Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 34251,84 грн. та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16 січня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 11896,20 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 11 червня 2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 34251,84 грн. у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 16 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно п.2.1. якої позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 11896,23 грн. на строк 24 місяці з 16 січня 2014 року по 31 січня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в замін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 595,29 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентам, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 січня 2016 року. Відповідно до п.1.1.5.21. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, при непогашенні кредиту в строк, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагородження, заборгованість у частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня з дня виникнення такої заборгованості. У випадку непогашення вказаного простроченого зобов'язання на протязі 30 календарних днів всі сплачені після вказаної дати платежі являються пенею, крім платежів, направлених з урахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. В період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються. Згідно п.1.1.5.23. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення клієнтом встановленого законом зобов'язання по поверненню неналежним чином зарахованих коштів клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день, починаючи з дати закінчення помилкового перерахування до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10% суми перерахування. З п.1.1.7.6. витягу з Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що при відсутності на Картрахунку Картки грошових коштів у розмірі, достатньому для сплати послуг Банку для продовження строку дії Картки, та при ненадходженні грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту закінчення строку дії Картки, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів. Зазначена комісія стягується Банком по закінченню вказаного цим пунктом строку щомісячно. У випадку, якщо залишок на Картрахунку менший ніж розмір комісії, встановленої тарифами Банку, то розмір комісії за обслуговування Картрахунку встановлюється у розмірі залишку коштів на Картрахунку позичальника. Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 11 червня 2017 року має заборгованість перед банком у розмірі 34251,84 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 11390,17 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 7001,74 грн.; - заборгованість за пенею та комісією - 14579,20 грн.; - штраф (відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди) - 1280,73 грн. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Однак, вирішуючи позовні вимоги суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. Пунктом 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт передбачено, що заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою у зв'язку з чим позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1904,75 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положень статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 32971,11 грн., з яких заборгованість за кредитом - 11390,17 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7001,74 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 14579,20 грн. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу, який позивач просить стягнути з відповідача відповідно до п 2.2. Генеральної угоди у розмірі 1280,73 грн., з підстав викладених вище, задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600 грн.

Outcome: partial