Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначає, що 20.04.2012 помер [PERSON], який є сином [PERSON] На момент смерті [PERSON], останній був одруженим з відповідачем, тому остання та його матір [PERSON] як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, яка складається із квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому, при цьому, свідоцтво про право на спадщину матір не отримала, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа. 21.07.2015 померла [PERSON] та після її смерті залишилась спадщина у вигляді частини вказаної квартири та іншого майна, яке прийняв позивач. Отже, з метою захисту свого законного права, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вищевикладені обставини та вимоги позову, просить їх задовольнити. Відповідач з вимогами позову не погодився, вважаючи, що позивач не має права на частину спірного спадкового майна. Суд, вивчивши доводи позову, позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу3 своїх вимог або заперечень. Так, встановлено, що позивач є рідним братом [PERSON] та сином [PERSON], відповідач є дружиною [PERSON] Такі обставини підтверджено копіями свідоцтв про народження, свідоцтв про шлюб (а.с.52-54). У період шлюбу між [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу від 19.07.2007 придбана квартира [ADDRESS], право власності зареєстровано за [PERSON] Такі обставини підтверджено копіями договору купівлі-продажу від 19.07.2007, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.36-38). Встановлено, що [PERSON] помер 12.04.2012 Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже спадкоємцями після смерті [PERSON] є його матір та дружина [PERSON] Частина 3 ст. 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Також із положень ч.1 ст. 1269 ЦК України випливає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Так, встановлено, що після померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась матір спадкодавця [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом неї відмовлено (а.с.6). Далі, згідно заповіту від 28.09.2010 [PERSON] заповіла все своє майно, в ому числі, належну неї квартиру [ADDRESS], а також все те, на що остання за законом буде мати право, заповіла [PERSON] (а.с.12). 21.07.2015 [PERSON] померла, що вбачається із копії свідоцтва про смерть, серії І-ИД № 190288 від 22.07.2015,актовий запис № 2015 (а.с.14). Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частини спірної квартири [ADDRESS] і позивач як спадкоємець першої черги, після смерті матері [PERSON] має право на спадщину за законом на спадкове майно, тому, на підставі наданих доказів, суд вважає вимоги позову цілком обґрунтованими, належним чином підтвердженими і у суду є правові підстави для його часткового задоволення. Між тим, суд вважає помилковими вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на спірну частину квартири після смерті брата [PERSON], оскільки позивач не є спадкоємцем першої черги за законом та правила ст. 1266 ЦК України в даному випадку не є підставами для права представлення. Заперечення відповідача суд вважає такими, що спростовують вищевикладені обставини і вимоги чинного законодавства.

Outcome: partial