Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб таким, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у кімнаті [ADDRESS] , з 2005 року зареєстровано місце проживання [PERSON] Зазначена кімната з поділом на ліжко-місця та використовується для проживання двох одиноких осіб. Кімната не приватизована та не є приватною власністю відповідача. Відповідач з 2005 року у кімнаті фактично не проживає, її місце перебування невідоме, будь-яка інформація про неї відсутня. Тому, позивач просить суд визнати відповідача особою, яка втратила право користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в жодне судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Правом на відзив не скористалась. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 14). Як вбачається з довідки [PERSON] не приймала участь у приватизації кімнати № [NUMBER] у гуртожитку (а.с. 5, 6). Положеннями ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках, перелік яких наведений у частині 3 цієї статті. Згідно Акту ОСББ «Домнобудівників 2, корпус 2» від 13.03.2019 року в кімнаті №230 [PERSON] не мешкає з 07.07.2005 року до теперішнього часу. Особистих речей у кімнаті [PERSON] не має (а.с. 7). Крім цього, відповідач має заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3685,08 грн., що призводить до неякісного обслуговування житлового фонду та збільшення заборгованості за спожиті енергоносії (а.с. 8). Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Під час розгляду справи судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірній кімнаті. Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між наймачем житлового приміщення та позивачем, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача такими, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved