Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши в ньому, що 28.08.2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 94. За час спільного проживання у сторін народилась донька: [PERSON] [INFO]. Суперечки, що виникали між сторонами, як на побутовому підґрунті, так і з інших питань, набули систематичного характеру. Це пов'язано в тим, що у сторін принципово різне відношення до вирішення спірних питань, в тому числі і щодо виховання дитини, кожен з сторін вважає свою точку зору єдиною вірною. Це призвело до втрати почуттів, в тому числі і почуття поваги один до одного. Подружні стосунки між сторонами припинені, неодноразові спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, в зв'язку з чим позивач прийшов до висновку, що фактично їх шлюб припинив існування і не може бути поновлений. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дитини - відсутній. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 28.08.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 94. Сторони в судове засідання не з'явились, разом з тим до початку розгляду справи надали письмові заяви, відповідно до яких представник позивача підтримав вимоги позову, а відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем, просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.08.2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 94, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. (а.с. 5) Від даного шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. (а.с. 6) Судом також встановлено, що одруження сторін виявилося невдалим, сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя є неможливим. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Спільного господарства сторони не ведуть, спільний бюджет у них відсутній. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї неможливе. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дитини - відсутній. Як визначено в ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Беручи до уваги вище викладене, а також те, що позивач твердо вирішив розірвати шлюб а відповідач позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн. Таким чином, необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору (352,40 грн.) сплаченого при поданні позову, а 352 гривні 40 коп., відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного відповідно до вимог ст.ст. 105, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved