Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № СК-12/0031/14/95/20 від 01.08.2014 року [PERSON] 01 серпня 2014 року отримала кредит у розмірі 5500,00 грн. шляхом отримання коштів у касі позивача. Відповідно до п. 3.2 Договору, сторонами було погоджено розмір відсотків за користування кредитом у розмірі 60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, 01 серпня 2016 року. А п.п. 9 п.2.4 Договору сторони погодили порядок та строки погашення кредиту, що відображено у Таблиці 1 п.3.3 Договору. Як вказує позивач, свої зобов'язання за Договором ним було виконано в повному обсязі, а саме видано відповідачу грошові кошти в обумовленому сторонами розмірі, однак відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та норм діючого законодавства, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 13.11.2017 року має заборгованість 1937.72 грн., яка складається з : 1.00 грн. - заборгованість за кредитом; 1936.72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, відповідач порушила умови кредитного договору. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1937.72 грн. за кредитним договором № СК-12/0031/14/95/20 від 01.08.2014 року, та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 01 серпня 2014 року між КС «Супер кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №СК-12/0031/14/95/20, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит у сумі 5500,00 грн., шляхом видачі готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, зі сплатою відсотків за користування кредитом за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 6- % річних, з кінцевим терміном повернення, 01.08.2016 року. Відповідач у свою чергу зобов'язувалася повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту, визначеному п.3.3 Договору та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, що підтверджується копією договору. Як вбачається з видаткового касового ордеру №175/12 від 01.08.2014 року, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видавши [PERSON] грошові кошти у розмірі5500 грн.. Однак, відповідач не додержувалася належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого її заборгованість перед позивачем станом на 13.11.2017 року становить 1937.72 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору. Враховуючи вищевикладене, вказані правовідносини є зобов'язальними, і регулюються нормами ЦК України. У свою чергу, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правовідносин. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до розділу 5 кредитного договору, даний договір діє протягом 24 місяців з моменту підписання, але до моменту повного виконання позичальником своїх зобовязань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], укладаючи договір, погодилася з зазначеними в ньому умовами, оскільки даний договір підписаний нею, однак не належним чином виконувала умови договору, у зв'язку з чим утворилася вказана в позові заборгованість. За таких обставин, суд вважає доведеним, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови договору а враховуючи, що відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати також підлягають відшкодуванню. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved