Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.08.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого він зобов'язався надати відповідачеві у безпроцентну позику кошти на загальну суму 3 000\~000 грн. 00 коп., сума якої повинна бути надана готівкою через касу відповідача окремими траншами розміром до 150\~000 грн. 00 коп. кожен транш за проміжок часу з 05.08.2016 по 01.10.2016 включно. Натомість відповідач зобовязався повернути йому зазначену суму позики у встановлений договором термін через касу готівкою або безготівково шляхом перерахування на його банківський рахунок. Термін користування позикою встановлено до 31.12.2017 включно. На виконання умов договору позики позивачем було надано відповідачеві у позику готівкові кошти у його касу на загальну суму 3 000\~000 грн. 00 коп., що підтверджується прибутковими касовими ордерами. В порушення умов договору відповідач повернув йому лише 250\~000 грн. 00 коп., прострочена заборгованість у розмірі 2 750\~000 грн. 00 коп. до цього часу відповідачем не повернута, вимоги щодо повернення коштів проігноровані, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним договором в сумі 2 750\~000 грн. 00 коп. та судові витрати. Позивач у\~підготовче засідання не зявився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача,\~яким є\~директор ТОВ\~«ГРЕЙНС ГРУПП»\~[PERSON],\~у підготовче\~засідання не зявився, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.10.2018 [PERSON] є керівником ТОВ «ГРЕЙНС ГРУПП», який уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами. Дослідивши матеріали\~справи та\~заяви сторін,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що 05.08.2016 між сторонами укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти в сумі 3 000\~000 грн. 00 коп., які зобовязався повернути до 31.12.2017. Сума позики повинна бути надана відповідачу окремими траншами розмірами до 150\~000 грн. 00 коп. кожен транш шляхом внесення готівки в касу відповідача за проміжок часу з 05.08.2016 по 01.10.2016 включно. Відповідно до прибуткових касових ордерів №7 від 05.08.2016 на суму 145\~000 грн. 00 коп.; №8 від 08.08.2016 на суму 145\~000 грн. 00 грн.; №9 від 09.08.2016 на суму 110\~000 грн. 00 коп.; №10 від 10.08.2016 на суму 120\~000 грн. 00 коп.; №11 від 11.08.2016 на суму 125\~000 грн. 00 коп.; №12 від 12.08.2016 на суму 145\~000 грн. 00 коп.; №13 від 15.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №14 від 16.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №15 від 17.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №16 від 18.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №17 від 19.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №18 від 22.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №19 від 23.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №20 від 24.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №25 від 25.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №26 від 26.08.2016 на суму 120\~000 грн. 00 коп.; №27 від 29.08.2016 на суму 60\~000 грн. 00 коп.; №28 від 30.08.2016 на суму 120\~000 грн. 00 коп.; №29 від 31.08.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №30 від 01.09.2016 на суму 145\~000 грн. 00 коп.; №31 від 02.09.2016 на суму 95\~000 грн. 00 коп.; №32 від 05.09.2016 на суму 130\~000 грн. 00 коп.; №33 від 06.09.2016 на суму 100\~000 грн. 00 коп.; №34 від 07.09.2016 на суму 85\~000 грн. 00 коп.; №35 від 08.09.2016 на суму 125\~000 грн. 00 коп.; №36 від 09.09.2016 на суму 100\~000 грн. 00 грн. та №37 від 12.09.2016 на суму 130\~000 грн. 00 коп. кошти на виконання договору позики від 05.08.2016 в загальній сумі 3 000\~000 грн. 00 коп. були отримані відповідачем у повному обсязі. Згідно з видатковими касовими ордерами №4 від 15.12.2017 на суму 50\~000 грн. 00 коп.; №5 від 18.12.2017 на суму 50\~000 грн. 00 коп.; №6 від 19.12.2017 на суму 50\~000 грн. 00 коп.; №15 від 16.01.2018 на суму 50\~000 грн. 00 коп.; №17 від 17.01.2018 на суму 50\~000 грн. 00 коп. відповідачем на виконання зобовязання щодо повернення коштів частково повернуто позивачу борг на загальну суму 250\~000 грн. 00 коп. 22.01.2018 позивачем вручено відповідачу вимогу від 22.01.2018 щодо необхідності виконання умов договору від 05.08.2016 та повернення йому суми заборгованості у повному обсязі. Як встановлено судом, при укладенні договору позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови такого договору, а саме: розмір позики та строк її повернення, відповідно до яких позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3 000\~000 грн. 00 коп., а останній в свою чергу зобов'язався повернути зазначені кошти в строк до 31.12.2017. Таким чином вказаний договір вважається укладеним та підлягає до виконання. Позивач виконав зобов'язання перед відповідачем та надав кошти, в той час як зобов'язання позичальника виконані не були, грошові кошти повернуті не в повному обсязі, жодних дій, що свідчать про повне виконання зобовязання за договором позики відповідач не вчинив,\~що підтверджується наявністю оригіналу зазначеного договору у позикодавця. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.509\~ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, встановлених\~ст.11 ЦК України, і повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що передбачено\~ст.3 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього\~Кодексу, а також інших актів цивільного законодавства, а в разі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до\~ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того самого роду і такої самої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст.1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст.1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Положенням ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем предявленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на те, що взяті на себе зобовязання відповідач не виконав та не повернув суму позики в повному обсязі у строк, визначений договором позики грошових коштів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у розмірі 4405 грн. 00 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 4405 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved