Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 12 березня 2016 року. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з частки квартири №61, яка розташована в м. Кривий Ріг по вул. Гірників (50 років Жовтню), будинок №10. Відповідач [PERSON] є співвласником зазначеної квартири, оскільки вона була приватизована у 1993 році мамою, батьком та братом. Так як батько [PERSON] помер у 2012 році, то мама успадкувала його частку, а тому вона є власником 2/3 часток, а брат власником 1/3 частки квартири. Спадкоємцями першої черги є сторони - діти померлої, але оскільки 10.09.2013 року мамою було складено заповіт щодо свого майна на користь позивача, то спадкування відбувається за заповітом, тобто особисто ним. Зазначає, що відповідач права на спадщину не має, оскільки заповіт щодо нього не складено, права на обовязкову частку в спадщині також не має, але він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а позивач звернувся 22.11.2016 року, тобто за спливом 6-ти місячного строку встановленого для прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Пятої криворізької державної нотаріальної контори від того ж числа позивачу офіційно відмовлено у оформленні свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для її прийняття. Позивач вважає, що пропустив встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини. Так, протягом декількох останніх років він працює в районі Крайньої Півночі, в артілі, місце розташування якої знаходиться в тайзі, де спілкування з зовнішнім світом практично відсутнє. На початку березня 2016 року він також виїхав до місця своєї роботи і до початку листопада цього ж року працював там. Заяву про прийняття спадщини він мав подати до 12.09.2016 року, в цей час знаходився у тайзі за місцем своєї роботи, і не мав ніякої змоги подати відповідну заяву до нотаріальної контори. І тільки по поверненню додому 13.11.2016 року отримав свідоцтво про смерть мами та мав можливість звернутися до нотаріальної контори. Тому просить визнати причину пропуски ним строку поважною та визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні 05.04.2017 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У наступні судові засідання не зявився. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 05.04.2017 року позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що після смерті матері також працював за межами України, але це йому не зашкодило своєчасно подати заяву до нотаріальної контори. У наступні судові засідання не зявився. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 12 березня 2016 року (а.с.10,13). Відповідач є його рідним братом. За життя [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (50 років Жовтню), 10 кв.61. 2/3 частини даної квартири належали їй, а 1/3 частина належить відповідачу. 10.09.2013 року [PERSON] склала заповіт щодо свого майна на користь позивача (а.с.11). Спадкова справа після померлої 12.03.2016 року [PERSON] заведена 28.03.2016 року на підставі заяви відповідача (а.с.49), свідоцтва про право на спадщину ще не видавалися, інші заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с.41-43). Постановою нотаріуса Пятої криворізької державної нотаріальної контори від 22.11.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із права особи звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини при пропуску цього строку з поважних причин, що передбачено ст. 1272 ЦК України. Судом встановлено, що позивач з 02.03.2016 року (на момент смерті матері) перебував за межами України, в період часу з 13.04.2016 року по 03.11.2016 року працював в ЗАТ «Артіль старателей «ВИТИМ» і знаходився в Іркутській області, м. Бодайбо, тобто поза межами місця свого постійного проживання (а.с.14,15,56-58). В судовому засіданні позивач визнав, що йому повідомили по телефону про смерть матері, але можливості приїхати не було. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачем не підтверджений факт неможливості направлення ним заяви на адресу нотаріуса, у встановлений законом шестимісячний строк, за допомогою пошти чи можливості повернутися в Україну, в цей час, для подання відповідної заяви. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач не звернувся до нотаріальної контори своєчасно, поважність причин пропуску строку не довів, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed