначає, що станом на 19.08.2015 року у [PERSON] існує заборгованість у розмірі 18207.02 долари США. Позивач вказує, що від суми заборгованості станом на 19.08.2015 року - 18207.02 долари США необхідно відняти суму 15975.49 доларів США, яка була стягнута рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ «АкцентБанк», [PERSON] про стягнення заборгованості і стягнути різницю у розмірі 2231.53 долари США. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви та просив таку задовольнити. При цьому зазначив, що станом на день розгляду справи Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ «АкцентБанк», [PERSON] про стягнення заборгованості є скасованим. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та зазначив, що підстав для стягнення суми боргу з його довірителя немає. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2016 року було скасовано Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ «АкцентБанк», [PERSON] про стягнення заборгованості. Саме зазначене рішення було підставою на яку посилався позивач, як на підставу стягнення з [PERSON] різниці суми заборгованості у розмірі пред'явленому до стягнення. Оскільки позивачем не дано доказів наявності підстав зазначених у позові, щодо предмета доказування, то відповідно суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» є необґрунтованими і недоведеними. Посилання представника позивача про те, що станом на день подачі позову до суду 26.10.2015 року зазначене Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ «АкцентБанк», [PERSON] про стягнення заборгованості у встановленому законом порядку скасоване не було та набрало законної сили при вирішенні справи з підстав за яких позивач звернувся з позовом до суду, правового значення не має та не береться судом до уваги. В той же час, суд не може покласти в основу мотивування рішення наданий позивачем розрахунок суми боргу, оскільки такий за наявності вищенаведених підстав не відповідає дійсним обставинам та є таким, що не відображає правильних арифметичних розрахунків боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed