Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця, спадкоємець звернувся до нотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. В судове засідання представник позивача не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідачів та третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, зазначивши, що вони не заперечують з приводу задоволення заявлених позовних вимог. При вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 06 грудня 2006 року померла мати позивача - [PERSON], яка була зареєстрована і проживала в [INFO] сільської ради Полтавського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно - домоволодіння за зазначеною адресою, яке складається з житлового будинку А-1,а загальною площею 32,9 м кв., житловою площею 14,2 м кв., сараю Б, сараю - б (малоцінного ), сараїв Г, Д. (тимчасових), вбиральні В (тимчасової), погрібу - г, колодязя №1, належність якого померлій підтверджується довідкою Кіровської сільської ради №213 від 23.01.2016 року, згідно звіту про його оцінку №БР-16717- 506 від 07.07.2016 р. ринкова вартість встановлена в розмірі 33880,00 грн. Крім того, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ПЛ №057133 виданого 20.04.2001 року Кіровською сільською радою на підставі рішення №73 від 14.07.1994 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,54 га, 0,25 га з яких призначалось для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а 0,29 га мало цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, згідно звіту про її оцінку №ВР-16717- 508 від 07.07.2016 року ринкова вартість земельної ділянки площею -0.25 га., становить - 19230,00 грн., а ринкова вартість земельної ділянки площею 0,29 га звітом про її оцінку №ВР-167617-507 від 07.07.2016 року становить - 20720,00 грн. Відповідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №059573, виданого 25.03.2002 року Кіровською сільською радою на підставі рішення від 15.06.2001 року до складу спадщини після померлої [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 5,22 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ринкова вартість зазначеної земельної ділянки згідно звіту про експертну грошову оцінку, виконаного ТОВ «Консультаційно-оціночна компанія «Дисконт» 06.07.2016 року становить, -80965,21 грн. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено, спадкоємиць за законом, - [PERSON], на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] та фактично приступив до управління спадковим майном шляхом користування та догляду за спадщиною та, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається особою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців після померлої [PERSON] немає, і що підтверджується довідкою Кіровської сільської ради №139 від 18.02.2016 року. Також судом встановлено, що в квітні 2016 року, спадкоємиць за законом -[PERSON], звернувся в Полтавську районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], але внаслідок втрати оригіналів державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, технічного паспорту на будинок та неможливості отримання дублікатів зазначених документів в зв»язку зі смертю спадкодавця [PERSON], в видачі свідоцтва про право на спадщину Полтавською районною державною нотаріальною конторою йому було відмовлено з рекомендацією звернення до суду. За таких обставин Позивач був змушений звернутися до суду з метою визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Згідно довідок №139 від 18.02.2016р., №213 від 23.01.2016р., № 214 від 24.02.2016р., 215, виданих виконавчим комітетом Кіровської сільської ради, судом встановлено, що померлій [PERSON], на праві особистої власності належало наступне майно: - житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований с. Циганське, по вул. Київська, 41 Полтавського району Полтавської області; - згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ПЛ № 057133 від 20.04.2001р., передані в приватну власність земельні ділянки, площею 0,54 га., з яких: 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,29 га., для ведення особистого селянського господарства у селі Циганське Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області; - згідно Державного акту на право приватної власності не землю серія ІІІ-ПЛ № 059573 від 25.03.2002р., земельна ділянка площею - 5,22 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок та земельні ділянки, позбавляє спадкоємця можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на нього та одержати свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, роз»яснено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем, як за спадкоємцем права власності на спадкове нерухоме майно після померлого [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 392, 1216, 1218, 1225 1223, 1278, 1296 ЦК України,

Outcome: approved