Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Кіровської районної у м.Донецьку ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його дружини [PERSON], померлої [INFO]. На обґрунтування своїх вимог зазначав, що він своєчасно не звертався до нотаріальної контори з відповідною заявою у зв'язку з станом здоров'я та важким матеріальним становищем. Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 17 березня 2014 року у задоволені позову відмовлено. В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги посилається, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що суд не з`ясував фактичні обставини справи та надав їм неналежну оцінку. Представник третьої особи у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін. Інші особи, які приймають участь по справі у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши доповідача, пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового з наступних підстав: Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відмовляючи у задоволені позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його дружини, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав переконливих доказів щодо наявності поважних причин пропуску встановленого законодавством строку та не надав відомостей про те, що він звертався до нотаріальної контори та йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Проте з такими висновками суду не можна погодитися з наступних підстав. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому вирішення зазначеного питання не залежить від наявності офіційної відмови нотаріуса у видачі такому спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, оскільки частиною першою статті 1296 ЦК України прямо передбачено, що таке свідоцтво видається нотаріусом лише тим спадкоємцям, які прийняли спадщину відповідно до закону. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З позовної заяви убачається, що 2 вересня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його дружини, померлої [INFO] та на обґрунтування своїх вимог зазначав, що він не звертався до нотаріальної контори з відповідною заявою в якій посилався у тому числі на те, що він перебував у стресовому стані та на стан здоров'я. Як убачається з матеріалів справи [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач [PERSON] є чоловіком померлої, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 29 серпня 2008 року та відповідно до ст.. 1222, 1261 ЦПК України є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом, але до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини або відмову від права на спадщину у встановлений законодавством строк не звертався. Спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася. У вересні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом. За таких обставин, апеляційний суд, врахувавши те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті його дружини, а також нетривалий термін пропуску строку і матеріали справи, якими підтверджено наявність об'єктивних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, дійшов до висновку, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Визначаючи додатковий строк, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, який не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України, апеляційний суд вважає, що три місяці є достатнім строком для подання позивачкою відповідної заяви. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Outcome: approved