Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа :Територіальний сервісний центр № 7341 регіонального сервісного центру МВС У Чернівецькій області про звільнення майна з під арешту. Позивач у позовній заяві вказує на те, що 14 січня 2013 року філією 26 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» у приміщенні за адресою м. Чернівці, вул. Кишинівська. 2а, було проведено аукціон по реалізації автомобіля марки «[PERSON] - 208», 2000 р.в., червоного кольору, державний номерний знак СЕ10154АС, що зареєстрований за [PERSON] За результатами проведення аукціону був складений протокол проведення аукціону по реалізації рухомого майна № 2613154 від 14 січня 2014 року. Переможцем на аукціоні став [PERSON], про що йому було видано копію протоколу. Вказує, що 16 січня 2014 року був складений та підписаний акт державного виконавця про проведений аукціон. Придбаний автомобіль був оплачений, що стверджується квитанціями від 14.01.2014 р. Філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецького РУ м. Чернівці, і як стверджує позивач він набув право власності на даний автомобіль, що і зазначено в акті державного виконавця про проведений аукціон. Позивач зазначає, що при зверненні до Територіального сервісного центру № 7341 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області з метою перереєстрації вказаного транспортного засобу виявилося, що транспортний засіб згідно облікових даних ТСЦ № 7341 у Чернівецькій області значиться по базі «Арешт», про що вказує довідка від 15.04.2016 р.. Арешт накладено Слідчим відділом Садгірського РВ на підставі постанови слідчого вих. № 33/52 від 05.01.2006 р. Дана обставина є перешкодою для зняття з обліку в Територіальному сервісному центрі № 7341 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області зазначеного автомобіля. З посиланням на норми матеріального та процесуального права просив суд: Звільнити з-під арешту автомобіль марки «[PERSON] - 208», 2000 р.в., червоного кольору, державний номерний знак СЕ10154АС, який належав [PERSON], та придбаний згідно протоколу № 2613154 від 14.01.2014 р. по проведенню аукціону, добросовісним набувачем права власності на нього [PERSON] Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Представник Першотравневого відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції в судове засідання не зявився та подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, вирішення справи залишив на розсуд суду. Представник Територіального сервісного центру № 7341 регіонального сервісного центру МВС У Чернівецькій області в судове засідання не зявився та подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. .Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в відсутності відповідача та третьої особи, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази які б давали суду підстави для задоволення позову, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 14 січня 2013 року філією 26 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» у приміщенні за адресою м. Чернівці, вул. Кишинівська. 2а, було проведено аукціон по реалізації автомобіля марки «[PERSON] - 208», 2000 р.в., червоного кольору, державний номерний знак СЕ10154АС, що зареєстрований за [PERSON] За результатами проведення аукціону був складений протокол проведення аукціону по реалізації рухомого майна № 2613154 від 14 січня 2014 року.(а.с4) Переможцем на аукціоні став [PERSON], про що йому було видано копію протоколу. 16 січня 2014 року був складений та підписаний акт державного виконавця про проведений аукціон.(а.с..5) Як вбачається з матеріалів справи, придбаний автомобіль був оплачений, що стверджується квитанціями від 14.01.2014 р. Філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецького РУ м. Чернівці, а отже [PERSON] набув право власності на даний автомобіль, що і зазначено в акті державного виконавця про проведений аукціон.(а.с.7) Крім того, як встановлено судом, а саме з довідки № 302 від 15.04.2016 року Територіального сервісного центру № 7341 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області транспортний засіб згідно облікових даних ТСЦ № 7341 у Чернівецькій області значиться по базі «Арешт». Арешт накладено Слідчим відділом Садгірського РВ на підставі постанови слідчого вих. № 33/52 від 05.01.2006 р.(а.с.6). Так, у відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається зі змісту статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Таким чином суд прийшов до висновку, що позивач є добросовісним набувачем і при наявності арешту на спірне майно порушується право позивача як добросовісного набувача володіння, користування та розпорядження своїм майном. Так, відповідно до ст. ст. 650, 656 ЦК України особливості укладення договорів на аукціонах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. До договору купівлі-продажу на аукціонах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а відповідно до ч. 2 право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За статтею 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Процедура проведення відповідного аукціону стосувалась рухомого майна боржника [PERSON], а відтак, дані правовідносини підпадають під регулювання правил проведення аукціонів, що визначаються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, що був чинним станом на момент проведення аукціону та регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону України «Про виконавче провадження». Порядком визначаються дії організаторів до проведення аукціону, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» і п.5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, що була чинна на момент аукціону, реалізація арештованого майна проводиться на прилюдних торгах (аукціонах). Пунктами 3.1, 4.8, 4.9, 4.10, 6.1, 7.1 Порядку реалізації арештованого майна визначено, що орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. Під час аукціону ведеться протокол, у якому фіксуються номер лота, назва лота, стартова та продажна ціна, відомості про переможця аукціону, реквізити рахунку для внесення коштів за придбане майно та деякі інші відомості. Протокол підписують ліцитатор та переможець аукціону, його копії видаються переможцю аукціону, а також державному виконавцю. Після повного розрахунку за придбане майно, на підставі протоколу державний виконавець складає акт про проведений аукціон і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Копії затвердженого акта видаються переможцю та організатору аукціону. Право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно. Із вищевикладеного вбачається, що аукціон за своєю юридичною природою - це продаж майна, власником якого стає покупець, який запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Таким чином, прилюдні торги є спеціальною процедурою, вони закінчуються підписанням протоколу, який має силу договору і повинен містити всі істотні умови договору купівлі-продажу. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що позивач придбав автомобіль марки «[PERSON] - 208», 2000 р.в., червоного кольору, державний номерний знак СЕ10154АС на законних підставах. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Як вбачається з п. 2 постанови № 20 Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про виключення майна з опису. Крім того, враховуючи правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26-цс13 про звільнення майна з-під арешту з якої слідує, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. На підставі наведеного та

Outcome: approved