Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в якому вказує, що у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та оформлення спадкового майна, що відкрилося після смерті брата - [PERSON] , у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки був впевнений, що на законних підставах протягом десяти років користується спадковим майном. 03 квітня 2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, що належало його рідному брату [PERSON] , у зв`язку з пропущеними строками для прийняття спадщини. Тому просить визначити [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , як спадкоємцем за законом другої черги спадкування. Позивач до судового засідання не з`явився, прохав суд розглядати справу у його відсутність, прохав суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач, представник Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, з позовом згодна. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані позивачем, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1-5 статті 263 ЦПК України). Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 16 листопада 2008 року виконкомом Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №26. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований за нею у погосподарському обліку погосподарської книги №3 стор. 4 Таврійської сільської ради, яка є представницьким органом Таврійської об`єднаної територіальної громади Оріхівського району Запорізької області, до складу якої входить Юрківська сільська рада Оріхівського району Запорізької області (виписка №544 від 05.04.2019 року). Зазначену спадщину прийняв її син, брат позивача - [PERSON] , який на час смерті матері був зареєстрований і проживав разом з нею. До нотаріальної контори він не звертався, а прийняв спадщину на підставі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За свого життя прийняту спадщину він не перереєстрував на своє ім`я. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 01 березня 2010 року виконкомом Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №10. Спадкоємцем спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , окрім позивача є його брат - [PERSON] , сестра - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] подали до суду нотаріально завірені заяви від 26.09.2019 року, якими підтвердили, що спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] брата [PERSON] не приймали та на нього не претендують, в суд за продовженням строку на прийняття спадщини звертатися не будуть. Одночасно з цим не заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину (оформлення права власності) на спадкоємців, які в установленому законом порядку прийняли спадщину. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст.1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 03.04.2019 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, що належало його рідному брату [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно довідки Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 19.09.2019 року №01-20/1346 спадщина, що залишилася після смерті [INFO] [PERSON] , а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відумерлою не визнавалася. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved