Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.08.2014 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н та [PERSON] Відповідачу надано кредит у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до умов договору встановлена плата за користуванням кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. [PERSON] зобов'язалась щомісячно здійснювати погашення заборгованості відповідно до умов договору згідно графіку погашення кредиту та процентів. У зв'язку із невиконанням зобов'язань просив суд стягнути з відповідача заборгованість перед банком, що становить 16 038 грн.36 коп. та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2018 року матеріали позовної заяви передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 20 квітня 2018 у справі відкрито провадження, вирішено питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 19.06.2018 р.. учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Заяв, клопотань з процесуальних питань та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, відповідач повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та в судове засідання не з'явився, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 28.08.2014 року на підставі Анкети-заяви [PERSON] між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Так, згідно умов Договору та на підставі заяви відповідача, позивач видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних від суми залишку за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. умов та правил, відповідач [PERSON] зобов'язувалась здійснювати погашення заборгованості по Кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Як вбачається з п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У зв'язку із неповерненням відповідачем грошових коштів станом на 31.10.2017 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 16 038,36 грн. Заборгованість складається із: заборгованості за кредитом у сумі 2 005,58 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12 792,86 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 739 грн. 92 коп. Належним чином завірений розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, перевірено в судовому засіданні. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил визначено, що у разі порушення позичальником строків погашення суми боргу по сплаті кредитну та нарахованих відсотках більше, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та штраф у розмірі 5 % від суми боргу по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, суд вважає за можливе задовольнити позов ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 16 038 грн. 36 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved