Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому зазначив, що ним, у звязку з загибеллю на виробництві [PERSON] за заявою [PERSON] було призначено з 07 серпня 2012 року щомісячні страхові виплати його доньці [PERSON], [INFO], у розмірі 365,17 грн., про що було видано постанову від 22 листопада 2012 року №0806/406/406/3. За твердженням позивача, оскільки на момент смерті [PERSON] шлюб між ним та [PERSON] було розірвано, а загиблий проживав зі своєю матірю [PERSON], останній було призначено щомісячні страхові виплати, як особі, яка не перебувала на утриманні потерпілого, але мала на це право, в сумі 243,45 грн.. Як зазначено в позові, з 01 березня 2013 року в порядку ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у звязку зі зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, було проведено перерахунок розміру щомісячних страхових виплат вищезазначеним особам. Після проведеного перерахунку, щомісячні страхові виплати [PERSON] склали 419,58 грн., а [PERSON] 279,72 грн.. В позові також зазначено, що рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2013 року, що набрало законної сили 07 травня 2013 року, матір загиблого - [PERSON], визнано особою, яка перебувала на утриманні загиблого до дня його смерті. На підставі вищезазначеного рішення суду та заяви [PERSON] позивачем було проведено перерахунок розміру щомісячних страхових виплат особам, які мають на це право в разі смерті потерпілого, у звязку зі зміною складу сімї померлого на момент смерті [PERSON]. Розмір щомісячної страхової виплати [PERSON], як зазначено в позові, зменшився до 324,59 грн., а розмір виплат [PERSON] збільшився до 324,59 грн., у звязку з чим виникла переплата [PERSON] за період з 07 серпня 2012 року по 31 травня 2013 року в розмірі 416,09 грн.. В позові позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки зайво сплачені кошти в розмірі 416,09 грн. Відповідачка позов визнала та пояснила суду, що вона не вважає себе винуватою в тому, що їй позивачем зайво були виплачені кошти в сумі 416,09 грн., оскільки вона ніяких протиправних дій не вчиняла, ніяких недостовірних документів позивачу не надавала. Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, а також ретельно дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до наступного. Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вільнянському районі Запорізької області у звязку із загибеллю на виробництві [PERSON] з 07 серпня 2012 року були призначені щомісячні страхові виплати його доньці [PERSON], [INFO], у розмірі 365,17 грн. та його матері [PERSON], в сумі 243,45 грн., як особі яка не перебувала на утриманні потерпілого. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2013 року [PERSON] було визнано особою, яка перебувала на утриманні загиблого [PERSON] до дня його смерті. На підставі вищезазначеного рішення суду та заяви [PERSON] позивачем був проведений перерахунок розміру щомісячних страхових виплат особам, які мають на це право в разі смерті потерпілого. Після проведеного позивачем перерахунку розмір щомісячної страхової виплати [PERSON] зменшився до 324,59 грн., а розмір щомісячної страхової виплати [PERSON] збільшився до 324,59 грн., в звязку з чим виникла переплата [PERSON] за період з 07 серпня 2012 року по 31 травня 2013 року в розмірі 416,09 грн.. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач жодного доказу на підтвердження факту виплати відповідачкі зайвих коштів примусово за наявності рахункової помилки з його боку і недобросовісності з боку відповідачки суду не надав. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне позивачу у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed