Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 30 квітня 2004 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 267. Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачем відзиву на позов надано не було, в судове засідання 06.12.2019 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву (від 04.12.2019) про відкладення розгляду справи, посилаючись, зокрема, і на ту підставу, що в даний час має поганне самопочуття. Разом із тим, від сторони відповідача неодноразово приходили заяви про відкладення розгляду справи, які судом були задоволені, а саме: заява від 04.12.2019, заява від 08.04.2020. При вирішенні питання про розгляд справи у відсутності відповідача, судом береться до уваги та обставина, що справа вже протягом тривалого часу, а саме з вересня 2019 року, перебуває в провадженні суду, судом неодноразово задовольнялись клопотання сторони відповідача про відкладення розгляду справи, також, сторонам надавався строк для примирення, який не призвів позитивних результатів і збереження сім`ї. Суд визнає причини неявки відповідача в судове засідання такими,3 що не викладені поважними причинами, що її дії вказують на зловживання ними своїми процесуальними правами та ухилення від виконання покладених обовязків, що негативно впливає на принципи цивільного процессу. Зокрема рівності сторін, призводить до невправданого затягування розгляду справи за відсутності для цього суттєвих передумов. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 30 квітня 2004 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 267. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved