Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу автотранспортного засобу, визнання права власності. В обґрунтування позову вказав що, 11.02.2012 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу автомобіля SCODA Superb Classic, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, за ціною 120 000 грн. Вищезазначений транспортний засіб було передано в його користування та був проведений повний розрахунок за придбане майно, але на теперішній час він не може в повній мірі користуватись майном, оскільки відповідач ухиляється від оформлення вказаного транспортного засобу шляхом укладення договору купівлі-продажу в нотаріуса, перереєстрацію транспортного засобу не проведено з причин, від нього незалежних. Крім того, автомобіль перед продажем не знятий з обліку у МРЕВ ДАІ, що також є порушенням вимог чинного законодавства. Враховуючи те, що даний правочин відповідав волі осіб, відбулося повне виконання умов договору, однак відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, що врегульовані нормами ЦК України щодо захисту судом цивільного права. 11 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля SCODA Superb Classic, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску. Загальна сума договору становить 120 000 грн. Позивачем повністю здійснено розрахунок за договором купівлі - продажу автомобіля, що підтверджується розпискою [PERSON] від 11.02.2012р. Відповідно до ст.626 ЦКУ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а згідно ст.627 ЦКУ сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (свобода укладення договору). Договір в силу приписів ст 638 ЦК України є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони вказаного правочину своїми підписами письмово підтвердили, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору та умов договору. Правочин - є актом вільного волевиявлення особи, тобто підписуючи договір купівлі-продажу та договір дарування сторони були вільними в укладанні правочину. За даним договором сторонами досягнуто всіх істотних умов та створено правові наслідки, позивачем виконано всі умови даного договору. Однак, [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автотранспортного засобу. Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або частково виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до пункту 11 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності). До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності, або рішення Кабінету Міністрів України чи комісії, утвореної відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюеться або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки судом встановлено, що між сторонами за договором умови договору виконані повністю, позивач прийняв предмет договору в своє володіння, користується предметом договору, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved