Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Луганської селищної ради, про визнання права власності в порядку спадкування на спадщину у вигляді земельної ділянки державний акт серії І-ДН №167549 виданий головою Луганської селищної ради народних депутатів площею 0,5225 га, яка розташована на території с. Луганське, Луганської селищної ради від 21 листопада 1996 року після смерті [PERSON], померлої 17 лютого 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 лютого 2017 року померла її мати, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки державний акт серії І-ДН №167549 виданий головою Луганської селищної ради народних депутатів площею 0,5225 га, яка розташована на території с. Луганське, Луганської селищної ради від 21 листопада 1996 року. За життя спадкодавець заповіту не склала, вона як спадкоємець віднесений законом до першої черги спадкоємців за законом оформити спадщину не може, оскільки у державному акті на право приватної власності імя її матері вказано [PERSON] замість [PERSON] і ця обставина перешкоджає йому оформити спадщину у нотаріальному порядку. Просить позов задовольнити. Позивач та представник позивача до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити. Відповідача в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справи без участі сторін, на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 17 вересня 1958 року, її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.10), позивач 19 серпня 1978 року вийшла заміж та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.10). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НО №980229 близнюк [PERSON] померла 17 лютого 2017 року у віці 78 років. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.55) вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 17 лютого 2017 року є донька [PERSON]. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю (а.с.5) [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,5225 га, яка розташована на території с. Луганське, Луганської селищної ради від 21 листопада 1996 року. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності. Відповідно до частини 1 та 2 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частинами 2 та 3 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Суд з*ясував, що позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, оскільки є сином спадкодавця. Право власності на спадщину він придбав правомірно, не порушуючи права третіх осіб, проте документально не може оформити свої права, зокрема, права на спадщину, що позбавляє позивача права володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном у повній мірі. Суд, з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачу в задоволенні позову в частині визнання права власності в порядку спадкування на спадщину у вигляді земельної ділянки державний акт серії І-ДН №167549 виданий головою Луганської селищної ради народних депутатів площею 0,5225 га, яка розташована на території с. Луганське, Луганської селищної ради від 21 листопада 1996 року, у звязку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні повністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved