Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 19.06.2002 р. він продав [PERSON] будинок за адресою: [ADDRESS] і з того часу [PERSON] став проживати у цьому будинку. Рішенням Первомайського міського суду від 21.11.2011 р. договір купівлі-продажу будинку від 19.06.2002 р., згідно якого він продав [PERSON] будинок, був визнаний недійсним та рішенням суду сторони були повернуті в майновий стан, який передував вчиненню правочину, тобто право власності на спірний будинок був визнаний за ним, [PERSON]. 21.01.2014 р. ним було зареєстровано право власності на будинок за адресою: [ADDRESS]. При реєстрації права власності на будинок, йому стало відомо, що постановою державного виконавця ВДВС ПМУЮ 05.11.2012 р. було накладено арешт на будинок за адресою: [ADDRESS] та існує заборона його відчуження у зв'язку з тим, що [PERSON], проживаючи у будинку, не оплачував за використання газу і за ним утворилася заборгованість по оплаті за газ у сумі 26003,90 грн., яку намагається стягнути з [PERSON] за рішенням суду ПАТ «Луганськгаз». 27.01.2014 р. він звернувся до ВДВС ПМУЮ з питання про зняття арешту, але йому було відмовлено. Просить зняти в цілому арешт та заборону на відчуження з будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який накладено відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Первомайського міського управління юстиції Луганської області від 05.11.2012 р. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відділу державної виконавчої служби Первомайського міського управління юстиції Луганської області Маринеч О.С. в суді не заперечує проти задоволення позову та пояснила, що на теперішній час виконавче провадження не завершено, заборгованість на користь ПАТ «Луганськгаз» з [PERSON] не стягнута, тому підстав у державного виконавця для зняття арешту немає. Але враховуючи, що будинок належить не боржникові, вважає, що можливе зняття арешту за рішенням суду. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник ПАТ «Луганськгаз» не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON], представника ПАТ «Луганськгаз» та представника реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Первомайського міського управління юстиції Луганської області від 05.11.2012 р. накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належить боржнику [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №991 від 19.06.2002 р. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] Підставою для накладення цього арешту є заява ПАТ «Луганськгаз» про примусове виконання рішення Первомайського міського суду від 12.06.2012 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Луганськгаз» заборгованості у сумі 26003,90 грн. Рішенням Первомайського міського суду від 21.11.2011 р. визнаний недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 19.06.2002 р., посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купив зазначений житловий будинок. Сторони повернуті в майновий стан, який передував вчиненню правочину. Рішення суду набрало законної сили 31.01.2013 р. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON], є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень внесено в реєстр 21.01.2014 р. Згідно з ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи, що будинок, на який державним виконавцем накладений арешт, починаючи з 31.01.2013 р. не належить [PERSON], а його власником є [PERSON], суд вважає, що він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких підстав, суд приходить до висновку про зняття арешту з будинку.

Outcome: approved