Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ про \~визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував\~ тим,\~ що відповідно до договору купівлі продажу будинку та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2016 року позивач є власником житлового будинку за адресою: смт. Покровське вул. Клубна, 4 Покровського району Дніпропетровської області. До 15.07.2013 року у вищевказаному будинку проживала та була зареєстрована [PERSON], яка була членом сім'ї колишнього власника будинку. В липні 2013 року відповідачка виїхала з будинку та забрала всі свої речі. З того часу, позивач самостійно оплачує всі комунальні послуги, відповідачка ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується. На підставі вище викладеного позивач вважає, що відповідачка повинна бути визнана такою, що втратила право на користування житловим будинком за адресою: смт. Покровське вул. Клубна, 4 Покровського району Дніпропетровської області, оскільки не проживає фактично в цьому будинку більше одного року та повинна бути знята з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позов підтримав та просить його задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачки [PERSON], яка втретє не зявилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена через газету «Вісті Придніпровя». Позивач проти винесення заочного рішення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії договору купівлі продажу будинку від 15.07.2013 року видно, що [PERSON] передав житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Покровське вул. Жовтнева (Клубна), 4 Покровського району Дніпропетровської області у власність [PERSON], а останній зобовязався прийняти у власність та сплатити за вказаний будинок обумовлену грошову суму (а.с.7-8). Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2016 року [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: смт. Покровське вул. Клубна, 4 Покровського району Дніпропетровської області (а.с.9). Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї [PERSON] вбачається, що [PERSON] приписана за адресою смт. Покровське вул. Клубна, 4 Покровського району Дніпропетровської області, але з 2013 року не проживає за вказаною (а.с.10). Згідно письмових пояснень, позивач, відповідно до\~ ст. 10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: смт. Покровське, вул. Клубна, 4 Покровського району Дніпропетровської області, відповідачка не проживає. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1\~ ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач, як встановлено судом, є власником житла, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми\~ ст. 405 ЦК України. Так, у відповідності до ч. 2\~ ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved