Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімбо Капітал» на користь позивача 82003 грн. на відшкодування матеріальних збитків, 2500 грн. відшкодування за оплату експертного автотоварознавчого дослідження, 7000 витрат на оплату правничої допомоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача 15000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2020 о 15:00 год. на а/д Київ-Чоп М06, 550 км + 320 м, [PERSON] , керуючи автомобілем «МАN» н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda 3» н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, та внаслідок отриманого інерційного руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», який зупинився попереду, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив п. 1.5, 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.07.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Mazda 3» н.з. [NUMBER] , становить 156242 грн. 11 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля №11588 від 06.07.2020. СПД ФОП [PERSON] , якому вказаний транспортний засіб надано для виконання ремонтних робіт, виставив рахунок №20 від 02.09.2020 на суму 197003 грн., а 22.10.2020 на вказану суму було підписано акт №20 здачі-приймання послуг. Оскільки відповідач [PERSON] керував автомобілем «МАN» н.з. [NUMBER] , який належить відповідачу ТОВ «Сімбо Капітал» та працює в нього, страховиком останнього позивачу виплачено 100000 грн. страхового відшкодування, різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 82003 грн. (197003 грн. - 115000 грн.) на підставі ст.1166, 1187, 1194, 1172 ЦК України, просить стягнути з відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» на користь позивача. Крім цього, діями відповідача [PERSON] позивачу завдано моральну шкоду, оскільки позивач не міг користуватися належним йому транспортним засобом, що було вкрай необхідним в час пандемії, це призвело до погіршення психологічного стану позивача, порушення сну та появи тривожності. Позивач змушений був відмовитися від замовлень та нових пропозицій співпраці, що порушило його нормальний графік роботи, а тому просить стягнути з відповідача [PERSON] 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою від 20.05.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначити судове засідання для розгляду справи по суті 01.07.2021, яке за клопотанням представника позивача відкладено на 05.08.2021. В судовому засіданні долучено до матеріалів справи відзив відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» на позовну заяву та оголошено перерву до 21.09.2021, однак за клопотанням представника позивача судове засідання було відкладено на 03.11.2021. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві та просив такі задовольнити. Додатково зазначив, що транспортний засіб відремонтований, тому саме з вартості ремонту слід виходити, визначаючи розмір завданої позивачу шкоди. Представник відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначила, що згідно з представленим позивачем висновком №11588 експертного автотоварознавчого дослідження по зверненню позивача від 06.07.2020, проведеного судовим експертом Холодцовим Д.В., ринкова вартість автомобіля «Mazda 3» н.з. [NUMBER] , пошкодженого в ДТП 10.06.2020, без врахування пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП (до ДТП) становила 295230 грн. 12 коп., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП, становила 325818 грн. 89 коп., що перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП та відповідно свідчить про те, що автомобіль є фізично знищеним, а тому на користь позивача підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Крім цього, звернула увагу на те, що позивач стверджує про отримання страхового відшкодування в сумі 100000 грн., в той час як отриманими на адвокатський запит представника від 26.08.2020 відповідями підтверджується виплата позивачу страхового відшкодування на загальну суму 115000 грн.: 65000 грн. від НАСК «Оранта» та 50000 грн. від ПАТ «СК «Брокбізнес». З урахуванням наведеного, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 3», н.з. [NUMBER] , значно перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП, позивачем отримано страхове відшкодування на загальну суму 115000 грн., а тому розмір матеріальних збитків становить 41242 грн. 11 коп. (156242 грн. 11 коп. - різниця вартості КТЗ до та після ДТП - 115000 грн. виплаченого страхового відшкодування), у зв`язку з чим вважає, що підстав для задоволення позовних вимог в розмірі, зазначеному позивачем, немає. Що стосується судових витрат, то вважає, що позивач не надав доказів фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу, звернувся до суду із позовними вимогами до двох відповідачів, а тому підстави для стягнення таких з ТОВ «Сімбо Капітал» немає. В той же час, оскільки позивач вводив суд та відповідачів в оману щодо суми виплаченого страхового відшкодування та матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок ДТП, безпідставне завищення позовних вимог, тому вважає, що задоволенню підлягають судові витрати, які відповідач ТОВ «Сімбо Капітал» поніс у зв`язку з розглядом справи в розмірі 8000 грн. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] з 19.03.2020 працює на посаді водія автотранспортних засобів у відповідача ТОВ «Сімбо Капітал». 10.06.2020 о 15:00 год. на а/д Київ-Чоп М06, 550 км + 320 м, [PERSON] , керуючи автомобілем «МАN» н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda 3» н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, та внаслідок отриманого інерційного руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», який зупинився попереду, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, у зв`язку з чим постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.07.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Як вбачається з висновку №11588 експертного автотоварознавчого дослідження по зверненню [PERSON] від 06.07.2020, складеного судовим експертом Холодцовим Д.В., ринкова вартість автомобіля «Mazda 3» н.з. [NUMBER] , пошкодженого в ДТП 10.06.2020, без врахування пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП (до ДТП) становила 295230 грн. 12 коп., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП, становила 325818 грн. 89 коп., ринкова вартість автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП (в пошкодженому стані), становила 138988 грн. 01 коп.; розмір відшкодування завданої шкоди пов`язаної з фізичним знищенням автомобіля, визначена як різниця вартості ТКЗ до та після ДТП визначається - 156242 грн. 11 коп. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «МАN» н.з. [NUMBER] , була застрахована в НАСК «Оранта», яка виплатила позивачу 65000 грн. страхового відшкодування, а також - ПАТ «СК «Брокбізнес», яке виплатило позивачу 50000 грн. страхового відшкодування, а всього позивач отримав 115000 грн., що є лімітом відповідальності страховиків. Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається із матеріалів позовної заяви та пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, позивачем здійснено ремонт транспортного засобу «Mazda 3» н.з. [NUMBER] , вартість якого склала 197003 грн., що підтверджується рахунком №20 від 02.09.2020 та актом №20 здачі-прийняття робіт (наданих послуг). Враховуючи наведене, з посиланням на ст.22 ЦК України, згідно з якою особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, зокрема витрат, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, а також ст.1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, позивач вважає, що на його користь підлягає стягнення різниця між вартістю ремонту пошкодженого транспортного засобу (фактично завданою позивачу шкодою) та отриманим страховим відшкодуванням в сумі 82003 грн. (197003грн.-115000грн.). Разом з тим, ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, як вбачається з роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних, наданих у п.15 Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4 якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Такі ж висновки щодо застосування відповідних норм права викладені і у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі №753/311/17 (провадження № 61-10440св21), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи вищенаведене, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.06.2020 о 15:00 год. на а/д Київ-Чоп М06, 550 км + 320 м, з вини відповідача [PERSON] , який працює на посаді водія автотранспортних засобів у відповідача ТОВ «Сімбо Капітал», було фізично знищено транспортний засіб «Mazda 3» н.з. [NUMBER] , так як його ремонт є економічно необґрунтованим, що підтверджується висновком №11588 експертного автотоварознавчого дослідження по зверненню [PERSON] від 06.07.2020, однак позивач із визнанням транспортного засобу фізично знищеним не згоден, відшкодуванню на користь позивача підлягає саме різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що становить 156242 грн. 11 коп. (295230 грн. 12 коп. - 138988 грн. 01 коп.). В той же час, оскільки позивач вже отримав 115000 грн. страхового відшкодування, що є лімітом відповідальності страховиків, на його користь з відповідача ТОВ «Сімбо Капітал», працівником якого є винуватець дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] , підлягає стягненню 41242 грн. 11 коп. (156242 грн. 11 коп. -115000 грн.), а тому позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків підлягають до часткового задоволення. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.3, 9 Постанови №4 від 31 березня 1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що з вини відповідача [PERSON] було пошкоджено транспортний засіб позивача, внаслідок чого останній не міг ним користуватися, що призвело до погіршення психологічного стану позивача, порушення сну та появи тривожності, порушило його нормальний графік роботи. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди, а тому в цій частині позовні вимоги також підлягають до часткового задоволення. Крім цього, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивач поніс судові витрати на загальну суму 11324 грн., з яких: 1824 грн. на сплату судового збору (а.с.1), 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.46, 47) та 2500 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи (а.с.30, 31). При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що позивач не надав доказів фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки як вбачається з договору про надання правової допомоги та розрахунку вартості робіт адвоката адвокат надає правову допомогу за винагороду в розмірі саме 7000 грн., які оплачуються після виконання договору, а згідно з п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розподілу між сторонами підлягають не лише вартість фактично сплачених витрат, а й тих, що підлягають сплаті відповідною стороною. Враховуючи наведене, оскільки позов [PERSON] задоволено частково на його користь підлягають стягненню і понесені ним судові витрати, що як зазначалося вище становлять 11324 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 5398 грн. 24 коп. (11324грн.*46242,11грн./97003грн.). В той же час, враховуючи співвідношення розміру пред`явлених позовних вимог до кожного із відповідачів до загальної ціни позову, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з урахуванням пропорційності: з відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» - 4750 грн. 45 коп. (5398,24 грн.*88% від загальної ціни позову, виходячи із пред`явлених до нього позовних вимог в сумі 82003 грн.) та з відповідача [PERSON] - 547 грн. 79 коп. (5398,24грн.*12% від загальної ціни позову, виходячи із пред`явлених до нього позовних вимог в сумі 15000грн.). Крім цього, представник відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» заявила про понесення останнім 8000 грн. судових витрат, які з урахуванням того, що позивач вводив суд та відповідачів в оману щодо суми виплаченого страхового відшкодування та матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок ДТП, безпідставне завищення позовних вимог, просила покласти на позивача. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи документально підтверджені витрати відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» на професійну правничу допомогу становлять 5000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1749 від 19.11.2020 (а.с.126), в той час як долучена представником відповідача копія чеку TS206613 від 04.06.2021 на суму 2979 грн. 03 коп. не містить відомостей про платника та призначення платежу, а тому не може бути доказом таких витрат. Безпідставними є і посилання представника відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» на те, що позивач вводив суд та відповідачів в оману щодо суми виплаченого страхового відшкодування, оскільки як вбачається зі змісту позовної заяви у ній зазначено про отримання страхового відшкодування у сумі 115000 грн., що підтвердилось і в ході розгляду справи, а визначення розміру позовних вимог є правом позивача. Враховуючи наведене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, а тому з позивача на користь відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати в розмірі 5000 грн., пропорційно до позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, в сумі 2485 грн. 33 коп. (5000грн.*( 82003грн.-41242,11грн.)/82003грн.). В той же час відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи вищенаведене, оскільки розмір судових витрат, що покладено на відповідача ТОВ «Сімбо Капітал» є більшим, а тому останнє слід зобов`язати сплати позивач різницю в сумі 2265 грн. 12 коп.(4750 грн. 45 коп. - 2485 грн. 33 коп.).

Outcome: partial