Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ЗТМК» про вирішення спору, який витікає із трудових правовідносин. У своєму позові позивач вказав, що з 27.11.2006 року по теперішній час він працює в ТОВ «ЗТМК». Станом на 20.01.2014 року він працював механіком цех № 10 і за сумісництвом старшим майстром цеху № 9. 20.01.2014 року на транспортній прохідній підприємства службою безпеки було затримано автомобіль «Фольксваген» під керуванням водія [PERSON] , в ході огляду якого під заднім сидінням було виявлено мішок з ломом кольорового металу на загальну суму 12 608,11 грн. В ході допиту [PERSON] зізнався у скоєному та оговорив його як співучасника крадіжки. Згодом, [PERSON] змінив свої показання, відмовився від раніше наданих показань, зазначив, що діяв самостійно Однак, під погрозою звільнення з роботи позивач був змушений надати дільничному інспектору міліції Заводського РВ ЗГУ пояснення, в яких підтвердив показання [PERSON] і зазначив походження металу. В подальшому позивач відмовився від цих пояснень. В ході досудового розслідування було встановлено непричетність позивача до скоєного [PERSON] злочину, будь-яких обвинувачень позивачу пред'явлено не було. Але, не дивлячись на це, без наявності вироку суду, у відношенні позивача почали здійснюватися ряд репресивних заходів під керівництвом замісника директора по безпеці - начальником служби безпеки ТОВ «ЗТМК» [PERSON] , метою яких, на думку позивача, було звільнення позивача з роботи шляхом незаконного переміщення та змін в організації виробництва та праці. Так , 26.02.2014 року було видано наказ № 145 про порушення службової дисципліни, згідно якого позивачу, [PERSON], не нараховувати премію за січень 2014 року, з формуліровкою: за порушення Правил внутрішнього розпорядку у вигляді неприйняття заходів по недопущенню збитків підприємству. Позивач вважає, що даний наказ є незаконним, оскільки згідно ст.147 КЗпП України передбачено строки та такі види стягнень: звільнення та догану, і то у разі порушення трудової дисципліни. Відповідачем в порушення ст.148 КЗпП України у відношенні позивача було застосовано дисциплінарне стягнення пізніше 1 місяця з дня його виявлення. Тому позивач вважає, що йому безпідставно не була нарахована премія за січень 2014 рік в розмірі 850 грн. Крім того, відповідач повинен був витребувати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення відповідно до ст..149 КЗпП України, чого зроблено не було. Відповідачем у наказі № 145 не було конкретно вказано, у чому саме полягала з боку позивача неприйняття заходів по недопущенню збитків підприємству. Продовжуючи свої незаконні дії, 17.02.2014 року відповідач ознайомив позивача з розпорядженням № 143-р від 17.з02.2014 року, згідно якого з 17.02.2014 року по 16.03.2014 року позивача було переміщено з механіка цеху № 10 механіком цеху № 19 з мотиву надання допомоги з приводу ремонту обладнання. При переміщенні позивач був незаконно позбавлений надбавки за сумісництво, яка нараховувалась йому щомісяця до подій 20.01.2014 року. Через місяць 16.03.2014 року позивач знову був переведений з механіка цеху № 19 механіком цеху № 10, але надбавку йому не повернули. 13.03.2014 року на підставі наказу № 191 від 13.03.2014 року було внесено зміни у штатний розклад працівників цеху № 19, згідно якого було введено в штатний розклад професія - механік цеху з окладом 3560 грн., що набагато нижче того окладу, який він отримував, працюючи механіком цеху № 10. Згодом, через малий проміжок часу, 24.03.2014 року без згоди позивача і повідомлення його за два місяці, позивач був переміщений за розпорядженням № 327-р від 21.03.2014 року з механіка цеху № 10 механіком цеху № 19 на період з 24.03.2014 року по 31.05.2014 рік з мотивировкою: для організації ремонтних робіт у підрозділах соціальної сфери без залучення підрядних організацій. Фактично, переміщення з цеху № 10 в цех № 19 є переводом на іншу роботу, оскільки пов'язано із змінами істотних умов праці: в цеху № 10 позивач виконував ремонтні роботи промислового обладнання відповідно до його кваліфікації і спеціальності,а в цеху № 19 позивач виконував роботи, пов'язані з координацією вивозу будівельного сміття і відходів. У судовому засіданні 04.06.2014 року представником позивача було надано уточнену позовну заяву. Позивач просить у своєму уточненому позові скасувати наказ ТОВ ЗТМК № 145 про порушення службової дисципліни про не нарахування премії механіку цеха № 10[PERSON] за січень 2014 рік, скасувати розпорядження ТОВ ЗТМК № 143 від 17.02.2014 року про переміщення механіка цеха № 10 [PERSON] механіком цеха № 19, скасувати розпорядження ТОВ ЗТМК №327-р от 21.03.2014 року про переміщення з 24.03.2014 року по 31.05.2014 року механіка цеха № 10- [PERSON] механіком цеха № 19, визнати неправомірними дії ТОВ ЗТМК в частині переміщення з 24.03.2014 року по 31.05.2014 року механіка цеха № 10 [PERSON] механіком цеха № 19 у зв'язку із зміною внаслідок цього істотних умов праці і відсутності згоди на це працівника, зобов'язати ТОВ ЗТМК поновити йому, [PERSON], умови праці станом на 20.01.2014 року, а саме призначити механіком цеха № 10, зобов'язати ТОВ ЗТМК нарахувати йому, [PERSON], грошові кошти у вигляді не нарахованої премії за січень 2014 року в сумі 850 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов [PERSON] і просить його задовольнити, оскільки вважає позов обгрунтованим. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і надав до суду письмові заперечення на позов [PERSON] Суду пояснив, що ненарахування премії за виробничі упущення є правом керівника товариства. Позбавлення премії [PERSON] за січень 2014 року не протирічить Положенню про преміювання. Щодо переміщення [PERSON] вважає, що переміщення є вмотивованим, обумовленим інтересами виробництва і згідно абз. 2 ст.32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Тому, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, та їх представників, пояснення свідків,суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із 26.02.2014 року наказу № 145 від 26.02.2014 року про порушення службової дисципліни, встановлено, що згідно наказу позивачу, [PERSON], не нараховувати премію за січень 2014 року, з формуліровкою: за порушення Правил внутрішнього розпорядку у вигляді неприйняття заходів по недопущенню збитків підприємству. Із розпорядження № 143-р від 17.02.2014 року, встановлено, що згідно цього наказу з 17.02.2014 року по 16.03.2014 року позивача було переміщено з механіка цеху № 10 механіком цеху № 19 з мотиву надання допомоги з приводу ремонту обладнання. Із розпорядження № 327-р від 21.03.2014 року встановлено, що [PERSON] було переведено з механіка цеху № 10 механіком цеху № 19 на період з 24.03.2014 року по 31.05.2014 рік з мотивировкою: для організації ремонтних робіт у підрозділах соціальної сфери без залучення підрядних організацій. Відповідно до ст.147 КЗпП України підставою для притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Згідно ст..148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв*язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці Відповідно до ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставину, за яких вчинено проступок та попередню роботу працівника. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що при складанні доповідної записки відносно [PERSON], він особисто його не допитував, не знає хто це такий, а підписав службову записку на підставі матеріалів, які зібрали його підлеглі працівники. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що водій [PERSON] не був підлеглим [PERSON] Вона підготовлювала документі на переведення [PERSON] і вважає, що для переміщення [PERSON] його згода не була потрібна, тому що він був переведений на ту саму посаду, за тією же саме кваліфікацією. Таким чином, в наказі № 145 від 26.02.2014 року відповідачем не вказано та не надано доказів того, в чому ж полягає порушення трудової дисципліни с з боку [PERSON] Крім того, відповідачем порушено строк накладення стягнення працівника: з дня порушення [PERSON] трудової дисципліни, на думку відповідача, 20.01.2014 року до видання наказу №145 від 26.02.2014 року про накладення дисциплінарного стягнення пройшло більше 1 місяця Судом також встановлено, що відповідачем було видно безліч наказів та розпоряджень відносно [PERSON] про переміщення з одного цеху в другий, потім назад, і винесено безліч розпоряджень про внесення змін в штатний розклад, і вносились саме перед переміщенням [PERSON] , але обґрунтованих підстав та мотивів відповідачем не було надано у судовому засіданні. Суд звернув увагу на той факт, що саме перед переведенням [PERSON] вносились зміни в штатний розклад, а після повернення [PERSON] на своє місце роботи, ці зміни відмінялися. Суд вважає, що для переведення [PERSON]. з цеху № 10 в цех № 19 товариства, потрібно було отримати його згоду, оскільки специфіка цеху № 19 та цеху № 10 різні. Так, в цеху № 10 [PERSON] виконував роботу по ремонту промислового обладнання, а в цеху № 19 в його обов'язки входило координація роботи з приводу вивозу будівельного сміття та відходів. Із наказу директора ТОВ ЗТМК №193 від 14.03.2014 року встановлено, що специфікою цеху № 19 є координація вивозу будівельного сміття та відходів. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє підтвердження і обґрунтування у судовому засіданні, оскільки судом встановлено, що при переміщенні [PERSON] на іншу роботу було порушено норми КЗпП України, тобто переміщення було здійснено незаконно;відсутність згоди [PERSON] на переведення та його неповідомлення його за 2 місяці про зміни в організації виробництва, зміни істотних умов трудового договору свідчить про безпідставність зміни істотних умов праці з боку відповідача; при накладанні дисциплінарного стягнення на [PERSON] також були порушені норми КЗпП України, а саме: строк та вид стягнення. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved