Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в обґрунтування якого зазначив, що між відповідачами та [PERSON] 11.11.2011 року було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до вказаного договору відповідачі прийняли солідарно у власність від [PERSON] грошові кошти у сумі 23300,00 доларів США строком до 11.05.2012 року. В забезпечення виконання даного зобов'язання між відповідачами та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріально, предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, 24.01.2013 року [PERSON] було відступлено йому ([PERSON]) право вимоги за зазначеними договорами, що було посвідчено нотаріально та проведена державна реєстрація речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. Також 24.01.2013 року між ним та відповідачами було укладено додатковий договір до договору позики від 11.11.2011 року, який посвідчено нотаріально і відповідно до якого відповідача прийняли солідарно від [PERSON] 39960,00 доларів США. Посилаючись на вказані обставини, зазначаючи, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання, позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь існуючу заборгованість відповідно до позовних вимог та виходячи зі встановленого НБУ офіційного курсу долару США до національної валюти на день звернення до суду з позовом та звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи про направлення на адресу їх реєстрації судових повісток, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. За таких обставин, враховуючи положення ч.5 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, положення статей 77, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до копії договору позики від 11.11.2011 року посвідченого нотаріально, [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] солідарно валютні цінності у сумі 23300,00 доларів США, які останні зобов'язалися повернути не пізніше 11.05.2012 року в порядку та в строки передбачені даним договором. Як вбачається з п.5 даного договору за прострочення взятих на себе зобов'язань встановлюється відповідальність відповідачів щодо сплати на користь позикодавця ([PERSON]) штрафу (пені) у розмірі 5 % від суми простроченого зобов'язання за кожен день прострочення починаючи з четвертого дня. Як вбачається з копії іпотечного договору від 11.11.2011 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] та [PERSON], що виникло на підставі договору позики від 11.11.2011 року, останній передає в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії нотаріально посвідченого договору відступлення права вимоги за договором позики від 24.01.2013 року, [PERSON] відступив своє право вимоги за договором позики від 11.11.2011 року позивачу - [PERSON], як вбачається з копій витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 133134 та № 133362 від 24.01.2013 року, проведена державна реєстрація прав на нерухоме майно і іпотекодержателем за договором іпотеки від 11.11.2011 року є [PERSON] Відповідно до копії нотаріально посвідченого додаткового договору від 24.01.2013 року до договору позики від 11.11.2011 року, пункт 1 договору позики викладено в новій редакції згідно якої змінена сума валютних цінностей, що передані у власність відповідачам - 39960,00 доларів США, порядок і строки виконання зобов'язання. Згідно пункту 3 даного договору, позичальники (відповідачі) стверджують, що отримали від позикодавця (позивача) додаткові валютні цінності у сумі 16660,00 доларів США ще до підписання цього договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідачів перед позивачем існує боргове зобов'язання, яке відповідачі у встановлені строки не виконали, доказів, які б це спростовували до суду не надали. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 5 Договору позики від 11.11.2011 року, який є чинним і зміни до нього додатковим договором від 24.01.2013 року не вносились, передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення грошових коштів у визначені договором строки, відповідачі зобов'язана сплатити неустойку у розмірі5 % від суми простроченого зобов'язання за кожен день прострочення починаючи з четвертого дня. З огляду на це, враховуючи положення статті 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача стосовно стягнення з відповідачів на його користь суми існуючої заборгованості та суми штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання за офіційним курсом НБУ на час звернення до суду підлягає задоволенню відповідно до наведеного у позові розрахунку, а саме: 39960,00 доларів США х 11,71 гривень (курс НБУ) = 467931,6 гривень - сума основного боргу; 39960,00 доларів США х 5 % = 1998,00 доларів США х 11,71 гривень (курс НБУ) = 23396,58 гривень - сума неустойки; 467931,6 = 23396,58 = 491328,18 гривень. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, судові витрати у виді судового збору в сумі 3654,00 гривень у витрати на правову допомогу в сумі 3500,00 гривень підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Щодо позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: [ADDRESS], то останні задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до положень пункту 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи у суду відсутні відомості щодо вартості іпотечного майна, а також те, що відповідно до пункту 11 іпотечного договору сторони погодили порядок та умови набуття іпотекодержателем права власності на іпотечне майно, суд вважає за необхідне відмовити з задоволенні позовних вимог в цій частині.

Outcome: partial