Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зобовязати Колективне підприємство «Васильківська шкіряна фірма» надати йому уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу за період з 04 жовтня 1996 року по 28 лютого 2002 року за формою, передбаченою Додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Посилається в позові на те, що починаючи з 04 жовтня 1996 року по 24 вересня 2000 року він працював на посаді газоелектрозварника в транспортному цеху відповідача - КП «Васильківська шкіряна фірма». 02 січня 1997 року позивачу присвоєно 5 розряд газоелектрозварника, 01 січня 1999 року йому присвоєно 6 розряд газоелектрозварника. З 25 вересня 2000 року позивача було переведено з транспортного цеху в ремонтно механічний цех газоелектрозварником, де він пропрацював до 28 лютого 2002 року, стверджується записами в його трудовій книжці, і, як вбачається з його трудової книжки, іншої роботи в цей період на вказаному підприємстві чи іншому підприємстві позивач не виконував. Позивач в позові посилається на те, що 29 березня 2016 року йому виповнилось 55 років, і відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах він має право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи як працівник, зайнятий повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. В позовній заяві вказано, що весь професійний шлях позивача на протязі багатьох років пов'язаний з виконанням вказаних робіт і він підпадає під вказані в законодавстві критерії, він вирішив скористатись гарантованим йому правом на пенсію на пільгових умовах. Так, зібравши всі необхідні документи позивач подав заяву до Васильківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, на що рішенням від 18 серпня 2016 року № 3908104, йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах тому, що згідно довідки № 133 від 22 червня 2016 року, виданої відповідачем, позивач працював на посаді газоелектрозварника у шкідливих умовах праці менше 80 % робочого часу установленого для працівників даної професії. Проте, у позивача є довідка видана відповідачем від 01 квітня 2016 року № 54, де також вказано, що він працював у шкідливих умовах праці електрогазозварником менше 80 % робочого часу установленого для працівників даної професії з урахуванням підготовчих, допоміжних і поточних ремонтних робіт, при цьому зазначено, що робіт по суміщенню позивач не виконував, за шкідливі умови праці йому надавалась додаткова відпустка. Позивач вказує, що він працював повний робочий день в шкідливих умовах праці, виконуючи свої прямі обовязки і не виконував будь-яких інших робіт, тому він повторно письмово звернувся до відповідача з проханням надати йому інформацію на підставі чого йому було відмовлено у видачі довідки встановленого зразка для призначення пенсії на пільгових умовах, а натомість було видано довідку, яка унеможливлює оформлення такої пенсії. Відповіддю від 22 червня 2016 року № 134, позивачу було повідомлено фактично повторно, що на посаді електрогазозварника в шкідливих умовах він працював менше 80 % робочого часу, установленого для працівників даної професії, решту робочого часу він виконував інші роботи за вказівками начальника цеху. При цьому надати копії первинних документів, що стосуються табелювання робочого часу позивача за період з 04 жовтня 1996 року по 28 люте 2002 року немає можливості через закінчення терміну їх зберігання. В позові зазначено, що надання такої відповіді, на думку позивача, свідчить про відмову відповідача у видачі йому довідки про характер та умови праці, та про роботу з повним робочим днем, в зв'язку з відсутністю на підприємстві документів про табелювання робочих днів. Дану відмову позивач вважає безпідставною та незаконною, яка не ґрунтується на будь-яких підтверджуючих первинних документах, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач вказує, що факт його роботи на вказаних посадах повний робочий день можуть підтвердити свідки. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Також позивач зазначив, що працював повний робочий день, виконував роботи по зварюванню, йому надавали додаткові відпустки та молоко, при цьому тяжкість умов праці йому постійно пояснювали пільговими умовами виходу на пенсію. На підприємстві не вистачало зварювальників і робота для нього була кожен день, навіть тоді коли інші цехи не працювали. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Також представник відповідача вказав, що 80% робочого часу може бути задіяний працівник тільки на конвеєрі, а позивач виконував роботи близько 75 % робочого часу. На запитання представника позивача, представник відповідача суду пояснив, що посада газоелектрозварника ліквідована, а була посада електрогазозварника, були шкідливі умови праці, у 2005 році проводилась атестація на посаді електрогазозварника, умови праці на «шкіряній фірмі» і на «Славі» однакові, інших доказів виконання додаткових робіт немає крім особових рахунків щодо заробітної плати за сумісництвом, пільгова пенсія здійснюється за рахунок підприємства на 100 % . Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила суду, що уточнююча довідка, видана відповідачем, не відповідає формі затвердженої п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, п. 10 Порядку застосування Списків № 1 № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що згідно запису в трудовій книжці серії БТ-І № 3961924 виданої 20.08.1979 року на імя [PERSON], [INFO], позивач з 04.10.1996 року по 25.09.2000 року працював на посаді газоелектрозварником транспортного цеху Колективного підприємства «Васильківська шкіряна фірма», 02.01.1997 року йому присвоєно 5 (пятий) розряд газоелектрозварника, 01.01.1999 року присвоєно 6 (шостий) розряд газоелектрозварника, з 25.09.2000 року позивача переведено в ремонтно механічний цех газоелектрозварником, де він працював до 28.02.2002 року, з 01.03. 2002 р. прийнятий в ремонтно механічний цех газоелектрозварником 6 (шостого) розряду Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа». Відповідно свідоцтва № 38 від 03 червня 1985 року, позивачу присвоєно кваліфікацію газозварника І розряду, та відповідно до посвідчення № 91 від 03 червня 1992 року, позивачу присвоєно кваліфікацію електрогазозварника ІУ розряду. Згідно довідки виданої відповідачем від 01 квітня 2016 року № 54, позивач дійсно працював в КП «Васильківська шкіряна фірма» на посаді електрогазозварником у шкідливих умовах праці менше 80 % робочого часу установленого для працівників даної професії з урахуванням підготовчих, допоміжних і поточних ремонтних робіт, робіт по суміщенню позивач не виконував, за шкідливі умови праці йому надавалась додаткова відпустка, робота позивача на посаді електрогазозварника підтверджується архівними документами картками ф. Т 2, наказами по підприємству з 1996 по 2002 рік, особовими картками по нарахуванню зарплати. Відповідно довідки Васильківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 16.06.2016 р. № 107 звірки первинних документів, що підтверджують достовірність довідки № 54 від 01 квітня 2016 року, виданої гр.. [PERSON], відповідачем були надані для проведення звірки документи: накази за 1996 р., 1997 р., 1998 р.,1999 р., 2000 р., 2002-2004 р.р., особова картка по обліку кадрів (форма Т-2), особові картки на заробітну плату за 1996 р., 1997 р., розрахункові листи про нарахування заробітної плати 1998-2000 р.р., інші документи не надавались. Відповідно до Карти умов праці робочого місця № 91, дата дослідження 23.03.2005 р., професії електрозварники ручного зварювання, ремонтно-механічного цеху підприємства ТОВ «СлаВа», за Гігієнічною класифікацією № 4137-86 умови праці відносяться до шкідливих ІІІ класу, І ступеня. Згідно довідки виданої відповідачем від 22 червня 2016 року № 134, виданої [PERSON], робітник за професією газоелектрозварник працював в шкідливих умовах менше 80 % робочого часу установленого для працівників даної професії, решту робочого часу газоелектрозварник виконував інші роботи за вказівками начальника цеху, також зазначено, що відповідач не має можливості надати позивачу копії первинних документів, що стосуються табелювання його робочого часу за період роботи з 04.10.1996 року по 28.02.2002 р. за професією газоелектрозварника в звязку із закінченням терміну їх зберігання. Як вбачається з рішенням від 18 серпня 2016 року № 3908104, Васильківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки згідно довідки № 133 від 22 червня 2016 року, виданої відповідачем, позивач працював на посаді газоелектрозварника з 04.10.1996 по 25.09.2000 та з 25.09.2000 по 28.02.2002 у шкідливих умовах праці менше 80 % робочого часу установленого для працівників даної професії. Згідно наданої Васильківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області на виконання ухвали суду засвідченої копії матеріалів пенсійної справи [PERSON], а саме довідки від 15.06.2016 р. № 104 звірки первинних документів, що підтверджують достовірність довідки № 78 від 01 квітня 2016 року, виданої гр.. [PERSON], в розрахункових листа на заробітну плату за 2002-2003 р.р., які були надані для проведення звірки зазначена спеціальність позивача «газоелектросварщик», нарахування за суміщення відсутні, за шкідливі умови праці проводилась доплата в розмірі 12 % від основної тарифної ставки та надавалась додаткова відпустка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він займав посаду начальника цеху, де працював позивач, та показав, що позивач працював зварювальником і має право на пільгову пенсію, але відповідач не дає документи позивачу для отримання пільгової пенсії. Свідок вказав, що позивач працював в транспортному цеху повний день, з 8-00 до 17-00 кожен робочий день, ці роботи дуже шкідливі, навіть коли підприємство не працювало транспортний цех працював завжди, в автопарку було близько 40 машин, інших робіт за суміщенням не доручав позивачу, оскільки у позивача роботи було повно, без начальника цеху ніхто не міг давати позивачу інших завдань, вільний час був лише під час обіду. Свідок [PERSON] суду показав, що він працював водієм та вів табель, коли не було начальника цеху [PERSON], табелював позивача по 8 годин, працював з позивачем в одному цеху, позивач постійно працював зварювальником, за згодою начальника цеха позивача направляли варити в другі цеха, оскільки зварювальників не вистачало на підприємстві, транспортний цех працював навіть коли завод не працював, робота зварювальника шкідлива, інші робіт крім зварювальних позивач не виконував. Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. Як вбачається з матеріалів справи в період з 04 жовтня 1996 року по 28 люте 2002 року роботи позивача на підприємстві КП «Васильківська шкіряна фірма» діяв Список № 2, затверджений Постановою КМ України від 11 березня 1994 року N 162 відповідно до якого право на пенсію на пільгових умовах мають газозварники та електрогазозварники, перелік діяв до 16 січня 2003 року. Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Як вбачається з трудової книжки позивача в період з 04 жовтня 1996 року по 28 лютого 2002 року він працював на посаді «газоелектрозварника», при цьому посади газоелектрозварника в Списку № 2, затвердженому Постановою КМ України від 11 березня 1994 року № 162, що діяв в період його роботи на підприємстві відповідача, не було, натомість існує посада «електрогазозварювальника». Таким чином формально інше найменування посади створює перешкоди на отримання позивачем пенсії на пільгових умовах. Виходячи з вищевикладеного, вбачається невідповідність в даних, що надаються відповідачем, що як наслідок впливає на гарантоване позивачу законодавством право на призначення пенсії на пільгових умовах. Згідно ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Приписи статті 49 КЗпП України зобовязують власника або уповноважений ним орган видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи, розміру заробітної плати. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. Зі змісту частини третьої статті 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Положення статті 4 ЦПК України та статті 16 ЦК України не узгоджуються зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, норми яких поширюються на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення і не відповідають Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання вимог якої є обов'язковим для України. За статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на Колективне підприємство «Васильківська шкіряна фірма».

Outcome: approved