Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь безпідставно списані грошові кошти в сумі 2702,55грн. Обґрунтовуючи доводи, позивач зазначає, що 24.09.2006р. уклав з відповідачем кредитний договір і отримав 6470грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю, відповідач звернувся до суду про видачу судового наказу, який винесено 11.06.2007р. Згідно судового наказу з позивача стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 8118,41грн. з судовими витратами. Судовий наказ позивачем отримано 10.07.2007р. та виконано 19.07.2007р. у повному обсязі. Між тим, відповідачем з 2013р. проводилось списання грошових коштів з поточного карткового рахунку позивача і з 31.10.2013р. по 07.02.2014р. безпідставно списано на суму 2370грн. Рішенням суду від 10.07.2014р. кредитний договір припинений, тому банк незаконно списав вказану суму з рахунку позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позву підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача з вимогами позову не погодився повністю, зазначивши, що дії банку обґрунтовані, оскільки кредитний договір укладений на невизначений строк і банк мав право на стягнення нарахованих відсотків, пені. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, встановлено, що 24.09.2006р. між сторонами укладено кредитний договір і [PERSON] отримав 6470грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю, 11.06.2007р. Московським районним судом м. Харкова винесено судовий наказ, на підставі якого з [PERSON] стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 8118,41грн. з судовими витратами. 19.07.2007р. з боку позивача у повному обсязі сплачено суму заборгованості на підставі судового наказу. Такі обставини підтверджено копіями кредитного договору (а.с.7-10), судового наказу (а.с.11), квитанції № 52 від 19.07.2007р. про сплату заборгованості (а.с.12). Також встановлено, що відповідачем у період з 31.10.2013р. по 07.02.2014р. одноособово стягнуто з позивача, шляхом списання з картки особистого рахунку 2370грн. (а.с.20-23). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Далі, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2014р. визнано кредитний договір від 24.09.2006р., укладений між сторонами припиненим. Рішення набрало чинності. Ухвалами апеляційного суду Харківської області від 20.08.2014р. та Вищого спеціалізованого суду України від 19.11.2014р. рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2014р. визнано законним та обґрунтованим. Отже, суд на підставі вищезазначеного, прийшов до висновку, що з боку [PERSON] належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором, шляхом виплати заборгованості 19.07.2007р., а тому відповідачем безпідставно списано грошові кошти. Доводи відповідача, про той факт, що рішення суду про припинення кредитного договору набрало чинності після списання коштів, суд вважає неспроможні, оскільки позивачем зобов'язання перед банком виконано 19.07.2007р., що вбачається із тексту рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved