Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення виплаченого страхового відшкодування, в якому зазначив, що 24.05.2017 між позивачем та [PERSON] укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано автомобіль «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] . 17.02.2018 по вул. Кирилівській, 137 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи - власника автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 9 039,35 грн. Посилаючись на зазначене, а також враховуючи те, що відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, позивач отримав право регресної вимоги та просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування та суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 26.10.2020 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 24.05.2017 між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Перша» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АК/3999799, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4). 17.03.2018 об 11 год. 57 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] по вул. Кирилівська, 127 у м. Києві, не обрав безпечної швидкості руху, безпечного інтервалу, дистанції, не слідкував за дорожньою обстановкою, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , що зупинився попереду та з транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , що зупинився зліва в другій смузі, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с. 10, зворот). Окрім цього, об 11 год. 57 хв. [PERSON] керував транспортним засобом «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] по вул. Кирилівська, 127 у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не розбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку [PERSON] відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР. Постановою Подільського районного суду м. Києва №758/5360/18 від 29.05.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 5, зворот). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пошкоджений автомобіль «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , який звернувся до позивача із заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини [PERSON] . У відповідності до Ремонтної калькуляції №YT-18-0290 від 19.02.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] розмір шкоди, завданої [PERSON] , становить 9 039,35 грн. (а.с. 11-13). За приписами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно Страхового акту №ЦВ2814296 від 07.05.2018 прийнято рішення про виплату потерпілій особі страхового відшкодування у розмірі 9 039,35 грн. (а.с. 7-8). Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «Перша» відшкодувало власнику транспортного засобу «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] завдану майнову шкоду у розмірі 9 036,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням №66861 від 16.05.2018 (а.с. 9). Підпунктом 33.1.1. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Із матеріалів управи вбачається, що судовим рішенням (постанова Подільського районного суду м. Києва №758/5360/18 від 29.05.2018) встановлено, що відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved