Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить скасувати обтяження Московського ВДВС ХМУЮ, шляхом звільнення з під арешту майна, що належить позивачу, накладеного 14.01.2010 постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження щодо майна [PERSON], а саме, квартиру [ADDRESS]; встановити порядок виконання рішення суду таким чином, що після набрання законної сили рішення суду є підстави для припинення номеру запису обтяження № 21022967 та № 21022903 реєстраційний № обтяження 9426298 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі права власності на нерухоме майна. Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору від 21.09.2007 між ЗАТ «Перший Український [PERSON]» (далі «ПУМБ»),правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та [PERSON], останній отримав кредитні кошти в сумі 20000 доларів США і зобовязався повернути кредит частинами в розмірах і порядку, встановленими кредитним договором зі сплатою відсотків. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 21.09.2007 між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS]. За заявою іпотеко держателя, у звязку із невиконанням взятих на себе зобовязань за кредитним договором, прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна в власність позивачу, про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прийняте відповідне рішення та внесено відповідні записи про право власності. Між тим, стало відомо, що на вказану нерухомість Московським ВДВС ХМУЮ накладено арешт, що вбачається із записів про обтяження № 21022967, № 21022903, р/н обтяження 9426298; обєкт обтяження квартира [ADDRESS]; власник [PERSON] Позивач вважає такі дії порушенням його прав та інтересів. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за йог відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучі повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згодою представника позивача, розглядає справу у відсутності відповідача, поставляючи заочне рішення,що не суперечить правилам ст. 281 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином. Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 21.09.2007 між ЗАТ «Перший Український [PERSON]» (далі «ПУМБ»),правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та [PERSON], останній отримав кредитні кошти в сумі 20000 доларів США і зобовязався повернути кредит частинами в розмірах і порядку, встановленими кредитним договором зі сплатою відсотків. 21.09.2007 у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS]. За заявою іпотеко держателя, у звязку із невиконанням взятих на себе зобовязань за кредитним договором, прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна в власність позивачу, про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прийняте відповідне рішення та внесено відповідні записи про право власності. Набуття права власності у позивача на вищевказане майно виникло з моменту його державної реєстрації 16.06.2017. Такі обставини підтверджено копіями кредитного договору від 21.09.2007, договору іпотеки від 21.09.2007,відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.3-6,12-14,20,21). Між тим, на вказану нерухомість Московським ВДВС ХМУЮ згідно постанови від 14.01.2010 накладено арешт, що вбачається із записів про обтяження № 21022967, № 21022903, р/н обтяження 9426298; обєкт обтяження квартира [ADDRESS]; власник [PERSON] (а.с.22,23). Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки згідно якого іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання (ст.ст. 37,38 ЗУ «Про іпотеку»). Умовами іпотечного договору від 21.09.2007 таке застереження відображено. Отже, вищенаведене вказує, що 21.09.2007 спірне майно передано позивачу, 14.01.2010 на майно накладено арешт, а з 16.06.2017 прийнято ПАТ «ПУМБ» у власність. Відповідно до правил ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені (ст.. 321 ЦК України) Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод при здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття арешту. Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для скасування обтяження і звільнення із-під арешту спірного майна, що належить повивачу. Між тим, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позову щодо встановлення порядку виконання рішення суду таким чином, що після набрання законної сили рішення суду є підстави для припинення номеру запису обтяження № 21022967 та № 21022903 реєстраційний № обтяження 9426298 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі права власності на нерухоме майна, оскільки це не входить до компетенції суду в межах розгляду виниклого спору.

Outcome: partial