Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Гуменецької сільської ради Кам'янець - Подільського району про поновлення на роботі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 01.07.2013 року призначений на посаду т.в. обовязки директора Заліської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату. На підставі рішення сесії Гуменецької сільської ради №6 від 24.06.2016 року та розпорядження голови Гуменецької сільської ради №151 від 01.07.2016р. позивача звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строку дії контракту за п. 2\~ст. 36 КЗпП України. На думку позивача, таке звільнення є незаконним, оскільки його було звільнено у період відпустки, без витребування пояснень. За таких обставин позивач просив задовольнити його позов. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Хмельницької обласної ради від 13.06.2013 року №102/2013-о, [PERSON] з 01.07.2013 року призначено на посаду тимчасово виконуючого обовязки директора Заліської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату на період до призначення директора. Згідно із рішенням Гуменецької сільської ради від 24.06.2016 року №6 «Про прийняття у комунальну власність Гуменецької сільської ради Кам'янець-Подільського району цілісного майнового комплексу Заліської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат» на посаду директора Заліської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат з 02.07.2016р. призначено [PERSON] та уповноважено голову Гуменецької сільської ради [PERSON] звільнити [PERSON] з роботи та займаної посади тимчасово виконуючого обов'язки директора Заліської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату в установленому Законом порядку, у зв'язку із закінченням строку трудового договору з 01.07.2016 р. Відповідно до п. 6.2. Статуту Заліської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату (додаток до рішення девятої сесії VII Гуменецької сільської ради № 6 від 24.06.2016 року) безпосереднє керівництво Закладом здійснює його директор, який діє на засадах єдиноначальності і призначається на посаду та звільняється з посади Гуменецькою сільською радою, також директор закладу може бути звільнений з посади головою Гуменецької сільської ради за умови уповноваження його на такі дії Гуменецькою сільською радою (Органом управління майном). На підставі рішення сесії Гуменецької сільської ради №6 від 24.06.2016 року та розпорядження голови Гуменецької сільської ради №151 від 01.07.2016р. позивача звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строку дії контракту за п. 2 ст. 36 КЗпП України. Згідно з ч.ч. 1, 4\~ст. 20 Закону України «Про освіту»\~навчальний заклад очолює його керівник (завідуючий, директор, ректор, президент тощо). Керівники навчальних закладів, що є комунальною власністю, призначаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти, відповідними обласними, міськими, районними органами управління освітою за попереднім погодженням з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Статтею 23 КЗпП України \~визначено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Згідно з п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв'язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Виходячи викладене, суд вважає, що між сторонами було укладено трудовий договір на визначений строк, встановлений за їхнім погодженням, а саме, прийняття директора Заліської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату. Пункт 2 частини 1\~статті 36 КЗпП України\~передбачає можливість припинення трудового договору у зв'язку із закінченням його строку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що між сторонами було укладено трудовий договір на визначений строк, встановлений за їхнім погодженням. У п.17 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться розяснення про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП), які стосуються як передбачених стст.40, 41 КЗпП випадків, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п.4 ст.36 КЗпП, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених стст.40, 41 КЗпП. Це виключає охоплення змістом терміна «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена в стст.40, 41 КЗпП або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Таким чином, припинення трудового договору по закінченні строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він вже виразив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. Одночасно він виразив і волю на припинення такого трудового договору по закінченні строку, на який він був укладений. Отже, доводи позивача про незаконне його звільнення під час перебування у відпустці, є безпідставним. Не заслуговують на увагу твердження позивача, про те, що при його звільненні відповідачем були порушені вимоги щодо не витребування в нього пояснень, оскільки чинне законодавство про працю не передбачає обов'язку роботодавця витребування у працівника письмових пояснень перед звільненням у зв'язку із закінченням строку трудового договору. На підставі вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed