Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного Управління національної поліції в Київській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який заявою від 29.11.16. уточнив (а.с.37), мотивуючи свої вимоги наступним. Позивача було звільнено зі служби в поліції у запас ЗСУ за ст. 77, п. 1 пп. 5 (через службову невідповідність) з 23.02.16. Даний наказ було оскаржено в суді та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року визнано протиправним та скасовано, а [PERSON] поновлено на роботі. В порушення вказаних норм, позивача було поновлено на роботі та звільнено зі служби поліції в запас лише 08.08.16., жодної оплати за час вимушеного прогулу за період з 23.02.16. по 08.08.16. він не отримував. Позивач зазначив, що середній заробіток за час вимушеного прогулу становить суму 31 863,00 грн. (279,50 х 114). Відповідачем була сплачена грошова сума у розмірі 3681,07 грн. Просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.02.2016 року по 08.08.2016 року в сумі 28 181,93 грн. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві (а.с.1-2), заяві про уточнення позовних вимог (а.с.37) та письмових поясненнях (а.с.38). Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.53). До суду надали заперечення, згідно яких вважають, що вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню (а.с.40-42,49-51). Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що наказом Головного управління поліції в Київській області від 07.11.2015 № 1 о/с відповідно до п.п. 9, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про національну поліцію» було призначено прибулого з МВС України [PERSON] старшим інспектором Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС, присвоївши йому в порядку переатестування спеціальне звання «капітан поліції». 23.02.16. наказом Головного управління поліції в Київській області № 83 о/с [PERSON] було звільнено зі служби в поліції у запас Збройних сил, який позивачем було оскаржено, та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року ухвалено: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області про звільнення [PERSON] з посади капітана поліції, старшого інспектора Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС у запас за пп. 5 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) від 23.02.2016 № 83о/с; поновити [PERSON] на посаді капітана поліції, старшого інспектора Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС; зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області розглянути питання про звільнення [PERSON] з урахуванням висновку Свідоцтва про хворобу № 133/Зв від 23 лютого 2016 року (а.с.3-8). Наказом Головного управління поліції в Київській області від 29.07.16. № 418 о/с було вирішено скасувати пункт наказу Головного управління від 23.02.2016 року № 83 о/с в частині звільнення зі служби в поліції у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за пп. 5 п. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) капітана поліції скопця [PERSON] (С-162656), старшого інспектора Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС; підстава: постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2016 № 825/556/16, доповідна записка Відділу правового забезпечення від 19.07.2016 № 749; поновити капітана поліції [PERSON] (С-162656) старшого інспектора Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС, 03 березня 2016 року; відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік) за пп. 2 п. 1 ст. 77 (через хворобу) з 08 серпня 2016 р.(а.с.27 ). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно з абз. 1 і 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у звязку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Із даних довідки № 13 від 08.04.16, виданої [PERSON] Головним управлінням поліції в Київській області, вбачається, що середньоденна зарплата позивача за два останні місяці перед звільненням складала 279,50 грн. ((5590,00 грн. + 5590,00 грн.) : 40 робочих днів = 279,50 грн. (а.с.26). [PERSON] було нараховане грошове забезпечення: у червні 2016 р.: за 6 днів лютого (з 24.02. по 29.02.) 1156,55 грн., за 3 дні березня (з 01.03. по 03.03.) 540,97 грн. У вересні 2016 р.: за 3 дні липня 2016 р. у сумі 540,97 грн., за 8 днів серпня 2016 р. у сумі 1442,58 грн. (а.с.29). Суд приходить до висновку, що вимушений прогул тривав 97 робочих дні, а отже за час вимушеного прогулу позивачу має бути виплачений середній заробіток в сумі 27 111,50 грн. (279,50 грн. х 97 днів) (без врахування обовязкових платежів). Крім того, потрібно стягнути з Головного Управління національної поліції в Київській області на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial