Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що 23 лютого 2004 року постановою державного виконавця ВДВС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області накладений арешт на рухоме майно позивача, а саме: автомобіль [PERSON], державний номер 94482АН, що належить йому на праві приватної власності, та було оголошено заборону на його відчуження. Вказує, що виконавчі провадження: №1859 відкрите на підставі постанови, виданої Кіровським управлінням юстиції м. Дніпропетровськ від 30 серпня 2002 року; № 1944 відкрите на підставі постанови ЗДОДПІ м. Тернівка, Дніпропетровської області від 04 серпня 2003 року; № 2113 відкрите на підставі постанови № 3-565 від 15 травня 2002 року виданої Тернівським міським судом Дніпропетровської області, на даний час закінчені на підставі п.8 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (старої редакції) та знищені. Зазначає, що борги, внаслідок яких було накладено арешт на його майно погашені у повному обсязі, але арешт з майна не знято. У звязку з чим, просить поновити строк для звернення до суду, скасувати постанову серії АА №942565 від 23 лютого 2004 року, винесену відділом ДВС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, а також зняти арешт та заборону відчуження з майна, що належить позивачу, а саме: автомобіль [PERSON] державний номер 94482 АН. Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, а також просить поновити строк для звернення до суду, оскільки про накладений на його автомобіль арешт, він дізнався місяць тому, коли намагався зняти транспортний засіб з обліку. \~\~\~\~\~ Представник відповідача надала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за відсутності представника відповідача, зазначила, що з будь-яким рішенням суду згодні та заперечень не мають. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що строк для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів підлягає поновленню, а позовні вимоги - задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції від 23 лютого 2004 року серія АА №942565, було накладено арешт на автомобіль [PERSON], державний номер 94482 АН, номер двигуна 615MF646691B, номер кузову - KLATF19Y1VB170484, що належить [PERSON], та встановлено заборону здійснювати відчуження вказаного майна, про що свідчить копія відповідної постанови. Виконавчі провадження: №1859 відкрите на підставі постанови Кіровського управління юстиції м. Дніпропетровськ від 30 серпня 2002 року; № 1944 відкрите на підставі постанови ЗДОДПІ м. Тернівка, Дніпропетровської області від 24 квітня 2003 року; № 2113 відкрите на підставі постанови № 3-565 від 15 травня 2002 року виданої Тернівським міським судом Дніпропетровської області, на даний час закінчені на підставі п.8 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить копія листа Тернівського міського ВДВС ГТУ юстиції у Дніпропетровській області від 06 червня 2017 року № 5853. Станом на 13 червня 2017 року на виконання до центрального відділу ДВС м. Дніпра ГТУ юстиції у Дніпропетровській області не надходили виконавчі документи про стягнення з відповідача, що підтверджується листом центрального ВДВС м. Дніпра ГТУ юстиції у Дніпропетровській області від 13 червня 2017 року № 13.5-47/6971/13. Згідност. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У\~відповідності до ст. 16 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За положеннями ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. І ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 386 Цивільного кодексу України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його праве, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Як вже було зазначено в цьому рішенні, виконавчі провадження, в рамках яких було накладено арешт на спірний автомобіль позивача, закінчені у зв'язку із їх фактичним виконанням, але арешт державним виконавцем знятий не був. В частині другій статті 50 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження», яка передбачає наслідки завершення виконавчого провадження, зазначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За приписами статті 59 вищанаведеного Закону у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У\~ разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. А у відповідності до ч. 5 вказаної статті у всіх інших випадках арешт майна може бути знятий за рішенням суду. У звязку з наявністю арешту рухомого майна, яке належить на праві власності позивачу та забороною на відчуження рухомого майна створюються перешкоди для здійснення позивачем, передбаченого законом права володіння, користування та розпорядження належним йому майном, враховуючи закінчення виконавчого провадження, яким було накладено арешт та встановлено заборону відчуження майна позивача, а також відсутність будь-яких стягнень з позивача, відсутність у відповідача заперечень щодо зняття арешту з рухомого майна, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved