Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за договором позики. У підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що між нею та відповідачем 05 лютого 2015 року було укладено договір позики на суму 1230 доларів США. На підтвердження договору позики, відповідач надала їй розписку, у якій зобов'язалася повернути борг до 11.02.2015 року.Однак до вказаного строку відповідач грошові кошти в повному обсязі не повернула, 24.09.2015 року сплатила лише 200 доларів США. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості в повному обсязі ніяким чином не відреагувала. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 1030,00 доларів США, яка еквівалентна 24521,62 грн., а також судовий збір. У судове засідання позивач не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики від 05 лютого 2015 року, відповідно до якого відповідач взяла в борг у позивача 1230,00 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача, в якій остання зобовязалася повернути вищевказану суму до 11.02.2015 року. Але до теперішнього часу свої зобовязання в повному обсязі не виконала, повернувши лише 200 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з тим, що відповідач до тепер не повернула позивачу позичені в нього гроші в розмірі 1030,00 доларів США, що еквівалентно 24521,62 грн. на час звернення до суду, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved