Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 26.09.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №910.18397, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 135374,68 грн. на купівлю автомобіля із сплатою річної процентної ставки у розмірі 15,99% строком на 36 місяців та зобовязався погашати заборгованість за кредитом у вигляді ануїтетних платежів відповідно до графіку щомісячних платежів. З метою забезпечення виконання основного зобов'язання між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] 19.10.2012 року укладено договір застави транспортного засобу - Nissan Juke, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) VIN-SJNFBAF15U6282190, SJNFBAF15U6282190, реєстраційний № [NUMBER].; між позивачем відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 19.12.2014 року, за яким поручитель солідарно відповідає перед банком за зобовязаннями позичальника в межах суми 50 грн. у випадку прострочення позичальником сплати чергових платежів більше ніж на 30 днів. Позивач стверджує, що відповідачі належним чином не виконали зобов'язання за договорами, у зв'язку з чим, просить суд вилучити у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль Nissan Juke, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) VIN-SJNFBAF15U6282190, SJNFBAF15U6282190, реєстраційний № [NUMBER], та передати його ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.18397, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], в сумі 87585,28 грн., яка складається з: простроченого боргу 66607,80 грн., прострочених процентів 19158,08 грн., строкових процентів 1819,40 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме вищевказаний автомобіль шляхом його продажу ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які повязані з продажем автомобіля, тощо); стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1313,78 грн. та витрати, повязані з публікацією оголошення у пресі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином через розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», заявпро розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяв про розгляд справи без її участі суду не надала. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2012 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 910.18397, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 135374,68 грн. на строк 36 місяців для фінансування купівлі транспортного засобу марки Nissan Juke, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) VIN-SJNFBAF15U6282190, SJNFBAF15U6282190, реєстраційний №ВВ1931СІ. За користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі 15,99%, а починаючи з 02.06.2014 року 19,94%. Відповідно до умов п. 1 параграфу 4 кредитного договору позичальник зобовязаний отримати кредит і погашати заборгованість за даним договором у вигляді ануїтетних платежів у відповідності до графіку щомісячних платежів. На виконання умов кредитного договору [PERSON] були надані вказані кредитні кошти, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями меморіальних ордерів № 910.18397 від 27 вересня 2012 на оплату за автомобіль Nissan Juke та №910.18397 від 25 вересня 2012 року на оплату страхового платежу згідно договору страхування. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором № 910.18397 від 26 вересня 2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 19.10.2012 року був укладений договір застави транспортного засобу № 910.18397. Згідно з договором застави [PERSON] надав у заставу заставодержателю ПАТ «Ідея Банк» транспортний засіб марки Nissan, моделі Juke, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) VIN-SJNFBAF15U6282190, SJNFBAF15U6282190, реєстраційний №ВВ1931СІ, зареєстрований ВРЕР м. Красний Луч УДАІ Луганської області 25.09.2012 року, який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО номер 076320, виданого ВРЕР м. Красний Луч УДАІ Луганської області. Заставна вартість предмету застави становить 186167,00 грн. Відповідно до умов п. 1 розділу 2 договору застави у разі невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету). Згідно умов п. 1 розділу 3 договору застави заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п. 1 параграфу 5 договору та/або у випадку порушення заставодавцем вимог п. 5 параграфу 5 договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. Відповідно до умов п. п. 1, 2 розділу 5 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором та/або цим договором; виявлення заставодержателем погіршення стану предмету застави; смерті заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателея одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третім особам. Крім вищезазначеного договору застави транспортного засобу, 19.12.2014 року на забезпечення зобовязань [PERSON], передбачених кредитним договором №910.18397 від 26.09.2012 року, між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязується солідарно відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобовязань в сумі 50,00 грн. з терміном виконання у три робочі дні з моменту предявлення банком такої вимоги. Відповідно до п. 10 договору поруки, кредитор набуває права вимоги до поручителя за цим договором у випадку прострочення боржником оплати чергового ануїтетного платежу (та/або його частини), інших обовязкових платежів за кредитним договором більше ніж на 30 днів. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки. Останній платіж боржником здійснено 25.09.2014 року. У звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 21.12.2015 року становить 87585,25 грн. Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 910.18397 від 26.09.2012 року становить 87585,28 грн., яка складається з: простроченого боргу у розмірі 66607,80 грн., прострочених процентів у розмірі 19158,08 грн.; строкових процентів у розмірі 1819,40 грн. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Крім того, відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1,2 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Оскільки судом встановлено, що відповідачами порушено умови кредитного договору та договору поруки, заборгованість за договорами залишилась непогашена, а тому суд вважає підставними вимоги позивача про звернення стягнення на автомобіль в рахунок погашення заборгованості. Положеннями ст. 25 Закону України «Про забезпечення права вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, окрім іншого, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Відповідно до положень ст. 26 вказаного закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Аналогічне положення задеклароване сторонами у пункті 5.2 договору застави. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачі заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, судові витрати слід стягувати не в солідарному порядку, оскільки законом не передбачено стягнення судових витрат в солідарному порядку, а з урахуванням пропорційності задоволення вимог до кожного із відповідачів. Так, загальна сума заборгованості становить 87585,28 грн. (100% боргу), відповідач [PERSON] як поручитель відповідає за невиконання основного зобовязання в розмірі 50,00 грн. (п.4 договору поруки), що становить 0,06 % від загальної суми заборгованості. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір на загальну суму 1313,78 грн., тому, враховуючи пропорційність задоволення вимог до кожного із відповідачів, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» слід стягнути 1312,99 грн., а з відповідача [PERSON] 0,79 грн. При цьому, враховуючи, що відповідач [PERSON] викликався у судове засідання через оголошення у пресі, на нього слід покласти також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 840,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved