Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Посилався в позові на те, що [INFO] померла [PERSON] . Згідно з заповітом від 12 лютого 2008 року посвідченим секретарем Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 3, вона заповіла позивачці житловий будинок в [ADDRESS] , з господарськими будівлями, та все майно, на яке за законом вона матиме право. Позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті матері, оскільки 25 грудня 2015 року подала приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С. М. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. Заява подана в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, який визначений ст. 1270 ЦК України. Інші особи із заявами про прийняття спадщини у визначений законом строк не зверталися, осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає, тобто вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері. За життя мама вступила у спадкові права після смерті її племінника [PERSON] , який помер [INFO] . Про виникнення її права на спадщину свідчить заява № 1215 подана 11 липня 2011 року до першої Чернівецької державної нотаріальної контори, зареєстрована в реєстрі за № 1-729 (спадкова справа 558/2011). Інші особи із заявами про прийняття спадщини у визначений законом строк не зверталися, осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає, тобто мама є єдиним спадкоємцем після смерті її племінника [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. За життя [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт нерухомості [PERSON] не оформив у встановленому законом порядку, проте таке право виникло у нього, як члена житлово-будівельного кооперативу, у зв`язку повним внесенням пайового внеску за квартиру надану йому в користування, що підтверджується копією довідки ЖБК-6 м. Чернівці від 10 січня 2010 року. Таким чином, право власності на майно, створене в результаті діяльності кооперативу, виникає в момент повного внесення пайового внеску, що підтверджується копією довідки кооперативу № 03 від 10.01.2010. Отже, у [PERSON] право власності на майно, яке створено в результаті діяльності кооперативну, виникло з моменту повної сплати членських внесків. Проте за життя мама не завершила оформлення права власності на зазначений об`єкт нерухомості. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). За змістом вищезазначених норм закону, після смерті [PERSON] право власності на спадкову квартиру перейшло до [PERSON] , а після смерті останньої по спадковій трансмісії до мене, як єдиного спадкоємця за заповітом, і спадкоємця першої черги за законом. 23 вересня 2018 року постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С. В., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру. Причиною такої відмови є відсутність у спадковій справі всіх необхідних документів, які б підтверджували родинні стосунки між мамою - [PERSON] , та її племінником [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 березня 2019 року в справа № 344/9094/18 провадження № 2-о/344/20/19 встановлено факт того, що [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] ».), яка померла [INFO] , є тіткою племінника [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З метою оформлення спадкових прав на квартиру, позивачка 17 серпня 2019 року подала державному реєстратору на нерухоме майно Чернівецької міської ради Гайдей Т. А. заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 35512399. Вважалося, що право власності на квартиру буде зареєстровано за спадкодавцем [PERSON] , як таке що було набуте останнім за життя. Рішенням державного реєстратора № 48355329 від 22 серпня 2019 року зупинено розгляд моєї заяви у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме відсутній документ відповідно до п. 66 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, що підтверджує набуття права власності на нерухоме майно. 04 жовтня 2019 року рішенням державного реєстратора № 49011557 у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за суб`єктом [PERSON] - відмовлено. З відмови державного реєстратора слідує, що в неї немає правовстановлюючих документів на спадкову квартиру. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На сьогоднішній день, за невідомих обставин, втрачено оригінал довідки №03 від 10 січня 2010 року видної ЖБК № 6 м. Чернівці. Зазначений документ був досліджений Івано-Франківським міським судом, про що зазначено в рішенні суду від 25.03.2019 в справа № 344/9094/18 провадження № 2-о/344/20/19. Проте втрата оригіналу документу унеможливлює подальшу реєстрацію права власності, що є приводом звернення до суду з позовом про визнання права власності. При проведенні судового розгляду справи позивачка в зал судового засідання не з`явилася , направила письмову заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі по справі представник ЖБК №6, Шевага І. В . , Рудько Н.В. в зал судового засідання не з`вилися, направили письмові заяви в яких позов визнали повністю, просили розгляд провести у їх відсутності. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Згідно з заповітом від 12 лютого 2008 року посвідченим секретарем Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 3, вона заповіла позивачці житловий будинок в [ADDRESS] , з господарськими будівлями, та все майно, на яке за законом вона матиме право. Позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті матері, оскільки 25 грудня 2015 року подала приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С. М. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. Заява подана в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, який визначений ст. 1270 ЦК України. Інші особи із заявами про прийняття спадщини у визначений законом строк не зверталися, осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає, тобто вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері. За життя мама вступила у спадкові права після смерті її племінника [PERSON] , який помер [INFO] . Про виникнення її права на спадщину свідчить заява № 1215 подана 11 липня 2011 року до першої Чернівецької державної нотаріальної контори, зареєстрована в реєстрі за № 1-729 (спадкова справа 558/2011). Інші особи із заявами про прийняття спадщини у визначений законом строк не зверталися, осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає, тобто мама є єдиним спадкоємцем після смерті її племінника [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. За життя [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт нерухомості [PERSON] не оформив у встановленому законом порядку, проте таке право виникло у нього, як члена житлово-будівельного кооперативу, у зв`язку повним внесенням пайового внеску за квартиру надану йому в користування, що підтверджується копією довідки ЖБК-6 м. Чернівці від 10 січня 2010 року. Відповідно ст. 15 Закону України «Про власність», що діяв з 07.02.1991 року по 20.06.2007 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», дія якого була з 01.07.2009 року по 01.01.2013 року, (набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Згідно з ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Таким чином, право власності на майно, створене в результаті діяльності кооперативу, виникає в момент повного внесення пайового внеску, що підтверджується копією довідки кооперативу № 03 від 10.01.2010. Отже, у [PERSON] право власності на майно, яке створено в результаті діяльності кооперативну, виникло з моменту повної сплати членських внесків. Проте за життя [PERSON] не завершила оформлення права власності на зазначений об`єкт нерухомості. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). За змістом вищезазначених норм закону, після смерті [PERSON] право власності на спадкову квартиру перейшло до [PERSON] , а після смерті останньої по спадковій трансмісії до позивачки, як єдиного спадкоємця за заповітом, і спадкоємця першої черги за законом. 23 вересня 2018 року постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С. В., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру. Причиною такої відмови є відсутність у спадковій справі всіх необхідних документів, які б підтверджували родинні стосунки між [PERSON] , та її племінником [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 березня 2019 року в справа № 344/9094/18 провадження № 2-о/344/20/19 встановлено факт того, що [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] ».), яка померла [INFO] , є тіткою племінника [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З метою оформлення спадкових прав на квартиру, позивачка 17 серпня 2019 року подала державному реєстратору на нерухоме майно Чернівецької міської ради Гайдей Т. А. заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 35512399. Вважалося, що право власності на квартиру буде зареєстровано за спадкодавцем [PERSON] , як таке що було набуте останнім за життя. Рішенням державного реєстратора № 48355329 від 22 серпня 2019 року зупинено розгляд заяви у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме відсутній документ відповідно до п. 66 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, що підтверджує набуття права власності на нерухоме майно. 04 жовтня 2019 року рішенням державного реєстратора № 49011557 у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за суб`єктом [PERSON] - відмовлено. З відмови державного реєстратора слідує, що в неї немає правовстановлюючих документів на спадкову квартиру. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На сьогоднішній день, за невідомих обставин, втрачено оригінал довідки №03 від 10 січня 2010 року видної ЖБК № 6 м. Чернівці. Зазначений документ був досліджений Івано-Франківським міським судом, про що зазначено в рішенні суду від 25.03.2019 в справа № 344/9094/18 провадження № 2-о/344/20/19. Проте втрата оригіналу документу унеможливлює подальшу реєстрацію права власності, що є приводом звернення до суду з позовом про визнання права власності. Згідно з абз. 6 пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. На підставі наведеного та

Outcome: approved