Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 вересня 2015 року біля 07 години 50 хвилин керував автомобілем [NUMBER] по вул. Долгова у м.Марганці Дніпропетровської області, здійснюючи маневр повороту праворуч для паркування, однак неповнолітній [PERSON], керуючи скутером марки «Вайпер», виїжджаючи з прилеглої до СЗОШ № 7 території на головну дорогу, не дав дорогу його транспортному засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з ним, завдавши автомобілю механічних ушкоджень. Даним ДТП його автомобіль отримав ушкодження на суму 4.308 грн. 18 коп. Крім того, у звязку з відсутністю справного автомобіля, поніс життєві вимушені зміни, під час ДТП з ним в автомобілі знаходились діти, які налякались даної події, неодноразово вимушений був ходити до суду по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, у звязку з чим йому завдано душевних страждань, які оцінює у розмір 2.000 грн. Також просив стягнути 1.500 грн. за правову допомогу та судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на його мотиви, дав аналогічні пояснення. Просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнав частково, не заперечив про задоволення матеріальних збитків та 1.000 грн. моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оглянувши справу про адміністративні правопорушення 180/3146/15-п, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до довіреності від 20 серпня 2012 року [PERSON] надав [PERSON] розпоряджатися (керувати, продавати, обміняти, здати в оренду, тощо) транспортним засобом марки «Фольцваген Кадді», 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, матеріальна шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно абз.1 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, шкода, заподіяна особі і майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року за наслідками ДТП від 24 вересня 2015 року з участю [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8-9) Відповідно до рапорту інспектора ДАІ [PERSON] від 25 вересня 2015 року встановлено, що 25 вересня 2015 року по вул. Долгова у м.Марганці Дніпропетровської області, біля ЗОСШ № 7 водій мопеда «Вайдер» [PERSON], [INFO], учень 7,8 класу, виїжджаючи з прилеглої території. Здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок ДТП автомобіль та скутер отримали механічні пошкодження (а.с.12). Повідомленням начальника Марганецького МВП Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області від 28 грудня 2015 року встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП відносно батьків неповнолітнього [PERSON] не складено, оскільки сплили строки притягнення їх до відповідальності (а.с.13). Згідно наданих квитанцій та товарних чеків, наданих позивачем вбачається, що автомобілю [NUMBER] завдано матеріальних збитків на суму 4.308 грн. 18 коп. (а.с.14,15,16). Тому, суд приходить до висновку про підставність вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів заподіяної майнової шкоди в розмірі 4.308 грн. 18 коп. Згідно ч.1 п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, що в судовому засіданні знайшли свої підтвердження підстави стягнення моральної шкоди на користь позивача, факт заподіяння йому зі сторони відповідачів моральних страждань, втрат немайнового характеру, які полягали у змінах його життєвих звязків, глибину фізичних та душевних страждань, позбавлення можливості використовувати транспортний засіб. Тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за можливе частково задовольнити позов, стягнути з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 гривень, та вважає, що саме такий розмір є достатнім та співмірним. [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги від 15 лютого 2016 року (а.с.17) та складено акт приймання-передачі виконаної роботи від 19 лютого 2016 року (а.с.18), відповідно до якого [PERSON] сплатив адвокату 1.500 грн. гонорару за надання правової допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Тому підставною є вимога позивача про стягнення з відповідачів 1.500 грн. за надання правової допомоги. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачені ним при зверненні до суду 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial