Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення в квартиру посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом від 02.04.2012 року йому належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] , інша 1/2 частка належить відповідачу [PERSON] . Після оформлення спадщини він неодноразово пропонував відповідачу знайти домовленість у порядку користування частками в квартирі, однак останній не пускав його у квартиру. Рішенням Рівненського міського суду від 14.02.2018 року у справі №569/15733/17 встановлено порядок користування спірною квартирою між співвласниками. Однак, відповідач [PERSON] грубо порушує вимоги законодавства , нехтує рішенням суду, чинить перешкоди вселення у квартиру. Він неодноразово звертався до поліції, однак всі спроби вселитися та проживати в спірній квартирі до успіху не привели, відповідач фізично його не впускає в квартиру, влаштовує скандали, провокує бійку. А тому просив суд усунути перешкоди в користуванні його часткою в квартирі [ADDRESS] , шляхом примусового вселення його та дружини до вказаної квартири. Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 18.11.2020 року позивач подав суду заяву, в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позов відповідачем суду не подано. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд виходить з того, що гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд виходить з того, що дії власника майна не повинні суперечити закону і порушувати прав інших осіб та інтереси суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Судом встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є сторони по справі. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Позивач неодноразово звертався до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області із заявами про те, що відповідач [PERSON] не впускає його до квартири, співвласником якої він є (а.с.8,13-14). Звернувшись до суду із вказаним позовом позивач [PERSON] зазначив, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, не впускаючи його до квартири. Позивач [PERSON] є співласником квартири [ADDRESS] , має право користування нею, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 14.06.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 14.06.1997 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові\~ [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно із частиною першою статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до вимог ч.2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Оскільки відповідач чинить перешкоди у праві користування житловим приміщенням позивачу, тому позов слід задоволити, зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні 1/2 частиною квартири [ADDRESS] , шляхом вселення [PERSON] та [PERSON] у вказану квартиру. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved