Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з тих підстав, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 2,72 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Косівщинської сільської ради Сумського району, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку IV-СМ № 042848 від 24.01.2000 року. За життя [PERSON] , склала заповіт на все своє майно на користь свого брата [PERSON] , який фактично прийняв спадщину шляхом розпорядження та користування спадковим майном, проте юридично не оформив. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі й на вище вказану земельну ділянку. Позивач [PERSON] є племінником померлого та спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Позивач фактично прийняв спадщину шляхом розпорядження та користування спадковим майном, але юридично не оформив. Посилаючись на ці обставини, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлого дядька [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі та позивача. Представник відповідача Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку IV-СМ № 042848 від 24.01.2000 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,72 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Косівщинської сільської ради Сумського району (а.с. 10). 30 березня 2000 року секретарем виконавчого комітету Косівщинської сільської ради Сумського району було посвідчено заповіт від імені [PERSON] , відповідно до якого вона все своє майно заповідала [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст. ст. 527, 529, 530 ЦК УРСРС (1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року. Передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняв її брат [PERSON] шляхом розпорядження та користування спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно довідки Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області № 155 від 22.10.2009 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була постійно зареєстрована в [ADDRESS] сільської ради. На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею постійно проживав та був зареєстрований брат [PERSON] , 1939 року народження. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її брат [PERSON] шляхом сумісного проживання разом з померлою за однією адресою на день смерті в [ADDRESS] , Косівщинської сільської ради, але юридично не оформив, помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] в виконкомі Косівщинської сільської ради не посвідчувався, не змінювався та не скасовувався. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті постійно проживав та був постійно зареєстрований в [ADDRESS] , [ADDRESS] сільської ради. Заповіт від імені [PERSON] в виконкомі Косівщинської сільської ради не посвідчувався, не змінювався та не скасовувався (а.с. 11). Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 29). Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володів спадковим майном у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,72 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку IV-СМ № 042848 від 24.01.2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1076, на законних підставах.

Outcome: approved