Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Порицької сільської ради Хмільницького району, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.11.2016 року в с.Томашпіль Хмільницького району Вінницької області, померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 2.3509 га, яка знаходиться на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу було відмовлено у звязку з наявністю спору між сторонами щодо прийняття спадкового майна. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні фати, обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №358461 виданого виконавчим комітетом Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] померла 25.11.2016 року (а.с. 4) Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2.3509 га, яка розташована на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №690022, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №052480001002349 (а.с. 7). Право на спадкування за законом в порядку ст. 1261 ЦК України, виникло в спадкоємців за законом першої черги, синів: [PERSON] та [PERSON], які на момент смерті матері [PERSON], були зареєстровані та проживали в одному житловому будинку, в якому вона проживала. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що доводиться витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47586346 від 28.04.2017 р. (а.с. 10), однак, згідно роз'яснення нотаріуса № 302/01-16 від 22.09.2017 р. у оформленні спадкових прав йому було відмовлено у зв'язку із спором, що виник між ним та відповідачем (а.с. 12). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги через спір з іншим спадкоємцем першої черги, [PERSON], що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не претендував на спадкове майно, що залишилось після смерті матері. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельну ділянку не припинилося, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved