Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у ВНЗ МВС України посилаючись на те, що відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 12.08.2010 за № 276 [PERSON] було зараховано на курсантом першого курсу денної форми навчання ПЮІ ЛьвДУВС. 21.06.2010 між ЛьвДУВС, УМВС України у Чернівецькій області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до наказу ПЮІ ЛьвДУВС від 30.08.2011 № 109 о/с [PERSON] було зараховано для подальшого проходження служби та навчання до ЛьвДУВС. 31.08.2011, між ЛьвДУВС, УМВС України у Чернівецькій області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п. 2.3.6 цих Договорів відповідач був зобов'язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Наказом УМВС України у Чернівецькій області від 09.07.2015 № 159 о/с [PERSON] було звільнено з ОВС згідно п. 64 «є» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за порушення дисципліни. Згідно з проведеним розрахунком, заборгованості за час утримання відповідача в ПЮІ ЛьвДУВС становить 17 936, 67 грн., а сума фактичних витрат, пов'язаних з його утриманням у ЛьвДУВС становить 27 276, 54 грн., всього 45 213,21 грн. А тому просив стягнути з відповідача кошти в сумі 45213, 21 грн. та судові витрати по справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомила та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 12.08.2010 за № 276 відповідача [PERSON] було зараховано на курсантом першого курсу денної форми навчання ПЮІ ЛьвДУВС. Між позивачем ЛьвДУВС, УМВС України у Чернівецькій області та відповідачем [PERSON] 21.06.2010 року було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (а.с.3). Відповідно до наказу ПЮІ ЛьвДУВС від 30.08.2011 № 109 о/с відповідача [PERSON] було зараховано для подальшого проходження служби та навчання до ЛьвДУВС (а.с.4). 31.08.2011, між позивачем ЛьвДУВС, УМВС України у Чернівецькій області та відповідачем [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (а.с.5). Відповідно до п. 2.3.6 цих Договорів відповідач був зобов'язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Наказом УМВС України у Чернівецькій області від 09.07.2015 № 159 о/с відповідача [PERSON] було звільнено з ОВС згідно п. 64 «є» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за порушення дисципліни(а.с.7). Згідно п. 2.3.6. та та п. 3.2 договору; п.1, ст.1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», наказу МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типовогр договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства ірапспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419 831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» та відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» витрати на утримання курсантів у вищому навчальному закладі МВС України, підлягають відшкодуванню у судовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також умови договору, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 45213 грн. 21 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved