Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 18 серпня 2012 року він одружився з відповідачкою. Шлюб було зареєстровано в Торговицькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 12. Від шлюбу з відповідачкою позивач має неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Питання про місце проживання дитини буде вирішуватись в іншому цивільному порядку. Одруження сторін виявилось невдалим. Через несумісність характерів, виникали сварки, проживши так, через деякий час сторони зовсім втратили повагу один до одного. Відповідачка вчиняє безпідставні сварки, зловживає спиртними напоями та зраджує подружній вірності - неодноразово позивачем вона була викрита в зраді, але заради дитини позивач вимушений був її прощати. За останній рік спільного проживання сім`я повністю розпалась. Відповідачка припинила приймати участь у веденні домашнього господарства, уникала всіх господарських справ по дому, під час з`ясування такої форми поведінки вона повідомляла, що її ні позивач, ні дитина не цікавлять, і щоб позивач проживав як хоче, а її не чіпав, вона також буде проживати на власний розсуд. На протязі вказаного періоду відповідачка залишала помешкання в нічний час та не повідомляла ні позивачу, ні дитині куди вона направлялась. Це відбувалось неодноразово, поверталась вона додому вранці та лягала відпочивати, при цьому відмовлялась, щось пояснювати, а також ігнорувала зауваження позивача з цього приводу. З вересня 2021 року, позивач та відповідачка, взагалі припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство, почали проживати окремо один від одного, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, інтересами дитини та він переконаний інтересам самої відповідачки, оскільки вона неодноразово на протязі останнього року повідомляла, що припинить з позивачем шлюбні стосунки. Позивач приймає безпосередню участь у вихованні сина та його утриманні. Позови про визначення місця проживання дітей та про поділ спільного майна подружжя будуть поданні позивачем в іншому проваджені. Позивач наголосив в даному позові, що він на примирення категорично не згоден та просить суд не надавати строк на примирення. Шлюб розривається вперше. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, а також стягнути з останньої судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги задовольнити повністю, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка позов визнала в повному обсязі на думку суду наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до наступного висновку. Як вбачається, 18 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Торговицькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, про що було складено актовий № 12 /а.с.7/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач та відповідачка наполягають на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі чоловіка (позивача у справі) та жінки (відповідачки у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, права їхньої дитини, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. На підставі викладеного та

Outcome: approved