Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Зайцівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 лютого 2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,780 га. розташована на території Майської сільської ради Синельниківського району, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку. Вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Другої синельниківської державної нотаріальної контори, як єдиний спадкоємець. Заповіту [PERSON] не залишив. З її матрю батько розірвав шлюб у 2007 році. У липні 2017 року вона звернулась до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса їй було відмовлено так як вона не надала оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку. Просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 7,780 га, розташовану на території Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області для ведення сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка настала 04 лютого 2014 року. Позивачдо початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився з невідомої суду причини. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно повторного свідоцтва про смерть серії І-КИ № 696531 від 06 травня 2016 року [PERSON] помер 04 лютого 2014 року. Повторним свідоцтвом про народження серії І-КИ № 494427 від 25 квітня 2014 року підтверджується факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], 03 листопада 1993 року є рідною донькою [PERSON]. Відповідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 085408 [PERSON] на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації № 108-р-04 від 18.02.2004 року належить земельна ділянку площею 7,780 га, розташована на території Майської сільської ради в цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ№ 070453 від 28 серпня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28 серпня 2007 року. Відповідно довідки виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Синельниківського району від 23 грудня 2016 року № 788 [PERSON] заповіту на своє майно не складав. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 липня 2017 року № 02-31/968 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті 04 лютого 2014 року [PERSON], у звязку з тим, що [PERSON]. не надано документів підтверджуючих право власності за [PERSON] на земельну ділянку. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно ч.1 та п. б ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved