Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на житловий будинок та визначення часток у спільній частковій власності. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачці [PERSON], яка є сестрою позивача, на підставі рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради №279/24 від 20.05.1992 року було відведено земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану за адресою: вул. Кіровоградська, 264-а (нова назва вул.Інгульська) у місті Дніпропетровську, для будівництва індивідуального житлового будинку. Позивач зазначає, що в період 1991-1993 років вони разом із відповідачкою побудували на вказаній земельній ділянці два житлові будинки із господарськими спорудами, а саме: житловий будинок літ. А-1 житловою площею 19,2 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м. та житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., а також сараї літ. Б, Е, літній душ літ. Г, вбиральню літ. Д, гараж літ. Ж, навіси літ. З, М, Н, О, Р, вольєр літ. Л, споруди та замощення №1-10, І, ІІ. При цьому [PERSON] у домоволодінні №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську для себе було побудовано житловий будинок літ. А-1 житловою площею 19,2 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м., літній душ літ. Г, сарай літ. Е, вбиральня літ. Д, навіси літ. Н, Р, О, споруди №9,10, 1/2 частка споруд №1,2,3,7,І,ІІ, а позивачем [PERSON] - житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., сарай літ. Б, навіси літ. М, З, гараж літ. Ж, вольєр літ. Л, споруди №4, 5, 6, 8, 1/2 частка споруд №1, 2, 3, 7, І, ІІ. Оскільки земельна ділянка по вул.Інгульській, 264а у місті Дніпропетровську була виділена на ім'я відповідачки [PERSON], тому згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 10.05.1995 року, виданого Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська на підставі рішення №131/8 від 17.03.1995 року, зареєстрованого Дніпропетровським Бюро технічної інвентаризації Управління житлово-комунального господарства, про що зроблений відповідний запис в реєстровій книзі № 581 під реєстровим №59 від 10.05.1995 року, право власності лише на її будинок та господарські споруди у домоволодінні №264-а по вул.Кіровоградській (вул.Інгульській) у місті Дніпропетровську було зареєстровано за відповідачкою [PERSON]. Реєстрація права власності на належний позивачу житловий будинок И-1, 1991 року побудови, та господарські споруди не проводилася. Інженером інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) повязаних з створенням обєктів архітектури серія АЕ002487, виданого атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України) було обстежено домоволодіння №264-а по вул.Інгульській у місті Дніпропетровську та складено акт від 08.12.2015 року, згідно з яким будівлі та споруди домоволодіння №264-а по вул.Інгульській у місті Дніпропетровську не відносяться до самочинно збудованих, оскільки побудовані до 05.09.1992 року, про що складено відповідно технічний паспорт від 08.12.2015 року. Відповідно до розрахунку часток від 15.11.2015 року, зробленого Інженером інвентаризації нерухомого майна [PERSON], в користуванні [PERSON] перебуває житловий будинок літ. А-1 житловою площею 19,2 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м., літній душ літ. Г, сарай літ. Е, вбиральня літ. Д, навіси літ. Н, Р, О, споруди №9,10, 1/2 частка споруд №1,2,3,7,І,ІІ, що становить 59/100 частини домоволодіння №264а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську; а в користуванні позивача [PERSON] перебуває житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., сарай літ. Б, навіси літ. М, З, гараж літ. Ж, вольєр літ. Л, споруди №4, 5, 6, 8, 1/2 частка споруд №1, 2, 3, 7, І, ІІ, що становить 41/100 частину домоволодіння №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську. Посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] визнає той факт, що житловий будинок літ. И-1, сарай літ. Б, навіси літ. М, З, гараж літ. Ж, вольєр літ. Л, були побудовані позивачем з її дозволу, однак у позасудовому порядку вирішити даний спір неможливо, оскільки власник спірного домоволодіння не бажає займатись оформленням розподілу та реєстрації права власності в передбаченому законом порядку, тому позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., який складається з: коридор 1, житлова кімната 2, кухня 3, санвузол 4; сарай літ. Б, навіси літ. М, З, гараж літ. Ж, вольєр літ. Л, споруди №4, 5, 6, 8, 1/2 частка споруд №1, 2, 3, 7, І, ІІ, а також визначити за ним 41/100 частку у спільній частковій власності на домоволодіння №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську, що складається з: житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., який складається з: коридор 1, житлова кімната 2, кухня 3, санвузол 4; сарай літ. Б, навіси літ. М, З, гараж літ. Ж, вольєр літ. Л, споруди №4, 5, 6, 8, 1/2 частка споруд №1, 2, 3, 7, І, ІІ. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив слухати справу за його відсутності, про що надав письмову заяву. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилась, позовні вимоги визнала, просила слухати справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради [PERSON] у судове засідання не в'явилась, надала суду письмову заяву, якою просила суд винести рішення відповідно до норм чинного законодавства, справу просила слухати за її відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради №279/24 від 20.05.1992 року було відведено земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану за адресою: вул.Кіровоградська, 264-а (нова назва вул.Інгульська) у місті Дніпропетровську, для будівництва індивідуального житлового будинку. У період 1991-1993 років позивач [PERSON] разом із відповідачкою [PERSON] побудували на зазначеній земельній ділянці два житлові будинки із господарськими спорудами, а саме: житловий будинок літ. А-1 житловою площею 19,2 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м. та житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., а також сараї літ. Б, Е, літній душ літ. Г, вбиральня літ. Д, гараж літ. Ж, навіси літ. З, М, Н, О, Р, вольєр літ. Л, споруди та замощення №1-10, І, ІІ, що підтверджується даними технічного паспорту на домоволодіння №264-а по вул.Інгульській (вул. Кіровоградській) у місті Дніпропетровську. Земельна ділянка по вул.Інгульській (вул.Кіровоградській), 264а у місті Дніпропетровську була виділена відповідачці [PERSON], та згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 10.05.1995 року, виданим Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська на підставі рішення №131/8 від 17.03.1995 року, зареєстрованого Дніпропетровським Бюро технічної інвентаризації Управління житлово-комунального господарства, про що зроблений відповідний запис в реєстровій книзі №581 під реєстровим №59 від 10.05.1995 року, право власності на домоволодіння №264-а по вул. Кіровоградській (вул.Інгульській) у місті Дніпропетровську було зареєстровано за [PERSON], при цьому збудований позивачем житловий будинок И-1, 1991 року побудови, рішенням АНД районної ради №131/8 від 17.03.1995 року узаконено не було та право власності за позивачкою на нього не встановлено. Інженером інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) повязаних зі створенням обєктів архітектури серія АЕ002487, виданого атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України) було обстежено спірне домоволодіння №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську, та складено акт від 08.12.2015 року, відповідно до якого визначено, що будівлі та споруди в домоволодінні №264-а по вул.Інгульській у місті Дніпропетровську не відносяться до самочинно збудованих, оскільки побудовані до 05.09.1992 року, про що складено відповідний технічний паспорт від 08.12.2015 року. Відповідно до розрахунку часток від 15.11.2015 року, зробленого Інженером інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) повязаних зі створенням обєктів архітектури серія АЕ002487, виданого атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України), визначено, що в користуванні [PERSON] перебуває житловий будинок літ. А-1 житловою площею 19,2 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м., літній душ літ. Г, сарай літ. Е, вбиральня літ. Д, навіси літ. Н, Р, О, споруди №9,10, 1/2 частка споруд №1,2,3,7,І,ІІ, що становить 59/100 частини домоволодіння №264а по вул.Інгульській у місті Дніпропетровську; а в користуванні позивача [PERSON] перебуває житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., сарай літ. Б, навіси літ. М, З, гараж літ. Ж, вольєр літ. Л, споруди №4, 5, 6, 8, 1/2 частка споруд №1, 2, 3, 7, І, ІІ, що становить 41/100 частину домоволодіння №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.ст. 355, 356, 357 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 року № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.09.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, є технічний паспорт складений за результатом технічної інвентаризації. На дотримання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», приймаючи до уваги факт визнання відповідачкою [PERSON] права власності свого брата [PERSON] на частину житлових будівель та споруд у домоволодінні №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську, а також відсутність на теперішній час у позивача можливості зареєструвати своє право власності позасудовим шляхом, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., який складається з: коридор 1, житлова кімната 2, кухня 3, санвузол 4; сарай літ. Б, навіси літ. М, З, гараж літ. Ж, вольєр літ. Л, споруди №4, 5, 6, 8, 1/2 частка споруд №1, 2, 3, 7, І, ІІ, що розташовані в домоволодінні №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську; визначити, що [PERSON] у домоволодінні №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську належить 41/100 частини, що складається з: житловий будинок літ. И-1 житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., який складається з: коридор 1, житлова кімната 2, кухня 3, санвузол 4; сарай літ. Б, навіси літ. М, З, гараж літ. Ж, вольєр літ. Л, споруди №4, 5, 6, 8, 1/2 частка споруд №1, 2, 3, 7, І, ІІ; визначити, що [PERSON] у домоволодінні №264-а по вул. Інгульській у місті Дніпропетровську належить 59/100 частини, що складається з: житловий будинок літ. А-1 житловою площею 19,2 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м., літній душ літ. Г, сарай літ. Е, вбиральня літ. Д, навіси літ. Н, Р, О, споруди №9,10, 1/2 частка споруд №1, 2, 3, 7, І, ІІ.

Outcome: approved