Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між ним та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначив, що вони з відповідачем з 08 жовтня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем з листопада 2017 року фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, взаємодовіри, що породжує в сім'ї непорозуміння та конфлікти, проживають за різними адресами, спільного домашнього господарства не ведуть. Спільне подружнє життя суперечить його інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, шлюб укладений між ним та відповідачем у Виконавчому комітеті Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис №6 - розірвати. В судове засідання позивач не з'явився подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 08 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], повторно виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 27 квітня 2018 року, актовий запис №6 (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, актовий запис 13 (а.с.7). Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають за різними адресами, спільного господарства та бюджету не ведуть, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, взаємодовіри, що породжує в сім'є непорозуміння та конфлікти. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved