Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому вказав, що 07 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем в особі філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» був укладений договір-заява №313731/22475/7-14 про банківський строковий вклад «Нові гроші», відповідно до якого позивач вніс вклад у розмірі 10\~000,00 доларів США під 12,5% річних на строк з 07.08.2014 року по 07.03.2015 року. Умовами договору передбачено, що строк розміщення вкладу не може бути продовжений сторонами. Після закінчення строку вкладу, 31.03.2015 року позивач звернулась до відповідача із вимогою про повернення суми вкладу, однак вказана сума не була повернута позивачу та відповіді на заяву позивач на день звернення до суду не отримав. Посилаючись на вимоги ст.ст. 525, 526, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач просив зобов'язати відповідача у зв'язку із закінченням строку дії договору-заяви виплатити йому суму вкладу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а всього суму у розмірі 254342,45 грн.. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання 25.06.2015 року та 11.08.2015 року відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав, про час та місце судового засідання був повідомлена належним чином. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 07.08.2014 року між позивачем та відповідачем в особі філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» був укладений договір-заява №313731/22475/7-14 про банківський строковий вклад «Нові гроші», відповідно до якого позивач вніс вклад у розмірі 10 000,00 доларів США під 12,5% річних на строк з 07.08.2014 року по 07.03.2015 року. Умовами договору передбачено, що строк розміщення вкладу не може бути продовжений сторонами. Внесення позивачем коштів на вкладний рахунок підтверджено меморіальним валютним ордером № 10012799 від 07.08.2014 року (а.с. 5). Банк свої зобов'язання про повернення суми вкладу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а всього суми у розмірі 254342,45 грн. не виконав. Сума заявлених позовних вимог підтверджується розрахунком, а саме: -сума вкладу у розмірі 217357,00 грн. розрахована з урахуванням офіційного курсу долару 2173,57 грн. за 100 доларів США станом на день повернення вкладу; -індекс інфляції та 3 % річних розраховано з позиції того, що с дня закінчення строку розміщення вкладу і до дня звернення до суду, а саме , прострочено 92 календарних днів. Розрахунок 3% річних: 3% : 365 днів = 0,008 % на день; 217 357 грн. х 0,008% х 92 днів =1 599 грн. 75 коп. Індекс інфляції: за квітень - 114% за травень - 102,2% 217 357 грн. х 114% х 102%= 252 742,7 грн. Отже виходячи з наведеного, сума вкладу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - у розмірі 254342,45 грн. є обґрунтованою та підтверджується розрахунком. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Як передбачено ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Частиною 3 ст. 533 ЦК України встановлено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно п. 1.6. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.2003 року, Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність вимоги позивача щодо повернення суми вкладу у національній валюті. Оскільки банк порушив умови договору, чим позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними їй грошовими коштами, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі частини третьої статті 88 ЦПК України з відповідача на позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2543,43 грн..

Outcome: approved