Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS], ж.п. 4 , що підтверджується ордером на житлове приміщення. Відповідач по справі, який являється її сином, зареєстрований у спірній квартирі, але фактично не проживає в ній з 2016 року, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. Позивач не чинить відповідачу перешкод у користуванні житловим приміщенням, за захистом свого порушеного права на проживання він ні до суду, ні до інших державних органів не звертався, особисті речі та майно, яке належить відповідачу, у житловому приміщенні відсутні. На підставі вищевикладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з`явилася, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, згодна на проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик. Представник третьої особи Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є відповідальним наймачем квартири за адресою: : [ADDRESS], ж.п. 4 , що підтверджується ордером на житлове приміщення №152 від 18.08.2004, виданого на підставі рішення виконкому Лозівської міської ради від 25.03.2003 №240 /а.с.9/. Квартира знаходиться у комунальній формі власності. Окрім позивача в квартирі зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади від 22.06.2021 /а.с.10/. Згідно з актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 09.01.2020, 18.12.2020, 09.06.2021, відповідач, починаючи з 2016 року фактично не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , ж.п. 4./а.с. 13-15/. В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Відповідачка у відповідності до положень ст. 12, 81, 82 ЦПК України не скористався своїм правом щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказів того, що відповідачка не втратила інтересу до спірної квартири, матеріали справи не містять. Обставин, передбачених ч. 3 ст. 71 ЖК України, судом не встановлено. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають вимогам закону. Суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved