Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «АТП-15107» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, та після уточнення своїх позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості по заробітній платі починаючи з 16 жовтня 2012 року і станом на 28.01.2014 року - 32550 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2014 року визнано незаконним та скасовано наказ від 02.10.2008 року про звільнення [PERSON] з посади юрисконсульта ТОВ «АТП-15107» за ст. 36 п. 2 КЗпП України; поновлено [PERSON] на роботі з 02 жовтня 2008 року; стягнуто ТОВ «АТП-15107» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.10.2008 року по 16.10.2012 року у розмірі 43 115,90. До теперішнього часу позивача на роботі поновлено не було. Рішення суду було ухвалено 05 лютого 2013 року, таким чином за період з 16.10.2012 року по 07.11.2013 року не було прийняте рішення щодо виплати позивачу середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за вказаний період. Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Представники відповідача ТОВ «АТП-15107» у судовому засідання проти задоволення позовних вимог позивача заперечували в повному обсязі з підстав вказаних у письмових запереченнях. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дійсно Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2014 року по справі №2-5499/11 визнано незаконним та скасовано наказ від 02.10.2008 року про звільнення [PERSON], з посади юрисконсульта ТОВ «АТП-15107» за ст. 36 п. 2 КЗпП України; поновлено [PERSON] на роботі з 02 жовтня 2008 року; стягнуто ТОВ «АТП-15107» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.10.2008 року по 16.10.2012 року в розмірі 43 115,90. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.06.2013 року Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2014 року по справі №2-5499/11 було залишено без змін. Як вже було зазначено вище в рішенні суду було вирішено стягнути з ТОВ «АТП-15107» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.10.2008 року по 16.10.2012 року. Рішення суду було ухвалене 05.02.2013 року. Таким чином за період з 17.10.2012 року по 05.02.2013 року не було вирішено питання про виплату [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу, право на отримання якого має позивач відповідно до норм чинного трудового законодавства. Так, згідно із ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесеннi рiшення про поновлення на роботi орган, який розглядає трудовий спiр, одночасно приймає рiшення про виплату працiвниковi середнього заробiтку за час вимушеного прогулу або рiзницi в заробiтку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не бiльш як за один рiк. Якщо заява про поновлення на роботi розглядається бiльше одного року, не з вини працiвника, орган, який розглядає трудовий спiр, виносить рiшення про виплату середнього заробiтку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Доводи позивача про те, що до 28.01.2014 року рішення суду про поновлення його на роботі відповідачем виконано не було, у зв'язку із чим він на підставі ст. 236 КЗпП України має право на виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день подання уточненої позовної заяви є голослівними та спростовуються матеріалами справи. Так, П.2 наказу ТОВ «АТП-15107» №6-К від 05.02.2013 року «по особовому складу» на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.02.2013 року по справі №2-5499/11, [PERSON] було поновлено на посаді юрисконсульта ТОВ «АТП-15107» з 05.02.2013 року з окладом згідно штатного розпису. П. 1.1. наказу ТОВ «АТП-15107» №-19-К від 03.06.2013 року було внесено зміни в наказ №6-К від 05.02.2013 року поновлено [PERSON] на посаді юрисконсульта ТОВ «АТП-15107» з 02.10.2008 року. Відповідно до Акту державного виконавця від 11.06.2013 року позивача [PERSON] ознайомлено з наказом про поновлення на роботі на посаді юриста ТОВ «АТП-15107», також йому надані копії матеріалів виконавчого провадження, після чого виконавче провадження було завершено у зв'язку з повним та фактичним виконанням вказаного рішення суду згідно виконавчого листа №2-5499/11 від 05.02.2013 року, що підтверджується постановою ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ від 11.06.2013 року. Отже, суд приходить до висновку, що позивач має право на виплату йому середнього заробiтку за весь час вимушеного прогулу з 17.10.2012 року по 05.02.2013 року. Також позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає сплаті позивачу починаючи з 17 жовтня 2012 року, так як рішенням суду від 05.02.2014 року по справі №2-5499/11 було стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.10.2008 року по 16.10.2012 року включно. Також суд відмовляє в задоволенні вимоги [PERSON] щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 32550 грн., оскільки зазначений розрахунок є недоведеним. Розрахунок середньої заробітної плати здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995р. № 100 та повинен бути проведений відповідачем із врахуванням показників заробітної плати позивача. З огляду на вищевикладене позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «АТП-15107» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial