Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому вказав, що 13 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №16/2007/840/0216/ЮМК, згідно якому позичальнику надано кредитну лінію у розмірі 35000 доларів США до 11.07.2014 року. Для забезпечення кредитного договору між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №16/2007/840/0216/ЮМК, предметом якого є двокімнатна квартира №98, розташована у м.Запоріжжя, вул..Грязнова, буд.№2 загальною площею 52,35 кв.м. Станом на 19.02.2013 року відповідач не виконує належним чином умови договору, тому виникла заборгованість у загальній сумі 14527,78 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 116120 грн. 54 коп. Тому просить стягнути з відповідача вказану суму та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. У заяві вказує, що підтримує позов у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В судові засідання 22 листопада 2013 року, 21 січня 2014 року відповідач не з'явилася. На її зареєстровану адресу були направлені судові повістки, які вона не отримала. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 13 липня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] [PERSON] Хионг було укладено договір кредитної лінії №16/2007/840/0216/ЮМК, згідно п.п.1.1 якого позичальнику надано кредитну лінію 35000 доларів США 00 центів до 11 липня 2014 року. Відповідно до п.п. 1.2 договору, кредит надається зі сплатою 14,4% річних. Згідно п.п.5.1.2 договору відповідач зобовязався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадках передбачених договором сплатити неустойку та відшкодувати завдані банку збитки. Відповідно до п.п.8.3 Кредитного договору Позичальник зобовязався сплатити штраф у розмірі 5% від суми заборгованості за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за цим кредитним договором, заборгованість за кредитом, заборгованість за процентами та розрахунок штрафу складає 14527,78 долари США в еквіваленті по курсу НБУ 116120 грн. 54 коп., а саме: за кредитом 14355,36 долари США в еквіваленті 114742,39 грн., за нарахованими відсотками 105,42 долари США в еквіваленті 842,62 грн.,за нарахованими штрафами 67,00 долари США в еквіваленті 535,53грн. Сума штрафу нарахована за період з 13 вересня 2010 року по 13 жовтня 2011 року. Згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Таким чином суми штрафу нараховані згідно п.8.3 кредитного договору з 13 вересня 2010 року по 13 жовтня 2011 року не підлягають стягненню з відповідача оскільки для їх вимоги, на момент подачі позову, сплила позовна давність в один рік. Тому суд приходить до висновку що стягненню з відповідача підлягають сума боргу за кредитом 14355,36 долари США в еквіваленті 114742,39 грн, та сума боргу за нарахованими відсотками 105,42 долари США в еквіваленті 842,62 грн.,. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial