Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, виплату премії та компенсацію втраченої частини заробітку, мотивуючи позовну заяву тим, що на підставі службової записки заступника начальника юридичного відділу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області був виданий наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області №196 к/тр від 01.10.2020 року, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. [PERSON] не погоджується з формулюванням наведеним у службовій записці, а саме: «у зв`язку із виявленими випадками порушення трудової дисципліни», оскільки воно є безпідставним та ґрунтується лише на особистій думці заступника начальника юридичного відділу. При цьому, заступник начальника юридичного відділу не є керівником самостійного структурного підрозділу та не має повноважень звертатись з відповідними службовими записками щодо зменшення розміру премії працівників структурного підрозділу. Позивач зазначає, що він виконує свої обов`язки в межах графіка робочого часу та в повному обсязі. Разом з тим, наявне упереджене відношення до нього, конфлікт інтересів, безпідставні вимоги написання пояснення, образи тощо. Також, наказ № 196 є необґрунтований, так як в ньому не зазначено, за які порушення накладено дисциплінарне стягнення, не враховано його роботу за попередній період. Крім того, вказаним наказом було позбавлено позивача права на отримання премії, що є порушенням його права як працівника, передбаченого Конституцією та законодавством про оплату праці. Внаслідок позбавлення позивача премії, він був змушений докласти додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану йому моральну шкоду оцінює в 5000,00 грн. Враховуючи викладене вище, [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просив: - визнати протиправним та скасувати наказ №196 - к/тр від 01.10.2020 року; -виплатити йому невиплачену премію за березень, жовтень та листопад місяці, компенсувати втрачену частину заробітку за період з березня 2020 по січень 2021 року включно; -стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області моральну шкоду розміром 5000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області в судовому засіданні позов не визнав, надав відзив та пояснив, що 29.09.2020 року заступником начальника юридичного відділу було зафіксоване порушення [PERSON] службової субординації, а саме відмові від отримання документів для виконання. Також було зафіксовано факт того, що позивач протягом робочого дня знаходився у своєму робочому кабінеті [NUMBER] за замкненими на ключ дверима, що унеможливлювало вручення йому документів для виконання та доручення виконання завдань. При цьому, факт перебування за замкненими дверима мав систематичний характер. В зв`язку з цим заступником була подана на ім`я начальника юридчного відділу службова записка про порушення [PERSON] трудової дисципліни. Наступного дня о 08.00 год. заступник начальника управління намагався викликати позивача до свого робочого кабінету для надання пояснень, проте останній з`явився на роботу із запізненням на 15 хв., що є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку. Крім того, при перегляді записів з камер відеоспостереження за 28, 29 вересня 2020 року, також було встановлено порушення [PERSON] правил внутрішнього трудового розпорядку, шляхом запізнення на роботу на 15 та 10 хв. З огляду на з`ясовані обставини, позивачу було надано строк для надання письмових пояснень, проте ним дана вимога не була виконана. На підставі викладених обставин, було складено акт про порушення трудової дисципліни та видано наказ №196-к/тр про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] . Від ознайомлення та підписання наказу, позивач відмовився. Представник також зазначив, що позивач вже був частково позбавлений премії за березень 2020 року. Щодо оскарження не виплати премії за березень 2020 року, то ця вимога не може бути задоволена, оскільки сплинув строк на її оскарження. З приводу решти вимог, то ні трудовим договором, ні наказом №551-к/тр не визнано обов`язок роботодавця щомісячно сплачувати позивачу премію. Премія це додаткова, стимулююча виплата за успіхи в роботі. При цьому, встановлення премій не є компетенцією суду. Щодо вимоги про компенсацію частини втраченого заробітку, то вона не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] за період з жовтня по листопад 2020 року премії не призначались та не нараховувались. Вимога про стягнення моральної шкоди також не підлягає задоволенню за недоведеністю. Просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовної заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України, догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті (ст. 147-1 КЗпП України). Згідно із ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника, тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. Суд зазначає, що загальна дисциплінарна відповідальність наступає за КЗпП України (ст. 147-152). Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону. За відсутності складу дисциплінарного проступку в діях працівника - не можна застосовувати дисциплінарне стягнення. Судом встановлено та сторонами не заперечувався той факт, що позивач є працівником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області і працює на посаді головного спеціаліста юридичного відділу по теперішній час. Посадовий оклад згідно штатного розпису - 7200,00 грн. на місяць (а.с. 38, 72). За змістом ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Судом встановлено, що 29.03.2018 року на загальних зборах трудового колективу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області було прийнято колективний договір та 27.04.2018 року зареєстрований Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради (а.с. 50-56). Положеннями п. 4.2. колективного договору встановлено, відповідно до правил внутрішнього розпорядку для працівників управління та його відділень, такий режим роботи та відпочинку: початок роботи - о 8.00; закінчення роботи - о 17.00; перерва для відпочинку і харчування - з 12.00 до 12.45; закінчення роботи кожної п`ятниці - о 15.45; субота і неділя - вихідні дні. Напередодні святкових днів тривалість роботи скорочується на 1 годину. 27.03.2020 року заступником начальника юридичного відділу [PERSON] на ім`я виконуючого обов'язки начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області [PERSON] було складено службову записку про зменшення розміру премії, яка мотивована тим, що [PERSON] були виявлені випадки неналежного виконання головним спеціалістом юридичного відділу управління [PERSON] своїх посадових обов`язків та трудової дисципліни в період з 23-27 березня 2020 року, а саме: помилки в підготовці листів, запізнення на роботу 27.03.2020 року та самовільне залишення робочого місця протягом робочого дня та вихід за територію управління щоденно у період з 23-27.03.2020 року. На підставі викладеного, просив позбавити головного спеціаліста юридичного відділу управління [PERSON] премії за березень 2020 року (а.с. 71). Зі змісту наказу в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області від 30.03.2020 року №82 к/тр «Про преміювання працівників управління виконавчої дирекції Фонду за березень місяць 2020 року» вбачається, що в.о. начальника управління [PERSON] було нараховано працівникам управління виконавчої дирекції Фонду премію за березень місяць 2020 року у розмірі 30 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років за фактично відпрацьований час, згідно додатку. З поміж інших, також нараховано головному спеціалісту юридичного відділу управління [PERSON] премію за березень місяць 2020 року у розмірі 15 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років у зв`язку із виявленими випадками неналежного виконання посадових обов`язків та трудової дисципліни (а.с. 5). Отже, вказаним вище наказом позивачу було нараховано лише половину розміру премії, в зв`язку із виявленими випадками неналежного виконання посадових обов`язків та трудової дисципліни. Наразі позивачем ставиться вимога про виплату премії за березень 2020 року, проте сам наказ №82 к/тр ним не оспорюється. Факт отримання [PERSON] премії в розмірі 15 відсотків посадового окладу, сторонами не заперечується (а.с. 9). Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимоги в цій частині. 31.03.2020 року позивачем було написано пояснювальну записку щодо обставин викладених у службовій записці. Так, у зв`язку з карантинними заходами, які проводяться у місті та обмеженнях в користуванні муніципальним транспортом, він запізнився на роботу. Довелось викликати службу таксі. На його думку не було допущено порушення трудової дисципліни, оскільки в телефонній розмові він повідомив заступника начальника юридичного відділу про вказані обставини (а.с. 7). Також, 19.06.2020 року [PERSON] було написано пояснювальну записку на ім`я в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області [PERSON], відповідно до якої позивач не погоджується з формулюванням наведеним у службовій записці від 27.03.2020 року, а саме: «у зв`язку із виявленими випадками неналежного виконання посадових обов`язків та трудової дисципліни», яке також зазначено у наказі №82 к/тр, оскільки воно є безпідставним. [PERSON] виконує свої обов`язки в межах графіка робочого часу та в повному обсязі, а вказані обставини є упередженим відношенням до нього. Просив донарахувати та виплатити йому не виплачену премію у розмірі 15% від посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років (а.с. 6). Заступником начальника юридичного відділу [PERSON] 29.09.2020 року було подано службову записку начальнику юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області з приводу того, що головний спеціаліст юридичного відділу управління [PERSON] відмовляється від отримання документів для виконання, чим порушує службову субординацію по відношенню до нього як до заступника. Крім того, позивач протягом робочого дня знаходився у своєму робочому кабінеті [NUMBER] за замкненими на ключ дверима, що унеможливлює вручення йому документів для виконання та доручення виконання завдань. На підставі викладеного та з метою недопущення порушень трудової дисципліни в майбутньому просив вжити до [PERSON] передбачених чинним законодавством заходів (а.с. 49). 30.09.2020 року заступником начальника управління - начальником юридичного відділу управління [PERSON], начальником відділу по роботі з персоналом [PERSON] , заступником начальника юридичного відділу - заступником голови профспілкового комітету [PERSON] було складено акт про те, що головним спеціалістом юридичного відділу управління [PERSON] в цей же день було допущено запізнення на роботу на 15 хв., що є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку. Також при перегляді записів з камер відеоспостереження за 28 та 29.09.2020 року, було встановлено порушення [PERSON] правил внутрішнього трудового розпорядку шляхом запізнення на роботу. Крім того, протягом робочого дня 30.09.2020 року ними було встановлено, що двері робочого кабінету [NUMBER], в якому знаходиться робоче місце [PERSON] були постійно зачинені. Факт того, що протягом останнього часу (приблизно двох тижнів) робочий кабінет [PERSON] протягом робочого дня знаходиться зачиненим також підтверджується головним спеціалістом відділу страхових виплат та матеріального забезпечення [PERSON] , яка розносить підписану службову кореспонденцію з приймальні керівництва управління по робочих кабінетах працівників. На підставі викладеного, ними засвідчено факт систематичного порушення головним спеціалістом юридичного відділу управління [PERSON] трудової дисципліни 28, 29 та 30.09.2020 року та неналежного виконання своїх посадових обов`язків (а.