Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, треті особи ОСББ «Інструментальне - 10», Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Відділ Держгеокадастру у м.Львові Львівської області, [PERSON], Департамент містобудування Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №5248 від 01.10.2015 року «Про надання ОСББ «Інструментальне-10» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Інструментальна, 10» та зобовязати Львівську міську раду винести на розгляд сесії клопотання громадянина [PERSON] від 28 серпня 2015 року про відведення земельної ділянки. В обґрунтування позову покликаються на те, що [PERSON], як учасник бойових дій, 28.08.2015 року звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про виділення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою за адресою: м.Львів, вул.Інструментальна, 10. 27.10.2015 року позивачу стало відомо, що ухвалою Львівської міської ради №5248 від 01.10.2015 року надано дозвіл ОСББ «Інструментальне-10» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Інструментальній, 10. Вважає, що дана ухвала прийнята всупереч п.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», так як учасники бойових дій мають право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва. У відповідності до ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи ОСББ «Інструментальне - 10» в судовому засіданні позов заперечив з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Просять позов задоволити. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у м.Львові Львівської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представники третіх осіб Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Департаменту містобудування Львівської міської ради в судове засіданні не зявились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив слухати справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до наступного. Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (ч.5 ст.17 Конституції України). У статті 47 Конституції України\~кожному гарантовано право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Статтею 48 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] являється учасником бойових дій, учасником онтитерористичної операції та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій /а.с.4, 5/. Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час (ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»). Відповідно до п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов'язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Учасникам бойових дій гарантовано право на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом (п.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»). Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно положень ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна [PERSON] Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Отож, як випливає із наведених положень Закону, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку зокрема, подають до відповідного органу місцевого самоврядування клопотання із зазначенням цільового призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства), а вимагати додаткові матеріали та документи заборонено імперативною нормою ст.118 ЗК України. Судом встановлено, що 28.08.2015 року [PERSON] звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про виділення земельної ділянки, згідно якої просив розглянути дане клопотання на сесії Львівської міської ради з прийняттям рішення щодо безоплатної передачі йому земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговуванням жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: м.Львів, вул.Інструментальна, 10 та будинком за адресою: м.Львів, вул.Авраама Лінкольна, 23, а також надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки /а.с.8-9/. З вищевказаного клопотання від 28.08.2015 року видно, що до такого додано копію паспорта та ідентифікаційного коду, графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки, копії довідок про участь в АТО, копія посвідчення, копія самого клопотання, а також вказано, що у випадку потреби, [PERSON] зобовязується надати інші необхідні для прийняття відповідних рішень документи. З відповіді Відділу Держземагенства у м.Львові №80/14-15-ПІ від 16.09.2015р. видно, що земельна ділянка між будинками на вул.Інструментальній, 10 та вул.Лінкольна, 23 у м.Львові відноситься до земель м.Львова, що не надані у власність або користування /а.с.162/. Так як згадана земельна ділянка не перебуває у користуванні інших осіб, відсутня необхідність в погодженні землекористувача. [PERSON] природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради від 29.09.2015р. позивача повідомлено про те, що його звернення від 28.08.2015 року розглянуто, однак не повідомлено про результати розгляду. При цьому позивачу розяснено те, які документи необхідно представити для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014р. №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» /а.с.6/. Відповідно до ч. 4\~ст.8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акту закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною [PERSON] України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Враховуючи, що Земельний кодекс України має вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти органів місцевого самоврядування, до спірних правовідносин повинні застосовуватись саме положення Земельного кодексу України. Крім того, судом встановлено, що 01.10.2015 року Львівською міською радою прийнято ухвалу №5248 «Про надання ОСББ «Інструментальне-10» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Інструментальній, 10». Однак, при прийнятті вказаної ухвали Львівською міською радою було проігноровано положення ст.118 ЗК України, п.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та більше того, всупереч наведеним нормам Закону, цілком безпідставно не розглянуто в належному порядку клопотання позивача від 28.08.2015 року, оскільки вищезазначений лист від 29.09.2015р. не може вважатись розглядом клопотання, так як, з врахуванням того, що позивачем було додано до згаданого клопотання усі, передбачені Законом документи, Львівською міською радою не було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмовлено у його наданні, так як це передбачено ст.118 ЗК України. Більше того, як уже зазначалось вище, статтею 118 ЗК України передбачено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна [PERSON] Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. Тобто, з наведеної норми Закону випливає, що у випадку вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, особа має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, а отже і тим самим такий дозвіл вважається наданим і земельна ділянка не може бути передана іншим субєктам. Згідно п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 3 Конституції України закріплено, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю . Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми Закону, зясувавши фактичні обставини справи, зважаючи на грубе порушення відповідачем [PERSON] прав позивача, зокрема права на достатній життєвий рівень, права на житло, першочергове право на отримання земельної ділянки під забудову, дотримуючись засад справедливості та розумності, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити, оскільки відповідачем у встановленому Законом порядку не було розглянуто клопотання [PERSON] від 28.08.2015 року та всупереч імперативним нормам ст.118 ЗК України надано дозвіл на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСББ «Інструментальне-10», а отже оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, та відповідача слід зобовязати винести на розгляд сессії клопотання громадянана [PERSON] від 28 серпня 2015 року про відведення земельної ділянки.

Outcome: approved