Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортній пригоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02 грудня 2019 року сталася дорожньо-транспортна подія за участю водія [PERSON] , яка на перехресті вулиці Торгової та бульвару Шевченко, керуючи трамваєм «Tatra Т3» бортовий номер [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Торговою, не надала дорогу автомобілю Ravonr-4, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2020 року [PERSON] визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] була заподіяна майнова шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу Ravonr-4, державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 30237,71 гривень, яка складається з вартості матеріального збитку у сумі 25987,71 гривень, складання звіту про оцінку КТЗ у сумі 2500 гривень, огляду установки коліс у сумі 150 гривень, послуги евакуатора у сумі 1600 гривень. Також зазначає, що внаслідок вказаної пригоди йому також була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у сумі 20000 гривень. Просить позов задовольнити, та також стягнути судові витрати понесені ним при зверненні до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, не погоджуючись з позовом, надав суду відзив, у якому зазначив, що позивача не визнано потерпілим за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія [PERSON] , питання щодо відшкодування збитків не розглядалось, а отже у задоволенні позовних вимог належить відмовити. Третя особа в судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є відшкодування юридичною особою матеріальної шкоди, завданої її працівником. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Ravonr-4, державний номерний знак [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] 10.01.2018 року. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м Маріуполя Донецької області від 16.01.2020 року (справа №263/18234/19) водія трамвая «Tatra Т3» [PERSON] визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки її дії не відповідали вимогам пункту 16.11 ПДР України. Зазначеною постаново встановлено, що 02.12.2019 року о 10-30 годині в Донецькій області м. Маріуполь в Центральному районі на перехресті вулиці Торгової з бульвару Шевченко водій [PERSON] , керуючи трамваєм TATRA ТЗ номерний знак [NUMBER] по бульвару Шевченко, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Торговою, не надала дорогу автомобілю RAVON R-4 державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 25 лютого 2020 року №1215/20, виготовленого оцінювачем ФОП-СПД [PERSON] , вартість матеріальної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу марки Ravonr-4, державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , на дату оцінки становить 25987,71 гривень. Витрати на оплату проведеного звіту про оцінку вартості відновлюваного ремонту склали 2500 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до квитанції №544839 від 13.03.2020 року, була надана послуга огляду установки коліс, вартість послуги складає 150 гривень. Відповідно до товарного чеку №б/н від 02.12.2019 року виданого ФОП [PERSON] , надана послуга евакуатора з вулиця Торгової до бульвару Шевченко для автомобіля Ravonr-4, державний номерний знак [NUMBER] , вартість послуги складає 800 гривень. Відповідно до товарного чеку №б/н від 11.12.2019 року виданого ФОП [PERSON] , надана послуга евакуатора з п. Мирного до 7 проїзду для автомобіля Ravonr-4, державний номерний знак [NUMBER] , вартість послуги складає 800 гривень. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На підставі ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. При цьому, ч.1 ст.1172 ЦК України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно зі ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, оскільки [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем і під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачу було завдано шкоди, виконувала трудові обов`язки, тому за шкоду, завдану працівником, несе відповідальність роботодавець - КП «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління». Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд виходить із представленого звіту про оцінку шкоди, який у передбаченому процесуальним законом порядку не спростований відповідачем. На підставі вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу позивачу таким, що підлягає задоволенню, а саме у розмірі 30237,71 гривень, яка складається з вартості матеріального збитку у сумі 25987,71 гривень, складання звіту про оцінку КТЗ у сумі 2500 гривень, огляду установки коліс у сумі 150 гривень, послуги евакуатора у сумі 1600 гривень. Статтями 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Згідно роз`яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з змінами), розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Також судом встановлено, що в результаті вищевказаного ДТП позивачу [PERSON] було спричинено моральну шкоду, яку він зазнав із пошкодженням свого майна, яке приносило йому дохід, та душевних стражданнях та хвилюваннях, інших негативних емоціях, які він пережив через вказану пригоду, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд частково задовольняє вказану вимогу та стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження надання правової допомоги надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 03.06.2020 року укладений [PERSON] із адвокатом Орєховим М.В. (свідоцтво №2184 від 30.01.2008 року), згідно із яким сплачено [PERSON] за правову допомогу у сумі 1400 гривень. Вказані витрати також підлягають стягненню із Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» на користь [PERSON] .

Outcome: partial