Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, в якому просить визнати недостовірною та зобов'язати відповідача спростувати поширену в мережі Інтернет на сайті antikor.com.ua Національний антикорупційний портал, Комітет по протидії корупції в органах влади інформацію відносно нього у статті під назвою «[INFO]», а саме: «[PERSON] - бывший начальник управления укртрансинспекции в Черкасской области, член партии регионов с 2010 года, активный соратник бывшего губернатора Черкасской области [PERSON], почитатель его Черкасского футбольного клуба - «Славутич».» «Регулярно на развитие футбольного клуба «Славутич» [PERSON] собирал у предпринимателей Черкасской области «пожертвования» в сумме от 5000грн. в месяц с каждого (вручая сертификат помощника) и был активным «меценатом» [PERSON] програм - таких как собирателем денежных средств на развитие автопарка губернатора (покупка новых колес на Лексус [PERSON] 4 шт., регулярная поставка - спонсорство бензином А 95 и машинным маслом, запчастями на суму 7000-8000грн. в месяц, организация и дополнительная оплата корпоративов, вечеринок и праздников губернатора).» «Как пример в августе 2013 года на праздновании 60 летия губернатора Черкасской области [PERSON] было предоставлено лично [PERSON] в качестве подарка 100 000 грн. в виде денежнего перевода в фонд губернатора «Строим новую Черкащину». «В сентябре 2013 года в честь дня рождения первого заместителя главы Черкасской облгосадминистрации [PERSON] непосредственно [PERSON] были вручены ему подарок ценой 15000грн. (в виде золотых часов).» «Денежные средства собирались с предпринимателей Черкасской области ежемесячно через подставное предприятие «Черкассыавтотранссервис» руководителем которого являлся [PERSON].» «Не обошли [PERSON] прокуратуру Черкасской области, точнее ее руководство.» «Под непосредственным «надзором» заместителя прокурора Черкасской области [PERSON] данные лица собирали денежные средства и передавались их для нужд генеральной прокуратуры, сумы месячных поборов составляли от 5000 до 10000грн. и передавались лично [PERSON].» «Но регулярные взятки и поборы не прошли без внимания. По информации все той же прокуратуры за коррупционные действия которые порочат государственного служащего - [PERSON] был уволен с занимаемой должности в ноябре 2014 года.» «[PERSON] имеет свой парк автобусов непосредственно в Черкасской области. Каа же теперь без хозяев их маршруты?» та такою, що порочить честь і гідність позивача. Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., судові витрати по справі в розмірі 300грн., витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн. та компенсувати витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 480грн. та відрив від звичайних занять у межах, встановлених чинним законодавством. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO]. у мережі Інтернет на веб-сайті antikor.com.ua (Національний антикорупційний портал, Комітет по протидії корупції в органах влади) відповідачем була розміщена стаття під назвою «[INFO]», в якій розповсюджена недостовірна інформація стосовно нього, яка порушує його особисті блага - честь і гідність, які охороняються Конституцією України та цивільним законодавством, а також звинувачує у корупційних діях. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO]. у мережі Інтернет на веб-сайті antikor.com.ua (Національний антикорупційний портал, Комітет по протидії корупції в органах влади) була розміщена стаття під назвою «[INFO]» /ас 10-11/. Відповідно листа повідомлення ТОВ «Хоспро», ТОВ «Хоспро» є хостинг-провайдером веб-сайту http://antikor.com.ua в інтересах клієнта. У формі онлайн-замовлення на сайті http://antikor.com.ua клієнт вказав наступні дані: ПІБ: [PERSON], адреса: [ADDRESS], телефон [NUMBER], Е-mail: [NUMBER] /ас 25/. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року (Далі - Постанова Пленуму ВСУ № 1) належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. У вказаній статті відповідач [PERSON], зокрема, зазначив: «[PERSON] - бывший начальник управления укртрансинспекции в Черкасской области, член партии регионов с 2010 года, активный соратник бывшего губернатора Черкасской области [PERSON], почитатель его Черкасского футбольного клуба - «Славутич».» «Регулярно на развитие футбольного клуба «Славутич» [PERSON] собирал у предпринимателей Черкасской области «пожертвования» в сумме от 5000грн. в месяц с каждого (вручая сертификат помощника) и был активным «меценатом» [PERSON] програм - таких как собирателем денежных средств на развитие автопарка губернатора (покупка новых колес на Лексус [PERSON] 4 шт., регулярная поставка - спонсорство бензином А 95 и машинным маслом, запчастями на суму 7000-8000грн. в месяц, организация и дополнительная оплата корпоративов, вечеринок и праздников губернатора).» «Как пример в августе 2013 года на праздновании 60 летия губернатора Черкасской области [PERSON] было предоставлено лично [PERSON] в качестве подарка 100 000 грн. в виде денежнего перевода в фонд губернатора «Строим новую Черкащину». «В сентябре 2013 года в честь дня рождения первого заместителя главы Черкасской облгосадминистрации [PERSON] непосредственно [PERSON] были вручены ему подарок ценой 15000грн. (в виде золотых часов).» «Денежные средства собирались с предпринимателей Черкасской области ежемесячно через подставное предприятие «Черкассыавтотранссервис» руководителем которого являлся [PERSON].» «Не обошли [PERSON] прокуратуру Черкасской области, точнее ее руководство.» «Под непосредственным «надзором» заместителя прокурора Черкасской области [PERSON] данные лица собирали денежные средства и передавались их для нужд генеральной прокуратуры, сумы месячных поборов составляли от 5000 до 10000грн. и передавались лично [PERSON].» «Но регулярные взятки и поборы не прошли без внимания. По информации все той же прокуратуры за коррупционные действия которые порочат государственного служащего - [PERSON] был уволен с занимаемой должности в ноябре 2014 года.» «[PERSON] имеет свой парк автобусов непосредственно в Черкасской области. Каа же теперь без хозяев их маршруты?» Згідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та /або/ членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. Між тим, у п. 22 Постанови Пленуму ВС України № 1, Верховний Суд України роз'яснив, що оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, а тому на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині захисту честі, гідності є обґрунтованими та такими, що підлягають судовому захисту шляхом визнання недостовірною та спростування вищевказаної інформації, оскільки вона, на думку суду, є негативною, недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача. Суд вважає що не являється негативною інформацію, а саме: «[PERSON] - бывший начальник управления укртрансинспекции в Черкасской области, член партии регионов с 2010 года, активный соратник бывшего губернатора Черкасской области [PERSON], почитатель его Черкасского футбольного клуба - «Славутич», а тому підстав для її спростування немає. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 1 задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Спростування згідно п. 25 Постанови Пленуму ВСУ України має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Враховуючи наведене, задовольняючи позов в частині визнання недостовірною та спростування інформації, суд

Outcome: partial