Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки у виплаті заробітної плати посилаючись на те, що 05.07.2011 року його було прийнято на роботу на підприємство відповідача, на посаду інженера з підтримки SITA DCS відділу підтримки SITA DCS комплексу наземного обслуговування. 07.02.2013 року його було звільнено, в зв'язку зі скороченням штату працівників. На момент звільнення заборгованість складає 26758 грн. 64 коп. Відповідач погасив заборгованість тільки в порядку виконавчого провадження 11.03.2014 року. Оскільки відповідачем невчасно проведено розрахунок, тому відповідач має сплатити середній заробіток за весь час затримки у виплаті заробітної плати в розмірі 95340 грн. 96 коп. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки у виплаті заробітної плати в розмірі 95340 грн. 96 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Представник позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, з 05.07.2011 року по 07.02.2013 року [PERSON] працював на посаді інженера з підтримки SITA DCS відділу підтримки SITA DCS комплексу наземного обслуговування приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4-6). Згідно витягу з наказу № 364-ос від 06.02.2013 року [PERSON] був звільнений з посади у зв'язку зі скороченням штату працівників (а.с.7). З довідки про доходи від 15.02.2013 року вбачається, що сума заборгованості на момент звільнення становить 26758 грн. 67 коп. (а.с.8). З постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що судовим наказом № 755/7870/13-ц від 24.05.2013 року з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» стягнуто на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 26758 грн. 67 коп. З вказаної постанови вбачається, що фактичне виконання, згідно виконавчого документу, відбулося 11.03.2014 року (а.с.13-14). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що в день звільнення з [PERSON] не було виплачено всі суми належні йому при звільненні. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, на момент фактичного розрахунку з [PERSON] затримка розрахунку складає 396 днів. З довідки про середню заробітну плату вбачається, що середньоденна заробітна плата становить 240 грн. 76 коп. Отже, стягненню за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягає 95340 грн. 96 коп. (240 грн. 76 коп. х 396 днів). Однією з позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача 1000 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до положень ст. 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. В силу ст.ст. 56 та 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 ЦПК України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків. Отже, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. за відсутності доказів, які мали б підтвердити, що правова допомога надана позивачу саме особою, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, та не доведено, що понесені ним витрати, пов'язанні з розглядом даної справи в суді. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, з ПрАТ «Авіакомпаня «Аеросвіт» підлягає стягненню в дохід держави 953 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial