Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON] , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] в якій просив скасувати арешт нерухомого майна, а саме на 3/8 частини квартири [ADDRESS] на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 15 березня 2011 року в рамках цивільної справи за позовом АКБ « УкрСиббанк» правонаступником якого є АТ « УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивачем зазначено, що він 22 жовтня 2012 року придбав на прилюдних торгах квартиру [ADDRESS] , яка з 26 грудня 2007 року належала [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу за № 2513, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., укладеним із [PERSON] разом з іншими співвласниками квартири. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( далі - ДРРП на НМ, РПВ на НМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ ) щодо суб`єкта від 17 жовтня 2020 року позивачу стало відомо, про те що на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси (суддя Сватаненко В.І., справа №2-2792/11) від 15 березня 2011 року в рамках цивільної справи за №2-2792/11 за позовом АКБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є АТ « УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості було вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження на нерухоме майно №11011015, а саме, квартира, 3/8 частин, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тобто, на час, коли зазначене майно боржнику [PERSON] вже не належало. З підстав того, що заходи забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 березня 2011 року обмежують право позивача на користування та розпорядження вказаним майном, як власника майна, тому просить суд скасувати заборону накладену на 3/8 частин квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін на 27 січня 2020 року. Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року витребувано з Київського районного суду м. Одеси належним чином завірену копію ухвали суду про забезпечення позову від 15 березня 2011 року та рішення суду по цивільній справі № 2-279/11 від 12 травня 2011 року та належним чином завірену інформацію про виконання вищевказаного рішення суду. У судове засідання 27 січня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, з наявністю заяви представника позивача про ухвалення заочного рішення, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що 12 грудня 2007 року [PERSON] було зареєстровано право власності на 3/8 частин квартири [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеса №2-9050/07 від 09 листопада 2007 року. 26 грудня 2007 року [PERSON] разом з іншими співвласниками вищевказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу за № 2513, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., було відчужено вищевказану квартиру [PERSON] . Того ж дня, 26 грудня 2007 року вищевказана квартира була передана [PERSON] в іпотеку АТ «Райффайзен Банк Аваль» у відповідності із іпотечним договором №2520, посвідченим Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Скопелідіс Т.Г., що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП на НМ, РПВ на НМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ від 17 жовтня 2020 року. У зв`язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся із позовом до Київського районного суду м. Одеса про стягнення заборгованості з [PERSON] за вказаним кредитним договором. У результаті чого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 травня 2010 року позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 711 801,63 грн. На підставі вказаного рішення Київським районним судом м. Одеси 27 вересня 2010 року був виданий виконавчий лист №2- 2112/10. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку рішення суду від 11 травня 2010 року не виконав, в рамках виконавчого провадження, звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] . 22 жовтня 2012 року позивачем - [PERSON] , було придбано на прилюдних торгах вищевказану квартиру. 06 листопада 2012 року Державним виконавцем Біликом Р.В. було видано акт про реалізацію предмета іпотеки квартири [ADDRESS] . 25 грудня 2012 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказану квартиру в Реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується Актом Державного виконавця Білика Р.В. про реалізацію предмета іпотеки від 06 листопада 2012 року та інформаційною довідкою з ДРРП на НМ, РПВ на НМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ від 17 жовтня 2020 року. Однак, відповідно до інформаційної довідки з ДРРП на НМ, РПВ на НМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ від 17 жовтня 2020, на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси (суддя Сватаненко В.І., справа №2-2792/11) від 15 березня 2011 року було внесено заборону відчуження на нерухоме майно №11011015, а саме на 3/8 частин квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що у 2011 році на розгляді Київського районного суду м. Одеса перебувала цивільна справа за позовом АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. У рамках вказаної цивільної справи №2-2792/11 ухвалою суду від 15 березня 2011 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на 3/8 частин квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2011 року по цивільній справі за позовом АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги №2-2792/11 АТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто у солідраному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором кредиту №1130286600 від 21 лютого 2008 року та додаткової угоди до нього від 18 лютого 2009 року в сумі 74400,23 долара США, заборгованість по процентам за користування кредитом 14553,01 долара США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 70,80 долара США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 1427,60 долара США, а всього 90 451,64 долара США, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9583) складає 719 841, 25 грн. У 2012 році ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Київського районного суду м. Одеса із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по справі №2-2792/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. 11 червня 2012 року Київським районним судом м. Одеса була винесена ухвала по справі №1512/7013/2012, якою заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони було задоволено. З листа Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2021 вбачається, що цивільна справі №2-2792/11 знищена у зв`язку із спливом строку зберігання, ухвала Київського районного суду міста Одеси по справі №2-2792/11 від 15.03.2011 в архіві Київського районного суду міста Одеси не зберіглась. Судом встановлено, що на час постановлення Київським районним судом м. Одеси ухали суду від 15 березня 2011 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на 3/8 частин квартири [ADDRESS] , вказане майно [PERSON] не належало, а перебувало на праві власності у [PERSON] , та було перейдено 26 грудня 2011 року останнім в іпотеку АТ «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦПК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на те, що квартира [ADDRESS] , станом на день постановлення Київським районним судом м. Одеса ухвали суду від 15 березня 2011 року про забезпечення позову, вказана квартира не належала на праві власності боржнику [PERSON] , то суд приходить до висновку, що наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 15 березня 2011 року. Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved