Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Світточ» про дострокове розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по оплаті за оренду земельної ділянки, в якому зазначив, що «01» серпня 2008 р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 2322187200:02:001:0092, розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яка належить позивачеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗП №020267 від « 26» березня 2008 року строком на десять років. Відповідно до договору, земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції; цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. Орендна плата вноситься у грошовому або у натуральному вигляді у такі строки: у випадку внесення плати в грошовій формі - один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; у випадку внесення плати в натуральній формі - до 20 числа останнього у звітному році місяця. Виконання відповідачем зобов'язання перед позивачем щодо орендної плати за земельну ділянку оформляється відповідними актами про передачу продукції чи надання послуг в рахунок орендної плати. З 2012 року відповідач не виконував належним чином передбаченого договором зобов'язання щодо виплати позивачеві орендної плати. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням про виконання його обов'язків за договором оренди, однак відповідач постійно ухиляється від такого виконання, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 8 828,68 (вісім тисяч вісімсот двадцять вісім гривень, 68 коп.) грн. В обґрунтування позовних вимог позивач також послався на те, що земельні ділянки, передані відповідачеві в оренду позивачем та іншими мешканцями с. Миколай-Поле, не використовуються за цільовим призначенням, є занедбаними та не обробляються; також на те, що впродовж 2013 року проти власника та директора відповідача [PERSON] було порушено низку кримінальних справ, а також на те, що відповідач ухилявся від сплати податку з доходів фізичних осіб - власників земельних паїв, переданих йому в оренду, хоча такий обов'язок покладено на нього законом, відповідно до п.170.1.1 ст.170 Податкового кодексу України. Все це, на думку позивача, підтверджує той факт, що у відповідача відсутній намір розрахуватися з позивачем не лише за попередній період, але й здійснювати відповідні розрахунки в майбутньому. Позивач вважає, що з урахуванням положень цивільного законодавства України та умов договору оренди, він має право на стягнення з відповідача заборгованості за договором з урахуванням пені та індексу інфляції. Крім того, оскільки відповідачем не виконуються вимоги договору щодо цільового використання земельної ділянки та щодо права позивача на отримання орендної плати, позивач просить розірвати договір в порядку, передбаченому ст.32 Закону України «Про оренду землі» та п.38 договору. В судове засідання позивач і його представники не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, пояснень суду не надав, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно, однак, судові повістки за місцем реєстрації не отримав, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на ці обставини, суд вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів, які знаходяться у справі. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачу на праві приватної власності відповідно державного акта на право приватної власності на землю IV-ЗП №020267 від « 26» березня 2008 року належить земельна ділянка, площею 5,26 га, кадастровий №2322187200:02:001:0092, розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. « 01» серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, в момент укладення договору земельна ділянка була передана орендареві, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від « 01» серпня 2008 року, підписаним сторонами. Відповідно до п.п. 1, 2 договору позивач (орендодавець) надав, а відповідач (орендар) прийняв у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,26 га, яка знаходиться на території Миколай-Пільської сільської ради, ділянка [NUMBER], Запорізького району. Згідно з п.п. 11, 12 договору, орендна плата вноситься у такі строки: у випадку внесення плати в грошовій формі - один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; у випадку внесення плати в натуральній формі - до 20 числа останнього у звітному році місяця; передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Земельний податок сплачується орендарем. З 2012 року до моменту звернення до суду з позовом відповідач не виконував передбаченого договором зобов'язання щодо виплати орендної плати. За п.2 акту приймання-передачі, на момент передачі земельної ділянки відповідачеві, ділянка знаходилася в належному стані та була придатна для виконання сільськогосподарських робіт. Однак, відповідач не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, вона є захаращеною бур'яном, що виснажує землю та робить її непридатною для подальшого використання за цільовим призначенням. Для підтвердження цього факту позивачем було подано до Миколай-Пільської сільської ради заяву з проханням надати інформацію про стан полів сільськогосподарського призначення, які використовує на праві оренди ПП «Світточ» з метою з'ясування правомірного, цільового та законного використання земельної ділянки відповідачем. Згідно з даними, наведеними у листі голови Миколай-Пільської сільської ради від 24.04.2014 р., станом на 01.04.2014 р. сільськогосподарські поля, надані мешканцями с. Миколай-Поле в оренду відповідачеві, в тому числі земельна ділянка позивача, після збору врожаю 2013 року не були приведені до належного стану, до сівби в 2014 році не підготовлені, не засіяні, знаходяться в занедбаному стані та під паром не перебувають. За вимогами п.28 договору, оренди орендодавець має право вимагати від орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з цим договором, а також своєчасного внесення орендної плати. У відповідності з п.9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 1 980 грн. (тисяча дев'ятсот вісімдесят гривень) або у натуральному вигляді: зерно очищене 2000 кг., насіння соняшника 100 кг., солома (2ПТС-4) - безкоштовно, тракторні послуги для обробки присадибної ділянки до 0,5 га - безкоштовно, допомога на ритуальні послуги 300 грн., при цьому річна орендна плата не є меншою ніж 3 відсотка від нормативної оцінки земельної ділянки. Відповідно до п.10 договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. У відповідності з п.14 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 відсотка від несплаченої суми за кожний день прострочення. Як зазначається в п.5 договору, нормативна грошова оцінка загальної вартості ділянки станом на дату його укладання становила 65 963,20 грн. (шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят три гривні 20 коп.). Грошова оцінка посвідчується Витягом №2525 з технічної документації про визначення грошової оцінки, виданого « 30» липня 2008 року Відділом земельних ресурсів у Запорізькому районі Запорізької області. « 26» жовтня 2011 року, між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду до договору оренди земельної частки (паю), відповідно до якої п. 9 вищевказаного договору (орендна плата) викладався у наступній редакції: за оренду земельного паю «орендар» проводить розрахунок з «орендодавцем» у грошовому вигляді або в натуральному вигляді: зерно очищене - 3000 кг; насіння соняшнику - 100кг; солома - безкоштовно; допомога на ритуальні послуги - 500 грн. За вимогами п.12 договору, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Однак, як вбачається з заяв власників земельних ділянок, відповідач має заборгованість перед 56 власниками в рамках укладених з ними договорів оренди земельних ділянок, включаючи позивача. Крім того, відповідно до ч. 170.1.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Однак, відповідач протягом 2012-2013 рр. не сплачував до бюджету податок з фізичних осіб - власників земельних паїв, переданих йому в оренду. Позивач звертався до відповідача в письмовому вигляді з проханням достроково розірвати договір оренди, однак жодної відповіді на цю пропозицію не отримав. Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. В п.38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, про що сторона має повідомити іншу сторону письмово за шість місяців, або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. У відповідності з ч.1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Як передбачено ст.21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень п.п.1, 3 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. У відповідності з ч.1 ст.624 ЦК, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності з п.24 договору, орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобов'язань, передбачених цим договором. При цьому збитками вважаються фактичні витрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен був здійснити для відновлення свого порушеного права; та доходи, які орендар міг би реально отримати в разі неналежного виконання орендодавцем умов договору. Позивачем надано суду розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем з урахуванням ринкових цін на сільськогосподарську продукцію, пені та індексу інфляції. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не сплачував орендну плату належним чином, використовує орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, що зменшує родючість землі та порушує права позивача як власника земельної ділянки, тому договір оренди земельної ділянки має бути розірваним, а з відповідача на користь позивача має бути стягнена заборгованість за договором оренди. На підставі викладеного,

Outcome: approved