Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння. В позові зазначив, що був постійно зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS], який належав матері його батька - бабусі [PERSON]. Позивач є сиротою, його батько - [PERSON], помер у 1996 році, мати - [PERSON], позбавлена батьківських прав. Опікуном позивача до повноліття на підставі рішення Комсомольської районної ради м.Херсона №80 від 14.07.2000 р. була призначена його бабуся - [PERSON] 03.09.2009 року [PERSON] був затриманий за підозрою у скоєнні злочину та з 11.09.2009 року по 20.01.2016 року перебував під вартою в умовах слідчого ізолятору. [INFO] [PERSON] померла, єдиним спадкоємцем після її смерті є позивач. Оформити спадщину [PERSON] не зміг, оскільки знаходився під вартою та не мав паспорту. За час знаходження позивача під вартою право власності на спадкове майно перейшло до [PERSON] на підставі фіктивного рішення Комсомольського районного суду від 06.06.2006 року, а потім відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.2015 року - до відповідача [PERSON] Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування та витребувати з чужого незаконного володіння від відповідачів житловий будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], заперечував щодо задоволення позову. Зазначив, що його довіритель є добросовісним набувачем, досудове розслідування за фактом підроблення судового рішення триває, а тому позов є передчасним. Від Приватного нотаріуса Йосипенка В.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS], що підтверджується копією домової книги. Зазначений будинок належав [PERSON] відповідно до заочного рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.01.2006 року. Позивач є сиротою, його батько - [PERSON], помер [INFO], мати - [PERSON], позбавлена батьківських прав відповідно до заочного рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14.09.2006 року. Опікуном позивача до повноліття на підставі рішення Комсомольської районної ради м.Херсона №80 від 14.07.2000 р. була призначена матір його батька - його бабуся [PERSON], родинні відносини з якою також були встановлені в зазначеному рішенні суду про позбавлення батьківських прав. 03.09.2009 року [PERSON] був затриманий за підозрою у скоєнні злочину та з 11.09.2009 року по 20.01.2016 року перебував під вартою в умовах слідчого ізолятору. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 03.03.2011 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом входять діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно інформаційної довідки приватного нотаріуса Шевченко Н.В. від 30.08.2016 року на підставі заяви, поданої позивачем, як єдиним спадкоємцем, було відкрито спадкову справу №4/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] Видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, так як спадкове майно належить [PERSON] по договору купівлі-продажу, посвідченого 30.05.2015 року. Допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивача [PERSON] в якості свідка, суд встановив, що після смерті бабусі позивача його цивільна дружина [PERSON], навідувалась для догляду за будинком [ADDRESS]. В травні 2015 року за даною адресою з'явилися невідомі їй люди для замірів ділянки. Серед них був [PERSON], який показав [PERSON] копію рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 06.06.2006 року про визнання права власності на спірний будинок та свій паспорт. 27.05.2015 року відбулася пожежа будинку [ADDRESS]. Наразі триває досудове розслідування за фактом підробки документів на домоволодіння за заявою [PERSON] від 15.05.2015 року, яке було внесено до ЄРДР за №12015230020001897 за ознаками ч.1ст.358, ч.1 ст.190 КК України, в ході якого було встановлено наступне: 22.05.2015 року була здійснена реєстрація права власності на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] на підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 06.06.2006 року по справі №2-1448/06 (головуючий суддя Котьо І.В.) про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на житлові приміщення. В той же час, за даними документообігу Комсомольського районного суду м.Херсона рахується справа №2-1448/06 про стягнення аліментів (головуючий суддя Радченко Г.А.) Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 30.05.2015 року Йосипенко В.В., приватним нотаріусом Херсонського МНО за реєстровим №627, [PERSON] продав, а [PERSON] придбав домоволодіння [ADDRESS]. За таких обставин, враховуючи роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не вимагається визнання недійсною в судовому порядку угоди купівлі-продажу будинку між [PERSON] та [PERSON], оскільки останній не набув право власності на будинок на підставі підробленого рішення суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч 1. ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст.400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Отже, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Outcome: approved