с. 66). Зазначені вище факти порушення позивачем трудової дисципліни, [PERSON] , в судовому засіданні не спростовані. Відповідно до змісту акту, складеного заступником начальника управління - начальником юридичного відділу управління [PERSON], начальником відділу по роботі з персоналом [PERSON] , заступником начальника юридичного відділу - заступником голови профспілкового комітету [PERSON] вбачається, що в їх присутності 30.09.2020 року о 15 год. в робочому кабінеті [NUMBER], заступник начальника управління - начальник юридичного відділу [PERSON] вимагав від головного спеціаліста юридичного відділу управління [PERSON] надати письмові пояснення щодо порушення трудової дисципліни, а саме: систематичного запізнення на роботу 28, 29, 30 вересня 2020 року, а також перебування протягом робочого дня у своєму робочому кабінеті [NUMBER] за замкненими на ключ дверима, що унеможливлює вручення йому документів для виконання та доручення виконання завдань. [PERSON] було надано строк для надання письмових пояснень щодо порушення трудової дисципліни до 17 год. 30.09.2020 року, проте пояснення останнім не були надані, на підтвердження цього і складено цей акт (а.с. 65). На підставі викладених вище обставин, службової записки від 29.09.2020 року, акту про порушення трудової дисципліни від 30.09.2020 року та акту про відмову в наданні письмових пояснень від 30.09.2020 року, В.о. начальником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області Олійником М.П. було видано наказ «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » №196-к/тр від 01.10.2020 року. Цим наказом застосовано до головного спеціаліста юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Також зобов`язано начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності [PERSON] врахувати даний наказ при нарахуванні заробітної плати. 01.10.2020 року головою комісії: начальником відділу бухгалтерського обліку та звітності - головним бухгалтером [PERSON]., начальником відділу по роботі з персоналом [PERSON] та заступником начальника юридичного відділу - заступником голови первинної профспілкової організації [PERSON] складено акт про те, що 01.10.2020 року о 16:30 год. ними було зачитано наказ про застосування дисциплінарного стягнення від 01.10.2020 №196-к/тр головному спеціалісту юридичного відділу [PERSON]., який від ознайомлення та підписання даного наказу відмовився (а.с. 67). З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2020 року [PERSON] було написано пояснювальну записку на ім`я в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області Олійнику М.П., відповідно до якої позивач не погоджується з формулюванням наведеним у службовій записці від 01.10.2020 року, а саме: «у зв`язку із виявленими випадками порушення трудової дисципліни», як зазначено в наказі №196 к/тр від 01.10.2020 року, так як воно є безпідставним та особистою думкою заступника начальника юридичного відділу. Він виконує свої обов`язки в межах графіку робочого часу та в повному обсязі. Вважає зазначені обставини упередженим відношенням до нього, має місце конфлікт інтересів, образи тощо. Згідно з положенням ст. 21 КЗпП України, працівник не зобов`язаний дотримуватись внутрішнього розпорядку. Крім того, на території України запроваджений карантин, встановлено режим надзвичайної ситуації, встановлені карантинні обмеження, в тому числі щодо транспортного сполучення. Позбавлення щомісячної премії порушує умови трудового договору, впливає на розрахунок заробітної плати та позбавляє його права на справедливу винагороду за виконання трудових обов`язків та погіршує гарантовані роботодавцем умови оплати праці. Просив скасувати наказ №196-к/тр та не враховувати при нарахуванні заробітної плати (а.с. 8). За змістом колективного договору, його положення поширюються на всіх працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області та його відділень незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівника (п. 1.3). Порушення трудової дисципліни, невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків тягне за собою вжиття до працівника заходів дисциплінарного чи громадського впливу (п. 2.4). Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи одноразового заохочення до працівника не застосовуються (п. 2.5). Пунктом 2.7 колективного договору визначено, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення роботодавець вимагає від порушника трудової дисципліни письмове пояснення. За кожен випадок порушення трудової дисципліни застосовується лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду стягнення враховуються ступінь тяжкості вчиненого працівником проступку та заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і ставлення працівника до своєї роботи до вчинення проступку. Стягнення оформлюється наказом управління, зі змістом якого працівник ознайомлюється під розписку. Згідно із п. 3.2.1. колективного договору, працівники зобов`язуються сумлінно виконувати свої трудові обов`язки, дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, своєчасно виконувати доручення начальника управління (начальника відділення управління) або особи, яка його заміщує, заступників начальника управління згідно з розподілом функціональних обов`язків та керівників відповідних структурних підрозділів управління. При цьому, 27.07.2017 року наказом управління ВД ФСС України у Вінницькій області затверджено Правила внутрішнього трудового розпорядку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області та його відділень, в яких зазначено, що вони є обов`язковими для всіх працівників управління та його відділень незалежно від посади. Вказаними Правилами встановлено такий самий режим роботи, який визначений у колективному договорі. Порушення трудової дисципліни, невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків тягне за собою вжиття до працівника заходів дисциплінарного чи громадського впливу. За порушення трудової дисципліни до працівника застосовуються такі заходи стягнення: догана; звільнення. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовується. Перед застосуванням дисциплінарного стягнення адміністрація вимагає від порушника трудової дисципліни письмове пояснення. У разі відмови порушника трудової дисципліни надати письмове пояснення адміністрація за участю уповноваженого трудовим колективом або профспілки складає акт про відмову надання письмового пояснення порушником трудової дисципліни. Стягнення оформлюється наказом управління, зі змістом якого працівник ознайомлюється під розписку (а.с. 57-59). Суд не приймає до уваги твердження [PERSON] про те, що формулювання наведене у службовій записці, а саме: «у зв`язку із виявленими випадками порушення трудової дисципліни» є безпідставним, ґрунтується лише на особистій думці заступника начальника юридичного відділу, наявне упереджене відношення до нього, конфлікт інтересів, безпідставні вимоги написання пояснення, образи тощо, оскільки воно не підтверджено жодними належними доказами. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Позивачем у справі відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Згідно з п. 5.9. колективного договору, преміювання керівних працівників, спеціалістів та службовців управління та відділень здійснюється за своєчасне та якісне виконання завдань, визначених Статутом Фонду, Положеннями про управління та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області. Також п. 4.2., 4.3. Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України передбачено, що розмір премії кожного працівника залежить від його особистого вкладу в загальні результати роботи. Премія нараховується на посадовий оклад з урахуванням надбавки за вислугу років, що встановлюється працівникам, але не більше 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років за фактично відпрацьований час. Премії не виплачуються працівникам, які були притягнуті до дисциплінарної відповідальності, починаючи з місяця, в якому об`явлено догану та протягом строку дії дисциплінарного стягнення (а.с. 60-63). Аналогічні положення щодо не виплати премії містяться і в Положенні про преміювання працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області та його відділень (а.с. 64). Таким чином, внутрішніми нормативними актами відповідача, які відповідають законодавству України, визначено порядок не виплати премії працівникам. Суд не погоджується з твердженням позивача відносно того, що заступник начальника юридичного відділу не є керівником самостійного структурного підрозділу, тому не має повноважень звертатись з службовими записками щодо зменшення розміру премії працівників структурного підрозділу. Так, заступник начальника юридичного відділу [PERSON] виконував повноваження керівника відділу на період відпустки начальника юридичного відділу [PERSON] та відповідно до п. 4.4. Положення №52 (а.с. 68-70) ним була подана службова записка від 27.03.2020 року. Крім того, наказ №82 к/тр від 30.03.2020 року позивачем не оспорюється. З огляду на викладене, суд не бере до уваги посилання позивача, в обґрунтування позовних вимог щодо незаконності та скасування наказу №196-к/тр від 01.10.2020 року, яким оголошення позивачу догану, оскільки відповідно до зазначеного наказу, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за порушення ним трудової дисципліни, яке виразилось у систематичному порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку, а також неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, тобто невиконанні вимог статті 139 Кодексу законів про працю України, вимог розділу 2 Правил внутрішнього трудового розпорядку та п. 3.2.1. колективного договору, щодо зобов`язання сумлінного виконання своїх трудових обов`язків, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, своєчасного виконання доручень начальника управління. Крім того, нарахування премії не є безумовним, та залежить від своєчасного та якісного виконання завдань. Накладення дисциплінарного стягнення об`єктивно унеможливлює виплату позивачу нагороди за успіхи в роботі. Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки вимоги позивача про виплату невиплаченої премії за березень, жовтень та листопад 2020 року, компенсації втраченої частини заробітку за період з березня 2020 по січень 2021 року включно та стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню як похідні від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу №196 - к/тр від 01.10.2020 року. Крім того, необхідно звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Відповідно до вимог ст 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed