Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 27 липня 1996 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: син - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності характерів, різних поглядів на життя та виховання дітей, сторони почали постійно сперечатися та сваритися. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Почуття поваги, любові, всі фізичні та духовні звязки між сторонами втрачені. З грудня 2016 року сторони не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання позивач вважає неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. 27 липня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №463, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС номер 291814 (а.с.11). Від спільного життя у сторін народилися діти: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта серії СЮ 363722 та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС номер 044515 (а.с.12.13). Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, в результаті чого між ними відсутнє взаємоповага та взаєморозуміння, сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з грудня 2016 року сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved