Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 13.03.2004 року та визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, розташовану на території Староцаричанської сільської ради, масив №27, ділянка №426, загальною площею 3,42 гектарів в межах згідно з планом, для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ОД №003169. Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача, Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2004 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 373821, видане Староцаричанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області , актовий запис №11. Той факт, що померлий був батьком позивача підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Староцаричанської сільської ради, масив №27, ділянка №426, загальною площею 3,42 гектарів в межах згідно з планом, для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ОД №003169. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги майна померлого. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На даний час позивач не може оформити свої спадкові права відносно земельної ділянки, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися до суду. Вказане підтверджується литом завідувача Б-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 31.10.2016 року вих. №2272/02-17 (а.с. 9). Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до копії спадкової справи, яка знаходиться в матеріалах справи, окрім позивача спадкоємцем майна, померлого 13.03.2004 року [PERSON] є дружина останнього - [PERSON], яка відмовилася від належної їй частки у спадщині на користь позивача - [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька. Позивач у встановлений законом строк подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, від спадщини не відмовлявся, а отже є таким, що прийняв спадщину. Вказаний факт не підлягає додатковому встановленню судом. Таким чином, позивач має право на отримання спадщини, після смерті батька, однак позбавлений можливості зареєструвати право на спадкове майно на спірну земельну ділянку, оскільки оригінал держакту на право приватної власності на землю відсутній. Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial