Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої ДТП, в якому просив стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн., витрати за послуги евакуатора 212 грн., витрати на лікування 990 грн., вартість авто товарознавчої експертизи 1 328,40 грн. та моральну шкоду в сумі 3 000 грн., а з відповідача [PERSON] на користь позивача різницю вартості відновлювального ремонту 28 585 грн., 500 грн. франшизи, витрати на ремонт відеореєстратора 150 грн., вартість телеграми для виклику на огляд автомобіля 91 грн., втрати за повернення квитків на потяг 364 грн., 200 грн. за правову допомогу та моральну шкоду в сумі 6 000 грн., судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги збільшив в частині стягнення коштів з [PERSON], крім вказаного просив стягнути інфляційні втрати та 3%-річних, збільшені вимоги просив задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що 25.12.2014 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER], сталась ДТП по вул. Київська в с. Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області, де він не був достатньо уважний, не зумів вибрати безпечної швидкості, не впорався з керуванням та, перетнувши суцільну осьову лінію горизонтальної розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «SKODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу, що призвело до пошкодження автомобілів. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.01.20105 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено штраф. Автомобіль «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] в момент вчинення ДТП, належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON], та застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Україна», згідно полісу страхування №АІ/0700755 від 03.09.2014 року. Позивачем самостійно було замовлено експертне автотоварознавче дослідження у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз, за висновком якого вартість матеріального збитку, завданого ДТП, становить 78 085,99 грн. Згідно полісу страхування №АІ/0700755 ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 50 000 грн., фрашиза 500 грн., тому зі страхової компанії позивач просить стягнути 49 500 грн., а з [PERSON] - 28 585 грн. та франшизу. Крім того, позивач зазнав збитків, скориставшись послугами евакуатора, у сумі 212 грн., витративши кошти на лікування після ДТП - 990 грн., сплативши за експертне автотоварознавче дослідження 1 328,40 грн. Дані збитки [PERSON] вимагає стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на свою користь разом із моральною шкодою, яку він оцінює у розмірі 3 000 грн. Через неправомірні дії [PERSON], [PERSON] довелось відмовитись від поїздки до матері, повернувши придбані на передодні квитки, зазнавши при цьому збитків у сумі 364 грн. Від удару в момент ДТП було пошкоджено автореєстратор, ремонт якого коштував 150 грн. Викликаючи [PERSON] для огляду автомобіля, позивачем за послуги «Укрпошти» (повідомлення телеграфом) було сплачено 91 грн. Вказані збитки позивач просить стягнути з [PERSON] разом із інфляційними втратами та завданою моральною шкодою, яку [PERSON] оцінює у 6 000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, погодившись сплатити 500 грн. франшизи 500 грн. моральної шкоди, в решті позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.105, 109), з будь-якими заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Заслухавши думку позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно даних НАІС ДДАІ МВС України, станом на 28.10.2015 року автомобіль «SKODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER], червоного кольору належить [PERSON] (а.с.78), автомобіль «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER], зеленого кольору належить [PERSON] (а.с.77). Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.01.2015 року (а.с.17), з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП по вул. Київська в с. Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області, де він не був достатньо уважний, не зумів вибрати безпечної швидкості. Внаслідок чого, не впорався з керуванням та, перетнувши суцільну осьову лінію горизонтальної розмітки 1.1, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «SKODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER], що рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія [PERSON], який отримав легкі тілесні ушкодження, що призвело до пошкодження автомобілів. Даною постановою [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 6 місяців, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і набрала законної сили. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль «SKODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER], був технічно пошкоджений, та відповідно до висновку за результатами проведення експертного авто товарознавчого дослідження №800/15-54, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз 29.01.2015 року, вартість відновлювального ремонту становить 78 085,99 грн. (а.с.32-36). Відповідно до ч. 1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, автомобіль «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER], застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» за полісом №АІ/700755, термін дії якого з 04.09.2014 року по 03.09.2015 року, ліміт відповідальності по життю та здоров`ю складає 100 000 грн., ліміт по майну - 50 000 грн., франшиза 500 грн. (а.с.112). Статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність відповідача [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії відповідача призвели до зіткнення автомобілів, та те, що відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Україна», в якому був застрахований автомобіль відповідача [PERSON], не сплатило страхового відшкодування позивачу, тому позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої ДТП необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» 49 500 грн. в рахунок стягнення страхового відшкодування за шкоду, завдану майну, та 990 грн. за шкоду, завдану здоров`ю, яка підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій (а.с.10-11), а з відповідача [PERSON] - 28 585 грн. в рахунок стягнення матеріальної шкоди, яка не покриває розмір страхового відшкодування, та 500 грн. франшизи на користь позивача. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Позивач скористався послугами евакуатора та сплатив їх вартість у сумі 212 грн., що підтверджується квитанцією №000709 від 25.12.2014 року (а.с.15), сплатив вартість проведеного автотоварознавчого дослідження у сумі 1 328,40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.342150472.1 від 26.01.2015 року (а.с.13), на підставі вказаних норм закону дані витрати підлягають стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на користь [PERSON] У задоволенні вимог про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» моральної шкоди на користь позивача необхідно відмовити, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Оскільки неправомірні дії [PERSON] призвели до пошкодження відеореєстратора, який належить позивачу і за ремонт якого [PERSON] було сплачено 150 грн. (а.с.12), крім того, позивачем було сплачено кошти за послуги «Укрпошти» (повідомлення телеграфом) 91 грн. (а.с.14) для виклику [PERSON] для огляду автомобіля, а також [PERSON] втрачено кошти при поверненні замовлених квитків на поїзд у сумі 364 грн. (а.с.21-23), тому дані суми підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що поскільки вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні, при цьому його діями нанесена моральна шкода позивачу, що полягає у зміні нормального ритму життя, психічних переживаннях та моральних стражданнях, пов`язаних з лікуванням, які стались внаслідок тілесчних ушкоджень та травмуванні при ДТП, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ДТП, в решті вимог в частині моральної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ч. 2 ст. 625 цього кодексу визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 року передбачено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. За таких підстав у задоволенні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат та 3%-річних необхідно відмовити. Крім того, стягненню не підлягають і витратьи на правову допомогу, так як вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено частково, суд вважає необхідним пропорційно до задоволених вимог стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на користь [PERSON] 520 грн. 30 коп. судового збору, а з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 298 грн. 90 коп. судового збору в частині вимог майнового характеру, 243 грн. 60 коп. судового збору в частині вимог немайнового характеру. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 23, 610, 979, 1194 ЦК України та

Outcome: partial