Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 15 грудня 2014 року відповідач [PERSON] уклала з позивачем кредитний договір № 490929059, згідно якого одержала кредит в сумі 16856,46 грн. терміном до 16 грудня 2019 року, зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. [PERSON] свої зобовязання не виконала, вимоги банку про погашення заборгованості відповідачем залишені без уваги. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача: заборгованість за кредитом 16856,46 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8161,87 грн., штраф у розмірі 2400 грн. Всього просив стягнути 27418,33 грн. заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні факт наявності заборгованості визнала, але просила її зменшити через складний матеріальний стан та стан її здоровя та здоровя дитини, що потребує додаткових витрат. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 490929059, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 16856,46 грн. терміном до 16 грудня 2019 року зі сплатою 39,9% річних за користування кредитними коштами (а.с.4-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання не виконувала, щомісячно кредит не сплачувала. На час звернення позивачем з позовом до суду [PERSON] має заборгованість за кредитом 16856,46 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8161,87 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми кредиту достроково. Крім того, за порушення умов договору позивачем відповідачу нараховано штраф у розмірі 2400 грн. Частиною 1 ст.546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як передбачено пунктом 13 кредитного договору №490929059 від 15 грудня 2014 року за порушення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту та (або) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 50 грн. за кожен випадок прострочки, а якщо прострочення платежу триває пять і більше календарних днів, додатково до цього штрафу позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 150 грн. за кожен випадок допущеного прострочення платежу. В повній відповідності до вказаних умов договору позивачем обраховано відповідачу штраф за порушення строків сплати кредиту в сумі 2400 грн. Вирішуючи питання про стягнення неустойки з відповідача, суд бере до уваги, що причиною порушення відповідачем свого зобовязання за кредитним договором стала втрата роботи, відповідно, скрутне матеріальне становище, її стан здоровя, та стан здоровя дитини, що вимагав нагляду лікаря та періодичного лікування. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.3 ЦК України, та зважаючи на скрутне матеріальне положення відповідача, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу до 400 грн. Таким чином сума заборгованості за договором складає 25418,33 грн. З відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 25418,33 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову на 93%, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1281,54 грн. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 26699,87 грн.

Outcome: partial