Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2010 між ПАТ «Західінкомбанк», в особі заступника голови правління ПАТ «Західінкомбанк», керуючої Київської філії ПАТ «Західінкомбанк» Ярошенко Ганни Іванівни, яка діяла на підставі Положення про філію та Доручення від 12.05.2010 - з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, було укладено договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті «Депозит-класичний» № ДІО 774/14. 08.05.2012 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору. Згідно пунктів 1.1., 1.2., 1.5. Договору та Додаткової угоди № 1 до Договору відповідач приймає від вкладника грошову суму у розмірі 3341419,60 грн., на строк 12 місяців і зобов'язується повернути позивачеві суму вкладу та проценти з розрахунку 14% річних, на умовах та в порядку встановлених цим договором. Відповідно до п. 4.2.3. Договору якщо після закінчення строку зберігання вкладу, вказаного у пункті 1.2. даного дог-строк зберігання сторонами не продовжений, незалежно від причин не продовження, що вклад є вкладом на вимогу з процентною ставкою, згідно пункту 1.6. (0,001% річних). В день волевиявлення вкладник має право продовжити строк дії Договору з встановленням процентної ставки для відповідного строкового вкладу, який буде діяти у той час, або вимагати отримання вкладу. 23.05.2013 позивачем було подано відповідачу заяву про повернення готівкою суму банківського вкладу та нарахованих процентів. Вимога позивача про виконання відповідачем умов договору, повернення суми депозитного вкладу, відповідачем була залишена без задоволення. 31.05.2013 позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання договору та стягнення вкладу та відсотків. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2013 по справі №757/11982/13-ц позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Київської філії публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми банківського вкладу було задоволено частково, а саме: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на користь [PERSON] 3341419,60 грн. заборгованості за договором; стягнуто з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на користь [PERSON] 429694,87 грн. нарахованих та несплачених процентів за договором; стягнуто з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в дохід держави 3441,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.12.2013 апеляційну скаргу відповідача відхилено, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2013 залишено без змін. На виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2013 по справі № 757/11982/13-ц було видано виконавчий лист від 15.01.2014. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Бялим М.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2014, якою відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2013 по справі №757/11982/13-ц. Станом на 17.03.2014 рішення Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2013 по справі №757/11982/13-ц не виконане. Враховуючи, що відповідач станом на день подання позовної заяви не повернув кошти позивачу, та відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2013 з відповідача стягнуто нараховані проценти за період з 15.07.2010 по 10.05.2013, позивач просить стягнути проценти за користування вкладом також за період з 11.05.2013 по 17.03.2014 у розмірі 398590,16 грн., 3% річних за період з 24.05.2013 по 17.03.2014 у розмірі 81841,89 грн., суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з 24.05.2013 по 17.03.2014 у розмірі 36755,62 грн., пеню в розмірі трьох відсотків на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 24.05.2013 по 17.03.2014 у розмірі 29872291,23 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, задовольнити позов з наведених у ньому підстав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач та його представники не заперечували проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що 15.07. 2010 між ПАТ «Західінкомбанк», в особі заступника голови правління ПАТ «Західінкомбанк», керуючої Київської філії ПАТ «Західінкомбанк» Ярошенко Ганни Іванівни, яка діяла на підставі Положення про філію та Доручення від 12.05.2010 - з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, було укладено договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті «ДЕПОЗИТ- КЛАСИЧНИЙ» № ДІО 774/14. 08.05.2012 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору. Згідно пунктів 1.1., 1.2., 1.5. Договору та Додаткової угоди № 1 до Договору відповідач приймає від вкладника грошову суму у розмірі 3341419,60 грн., на строк 12 місяців і зобов'язується повернути позивачеві суму вкладу та проценти з розрахунку 14% річних, на умовах та в порядку встановлених цим договором. Відповідно до п. 4.2.3. Договору якщо після закінчення строку зберігання вкладу, вказаного у пункті 1.2. даного дог-строк зберігання сторонами не продовжений, незалежно від причин не продовження, що вклад є вкладом на вимогу з процентною ставкою, згідно пункту 1.6. (0,001% річних). В день волевиявлення вкладник має право продовжити строк дії Договору з встановленням процентної ставки для відповідного строкового вкладу, який буде діяти у той час, або вимагати отримання вкладу. 23.05.2013 позивачем було подано відповідачу заяву про повернення готівкою суму банківського вкладу та нарахованих процентів. Вимога позивача про виконання відповідачем умов договору, повернення суми депозитного вкладу, відповідачем була залишена без задоволення. 31.05.2013 позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання договору та стягнення вкладу та відсотків. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2013 по справі №757/11982/13-ц позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Київської філії публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми банківського вкладу було задоволено частково, а саме: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на користь [PERSON] 3341419,60 грн. заборгованості за договором; стягнуто з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на користь [PERSON] 429694,87 грн. нарахованих та несплачених процентів за договором; стягнуто з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в дохід держави 3441,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року апеляційну скаргу Відповідача відхилено, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року залишено без змін. На виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2013 по справі № 757/11982/13-ц було видано виконавчий лист від 15.01.2014. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Бялим М.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2014, якою відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2013 по справі №757/11982/13-ц. Станом на 17.03.2014 рішення Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2013 по справі №757/11982/13-ц не виконане. Враховуючи, що відповідач станом на день подання позовної заяви не повернув кошти позивачу, та відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2013 з відповідача стягнуто нараховані проценти за період з 15.07.2010 по 10.05.2013, позивач просить стягнути проценти за користування вкладом також за період з 11.05.2013 по 17.03.2014 у розмірі 398590,16 грн., 3% річних за період з 24.05.2013 по 17.03.2014 у розмірі 81841,89 грн., суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з 24.05.2013 по 17.03.2014 у розмірі 36755,62 грн., пеню в розмірі трьох відсотків на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 24.05.2013 по 17.03.2014 у розмірі 29872291,23 грн. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, щоб боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем народження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні беззаперечно знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок виплати суми вкладу, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог. У зв'язку з тим, що суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати: судовий збір в розмірі 3654,00 грн. - підлягає стягненню з відповідача в дохід Держави України, оскільки позивач був звільнений від їх сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved