Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Франківського ВДВС ЛМУЮ,Головного управління юстиції у Львівській області,арбітражного керуючого [PERSON]про стягнення зарплати, посилаючись на те, що він працював в ТзОВ»Кварталбуд»,2.10.12р.був звільнений з роботи. При звільненні з ним не проведено повного розрахунку,в подальшому невиплачена зарплата була депонована на банківському рахунку АТ»БМ Банк»,на яку Франківським ВДВС безпідставно було накладено арешт та протиправно передано в розпорядження арбітражного керуючого [PERSON]О .Його звернення до ГУЮ Львівської області про звільнення належної йому зарплати від арешту залишено без відповіді. Просить визнати дії працівників Франківського ВДВС з накладення арешту на його зарплату неправомірними,стягнути з належного відповідача нараховану йому зарплату в сумі 15200грн. 11.10.16р.позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати дії працівників Франківського ВДВС з накладення арешту на його зарплату неправомірними,стягнути з Франківського ВДВС нараховану йому зарплату в сумі 15200грн. Згідно заяви від 4.11.16р.позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з Франківського ВДВС належну суму 15200грн.у відшкодування спричинених збитків,відповідно до ст.1174 ЦК України. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали аналогічні пояснення, просять позов задоволити. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що на виконанні у ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ТзОВ»Кварталбуд» на користь держави та юридичних осіб суми.10.02.14р.держвиконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника.26.09.14р.зупинено виконавче провадження відповідно до п.8ч.1ст.37 Закону України»Про виконавче провадження»,у зв»язку з порушенням господарським судом Донецької області справи про банкрутство ТзОВ»Кварталбуд».Позивач не є стороною даного виконавчого провадження.Арешт було накладено на рахунки ТзОВ»Кварталбуд»,на рахунок позивача арешт не накладався. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,виконавчого провадження, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що позивач працював в ТзОВ»Кварталбуд» та 2.10.12р.був звільнений на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум,що йому належать,проводиться в день звільнення. Як встановлено судом, при звільненні позивачу не виплачено всі належні йому суми, заборгованість по зарплаті та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ,нарахований відповідно до ст.117 КЗпП України,становить 15200грн.,що вбачається з повідомлення Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області від17.12.13р. Згідно перевірки ,проведеної Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області,встановлено,що згідно виписки по касовій книзі 30.11.12р. відповідно до прибуткового касового ордеру №45 від БМ Банку в касу отримано зарплату за червень-листопад 2012р.в сумі 15200грн.,що вбачається і з банківської виписки від 30.11.12р.Відповідно до видаткового касового ордеру №113 від 4.12.12р.депоновану зарплату в сумі 15200грн.повернено в БМ Банк. Як встановлено судом, на виконанні у Франківському ВДВС м.Львова знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ТзОВ»Кварталбуд» на користь держави та юридичних осіб на загальну суму 588060,82грн. 10.02.14р.держвиконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника,що знаходяться на відкритих рахунках. 26.09.14р. виконавче провадження зупинено відповідно до п.8ч.1ст.37 Закону України»Про виконавче провадження»,у зв»язку з порушенням господарським судом Донецької області справи про банкрутство ТзОВ»Кварталбуд». Оскільки, арешт на рахунки ТзОВ»Кварталбуд» накладено держвиконавцем в ході виконавчого провадження на виконання наказів господарського суду Львівської області,доказів накладення арешту на рахунок позивача суду не надано,суд приходить до висновку,що держвиконавець діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України»Про виконавче провадження». Відповідно до ст.1174 ЦК України,шкода,заподіяна фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями,діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади,або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень,відшкодовується державою,Автономною РеспублікоюКрим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. В силу ст.22 ЦК України,особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування.Збитками є втрати,яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); доходи,які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,якби її право не було порушене(упущена вигода). Кожна сторона , відповідно до ст.60 ЦПК України,зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін виникає спір. Позивачем не надано суду належних та доспустимих доказів ,які б свідчили про заподіяння йому матеріальної шкоди з вини відповідача. Відтак, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed