Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.01.2017 року та просить суд стягнути з відповідача на його користь кредитну заборгованість у розмірі 58 823,12 грн., яка складається з наступного: 27 697,80 грн. - заборгованість за тілом кредита; 12 714,15 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 14 498,90 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 634,98 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 777,29 грн. - штраф (процентна складова), судовий збір 1 921,00 грн., вказуючи, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Взяті на себе зобов`язання за даним договором відповідач належним чином не виконав та не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення боргу відповідно до умов договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 19.02.2019 року складає 58 823,12 грн., яку добровільно відповідач не погашає, тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просить справу розглядати без участі представника банку, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги доводи сторін, надавши правову оцінку представленим доказам та встановивши характер і особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що дійсно 05.01.2017 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, який складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та самих Умов. За укладеним договором Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В анкеті-заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які викладені на офіційному сайті ПриватБанку www. privatbank.ua, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Банк вказує, що зобов`язання відповідачем виконані не були. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина перша статті 1055 ЦК України визначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Разом з тим, суд звертає увагу, що у заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 05.01.2017 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 6.6. Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. За п.8.6. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. У відповідності з наданим позивачем розрахунком заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача становить 58 823,12 грн., яка складається з наступного: 27 697,80 грн. - заборгованість за тілом кредита; 12 714,15 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 14 498,90 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 634,98 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 777,29 грн. - штраф (процентна складова). За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Право відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відповідно до статті 403 ЦПК України належить лише суду, який розглядає справу в касаційному порядку. Аналіз наведеного свідчить про те, що місцевий суд при виборі і застосуванні норм права у подібних правовідносинах не має права відступити від вказаних в Постанові Верховного Суду висновків. Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зроблено наступний правовий висновок, щодо визначення законності та правомірності посилань ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на укладення кредитного договору, шляхом підписання позичальником анкети заяви із відповідним посилання про ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг:«Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач особисто не підписував надані до позовної заяви позивачем Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Умови та правила надання банківських послуг, що вказує на відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків та пені за користування кредитними коштами. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, що підлягає застосуванню при їх вирішенні, встановивши дійсні обставини справи на підставі наданих суду доказів, надавши їм належної правової оцінки, беручи до уваги відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання банківських послуг, відсутність визначених та погоджених умов кредитування в тому числі відсотків, штрафів, пені, суд приходить до висновку про відсутність порушеного права та інтересу позивача, які потребують судового захисту, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed