Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини [NUMBER] в особі житлової комісії та просив визнати протиправним та скасувати рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] від 27 грудня 2018 року № 92, в частині відмови у зміні дати зарахування його на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 07 жовтня 1993 року, та вважати датою зарахування [PERSON] з членами його сім`ї на картерний облік 07 жовтня 1993 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване ним рішення є протиправним, оскільки воно прийнято на підставі Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, який втратив чинність ще 06.10.2006 р. Зазначив, що у відповідності до діючої на момент прийняття оскаржуваного рішення\~Наказу Міністра\~оборони України\~№ 577\~від 06.10.2006 р., датою зарахування його на квартирний облік повинно бути 07.10.1993 р. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що оскільки позивач у 1998 р. змінив постійне місце проходження служби, він автоматично втратив право на перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби та повинен був ставати на облік повторно, але вже відповідно до діючого на той момент законодавства (згідно із Наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, правильною датою зарахування позивача на квартирний облік є 03.03.1995 р.). Просив суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Спірні правовідносини врегульовано\~Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ,\~Житловим кодексом\~УРСР,\~постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 р. № 1081\~та\~Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577\~в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до частини першої\~ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом Української РСР\~та іншими нормативно-правовими актами. Згідно із статтями\~34\~та\~37 Житлового кодексу\~УРСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання. Ст. 43 Житлового кодексу\~УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Відповідно до пункту 3.1\~Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства. Згідно із п. 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7\~Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці, які перебувають на обліку,\~у разі переміщення по військовій службі,\~пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону\~(в іншу місцевість),\~зараховуються на облік\~за новим місцем служби разом з членами їх сімей\~із збереженням попереднього часу перебування на обліку,\~а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 1990 р. по 2010 р. проходив військову службу у Збройних силах України, що підтверджується Витягом з послужного списку від 15 жовтня 2010 року (а.с.10). Відповідно до Довідки квартирно-експлуатаційного управління північного оперативного командування від 29 березня 2001 року №38/0/567, [PERSON] перебував на квартирному обліку при в/ч [NUMBER] з 07 жовтня 1993 року (а.с.11). Після переведення на нове місце служби у військову частину [NUMBER] в місто Васильків, позивач на підставі рапорту від 22 лютого 1999 року був зарахований на квартирний облік в загальну чергу, що стверджується витягом з протоколу від 24 лютого 1999 року № 2 засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] (а.с. 12, 13). Згідно Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 18 листопада 2002 року № 30 датою прийняття позивача на квартирний облік визначено 03\~березня 1995\~року на підставі вимог Наказу Міністра оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року (а.с. 14). З довідки Васильківського об`єднаного міського військового комісаріату від 11.12.2018 р. від 3149 [PERSON] перебуває на військовому обліку Васильківського об`єднаного міського військового комісаріату з 28 жовтня 2010 р. (а.с. 17). Станом на сьогоднішній день позивач звільнений наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 27 серпня 2010 № 449 у запас відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» пунктом «б» частини шостої з правом носіння військової форми одягу (а.с. 16). Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, оскаржуване рішення прийняте на підставі п. 2\~наказу Міністра\~оборони України\~№ 20\~від 03.02.1995 р., яким\~\~ було передбачено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку з дати набрання чинності цим наказом (тобто з 03.03.1995 р.). Проте, судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваного рішення\~вказаний наказ втратив чинність, що спростовує доводи відповідача про законність прийнятого рішення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині скасування рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 27 грудня 2018 року № 92. Проте, суд не враховує вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати останнього на квартирний облік датою 07.10.1993 рік, оскільки дата зарахування [PERSON] на квартирний облік визначена Витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 18 листопада 2002 року за №30, на разі як позивачем не ставиться вимога щодо даного Витягу, який залишається в законній силі. \~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial