Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за навчання. В обгрунтування позову зазначив , що між ХНУВС та [PERSON] 01.09.2014 року укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України , на виконання якої відповідач після закінчення державного вищого навчального закладу повинен був прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, і відпрацювати не менше 3-ьох років. Однак, відповідача 06.11.2015 року відраховано зі складу курсантів та звільнено відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за п. 63 « ж » ( за власним бажанням ). 06.11.2015 року між позивачем та відповідачем укладено угоду про відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у ХНУВС, з умовами якої відповідач погодився, проте з моменту укладення даної угоди до цього часу відповідачем витрати не відшкодовано, а тому звернувся до суду із вказаним позовом. Прохає стягнути з відповідача на користь позивача витрати за навчання в розмірі 19547,73 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14.11.2018 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.01.2019 року підготовче засідання по даній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує та прохає задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади України про виклик відповідача до суду, в судові засідання не з`явився, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що наказом ХНУВС від 28.08.2014 року № 189 о/с відповідача переведено з 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів ДАІ за напрямком підготовки « Правоохоронна діяльність » Донецького юридичного інституту МВС України на 2-ий курс факультету з підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та кримінальної міліції у справах дітей за напрямом підготовки « Правоохоронна діяльність » Харківського національного університету внутрішніх справ з 30.08.2014 року із збереженням звання « рядовий міліції » ( а.с. 5 ). 01.09.2014 року на виконання вимог ЗУ « Про міліцію » та наказу МВС від 14.05.2007 року № 150 « Про затвердження типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України », між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України ( чинний на час укладення та дії Догорову ), укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України ( а.с. 7,8 ). Наказом ХНУВС від 06.11.2015 року № 201 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів та звільнено відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за п. 63 « ж » ( за власним бажанням ) ( а.с. 6 ). 06.11.2015 року між позивачем та відповідачем укладено угоду, про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ХНУВС, проте з моменту укладення договору та по даний час, сума коштів, зазначена в угоді, не повернута ( а.с. 9 ). Пунктом 2.3.6. Договору від 01.09.2014 року визначено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 Договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. \~ \~ \~ \~Згідно довідок розрахунків, витрати, пов`язані з утриманням курсанта [PERSON] становлять 19547,73 грн. ( а.с . 10-14 ). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 7 ст. 18 ЗУ « Про міліцію » ( що діяв на момент укладення договору та угоди ), курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України , у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, чи в разі відмови від подальшого проходження служби, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку встановленому КМУ. \~ \~ \~ \~Згідно довідки ХНУВС № 4/420, добровільне відшкодування витрат від [PERSON] на розрахунковий рахунок ХНУВС не надходило ( а.с. 28 ). Стаття 204 ЦК України\~регламентує принцип презумпції правомірності правочину, за змістом якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правомірний правочин є підставою виникнення та підтвердженням наявності цивільних прав та обов'язків (ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Укладена між сторонами угода від 01.09.2014 року, відповідачем не оспорювалася, в судовому порядку не була розірвана і не визнавалася недійсною. Частиною першою\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини першої\~стаття 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно пунктами 1, 4 частини першої\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином\~, аналіз змісту вищезазначених норм права та встановлених судом фактів свідчить про те , що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved