Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа - відділ Державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції, про зняття арешту, з майна, яке належить на праві власності [PERSON], а саме: квартира загальною площею 29.70 кв.м, житловою площею 17.50 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на яке актом опису та арешту майна державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції від 26.09.2011 року, було накладено арешт, та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що вказане майно перебуває у позивача в заставі. Позивач не може виконати рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, яка зазначена за адресою, вказаною вище, у зв'язку із тим, що на дану нерухомість накладено арешт відділом ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції на виконання рішення Шепетівського міськрайонного суду відповідно до виконавчого листа № 1-176 від 21.06.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу. Оскільки право застави у Приватбанку виникло 27.06.2008 року, а постанова про накладення арешту винесена у 2011 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Крім того, вважає, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. А тому просять заборонити органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права розпорядження відносно даної квартири. Сторони в судове засідання не з'явились, представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, зазначила в заяві, що позовні вимоги підтримує, уточнила позовні вимоги щодо участі у справі належної особи - відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції. Відповідач належним чином повідомлений, в тому числі і через оголошення у пресі, про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи, відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції, поклався на розсуд суду, в останнє судове засідання не з'явився. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, що не з'явилися. У зв'язку з чим, суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 27.06.2008 року уклали кредитний договір № НМС0GL0000000009. Відповідно до умов даного договору (п.п 1.1) банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 125 997.00 грн. строком до 27.06.2023 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач [PERSON] 27.06.2008 року уклали договір іпотеки № НМС0GL0000000009. Згідно п. 1.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 29.70 кв.м, житловою площею 17.50 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На дану нерухомість накладено арешт відділом ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції на виконання рішення Шепетівського міськрайонного суду відповідно до виконавчого листа № 1-176 від 21.06.211 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 48 197 грн.18 коп. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Право застави у Приватбанку виникло 27.06.2008 року, а постанова про накладення арешту винесена у 2011 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 24.10.2012 року постановлено рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: на квартиру загальною площею 29.70 кв.м, житловою площею 17.50 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак останній не може виконати рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, яка зазначена за адресою, вказаною вище, у зв'язку із тим, що на дану нерухомість накладено арешт відділом ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції на виконання рішення Шепетівського міськрайонного суду відповідно до виконавчого листа № 1-176 від 21.06.211 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав. Вимога позивача про зняття арешту з кватири, накладеного актом опису та арешту майна державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 26.09.2011 року є такою, що ґрунтується на законі, заявлена до належного відповідача, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved