Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], матір'ю яких вона являється та стягнення з неї аліментів в розмірі 1/3 частини усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виховання дочки та сина, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В судовому засіданні представник позивач пояснила, що [PERSON] народився [INFO], а його сестра [PERSON] - [INFO], їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Батько дітей внаслідок тривалої хвороби потребує постійного стороннього догляду, у зв'язку з чим не може виконувати своїх батьківських обов'язків. Стосовно відповідачки, то вона ніяким чином не проявляє турботу до своїх дітей, не виховує, матеріально не забезпечує, байдуже ставиться до їх навчання, здоров'я. Фактично діти проживають разом з бабусею [PERSON]. У зв'язку з такою ситуацією [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у службі у справах дітей, як діти які опинилися у тяжких життєвих обставинах та потребують соціального супроводу. Просила позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та стягнути з неї на утримання дітей аліменти. Представник третьої особи служби в справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради в судовому засіданні не заперечувала задоволення позову, зазначивши, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] та дочки [PERSON], розглядалося на засіданні комісії. Комісією не було здобуто доказів, що відповідачка намагається приймати участь у вихованні дітей, але їй в цьому перешкоджають. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що є бабусею [PERSON] та [PERSON], останні 10 місяців діти проживають з нею і перебувають на повному її утриманні. Їх мати [PERSON] вихованням своїх дітей не займається, взагалі не цікавиться їх життям, навчанням, здоров'ям, матеріальним утриманням, проживає не за місцем реєстрації в Ніжині, а в с. Березань Ніжинського району. Вчора вона спілкувалася з донькою та повідомила, що буде розглядатися справа про позбавлення її батьківських прав, однак відповідачці байдуже. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, суд розглянув справу в її відсутність з винесенням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку представника третьої особи та [PERSON], дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Копією свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], підтверджується, що їх матір'ю є [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії від 04 серпня 2017 року [PERSON], батько [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з тривалою хворобою не може виконувати свої батьківські обов'язки (а.с.8). Повідомленням директора Ніжинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 04 липня 2017 року доводиться, що сім'я [PERSON] перебуває на обліку, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах та перебуває під соціальним супроводом (а.с.10). також у даному повідомленні вказано, що відповідач за місцем проживання не з'являється, на телефонні дзвінки не відповідає, з її дітьми проводилася психодіагностична робота. Висновком від 20.07.2017 року органу опіки та піклування виконкому Ніжинської міської ради, який затверджено рішенням Ніжинської міської ради № 170 встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до характеристик Ніжинської ЗОШ I-III ступенів № 15 [PERSON] та [PERSON] навчаються в даній школі, їх мати [PERSON] навчанням та вихованням дітей не займається, ці обов'язки виконує бабуся [PERSON] та [PERSON] [PERSON] (а.с.13-14). Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року підтверджується, що [PERSON] було притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв'язку з її ухиленням від виконання батьківського обов'язку по вихованню дітей (а.с.15-16). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її участі у вихованні сина [PERSON] та дочки [PERSON]. [PERSON] тривалий час не спілкується з дітьми, не утримує їх матеріально, що є елементами протиправного невиконання відповідачем, передбачених ст.150 СК України, обов'язків щодо виховання та розвитку дітей, де зазначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] буде суперечити їх інтересам. На думку суду поведінка відповідача є такою, що свідчить про ухилення від виконання нею обов'язку по вихованню дітей. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов'язок по відношенню до сина та дочки. Статтями 180-181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів є передчасною так як батька, опікуна в дітей не має, тому не відомо на чию користь слід стягувати аліменти на їх утримання. Вказана вимога має бути заявлена та вирішена після встановлення опіки над неповнолітніми дітьми та призначення їм опікуна. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved