Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), та просить: поновити пропущений строк звернення до суду, визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 6,6 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Олександрівської сільської ради, Корюківського району Чернігівської області. Свої вимоги аргументує тим, що рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Україна» у 1953 році він був прийнятий членом місцевого колгоспу «Україна» с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області. Під час його роботи в колективному господарстві «Україна» воно неодноразово реорганізовувалось: 20 листопада 1992 року колгосп «Україна» був реорганізований в КСП «Колгосп «Україна», а 10 березня 2000 року КСП «Колгосп «Україна» реформовано в СК «Україна». 13 вересня 1995 року КСП «Колгосп «Україна» було видано Державний акт на право колективної власності на землю, на час його видачі він був членом КСП «Колгосп «Україна». Після розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства він отримав майновий пай, право його на який підтверджується свідоцтвом про право на майновий пай № 235 від 01 квітня 2000 року, крім того, йому говорили, що він має право і на земельну частку (пай), право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), який він не отримував, так як він йому на той час не був потрібним, але він був впевнений, що він в будь-який час може його отримати. Зараз така необхідність у нього виникла, він хотів отримати в натурі земельну частку (пай), для чого звернувся до Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області з проханням виділити йому таку земельну частку (пай), але йому було відмовлено, бо у нього відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай). За таких обставин, для захисту своїх порушених прав, він вимушений звернутись з даною позовною заявою до суду. В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача у судове засідання надано заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Україна» у 1953 році він був прийнятий членом місцевого колгоспу «Україна» с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області. Під час його роботи в колективному господарстві «Україна» воно неодноразово реорганізовувалось: 20 листопада 1992 року колгосп «Україна» був реорганізований в КСП «Колгосп «Україна», а 10 березня 2000 року КСП «Колгосп «Україна» реформовано в СК «Україна». 13 вересня 1995 року КСП «Колгосп «Україна» було видано Державний акт на право колективної власності на землю, на час його видачі він був членом КСП «Колгосп «Україна». Після розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства він отримав майновий пай, право його на який підтверджується свідоцтвом про право на майновий пай № 235 від 01 квітня 2000 року, крім того, йому говорили, що він має право і на земельну частку (пай), право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), який він не отримував, так як він йому на той час не був потрібним, але він був впевнений, що він в будь-який час може його отримати. Зараз така необхідність у нього виникла, він хотів отримати в натурі земельну частку (пай), для чого звернувся до Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області з проханням виділити йому таку земельну частку (пай), але йому було відмовлено, бо у нього відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) хоча він був членом даного колективного сільськогосподарського підприємства, але його не включили до списку осіб в державному акті, які мають право на земельну частку (пай). Участь позивача в роботі колективного господарства підтверджується: архівною довідкою КО «Корюківський районний трудовий архів» №1207/07-02 від 20.11.2019 року про те, що згідно особових рахунків є відомості про його вихододні з 1990 рік по 1994 рік; архівною довідкою архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації №150/07-07 від 20.11.2019 року про відсутність в архіві документів за 1953 рік; трудовою книжкою колгоспника заповненою 01 січня 1969 року де вказана кількість нарахованих йому трудоднів, нараховувались гроші та натуроплата; архівною довідкою архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації №151/07-07 від 20.11.2019 року про те, що в архівному фонді колгоспу «Україна» с. Олександрівка Корюківського району є рішення загальних зборів колгоспників колгоспу від 20 листопада 1992 року колгосп «Україна» був реорганізований в КСП «Колгосп «Україна», є розпорядження голови райдержадміністрації про реєстрацію статуту СК «Україна» та про реєстрацію СК «Клокина», але архівні фонди цих СК не створювались, рішення про їх реорганізацію та об`єднання відсутні; виданим йому свідоцтвом про право на майновий пай № 235 від 01 квітня 2000 року. Отже, його членство в колективному підприємстві на час видачі державного акту підтверджується вищевказаними документами. Земельна частка (пай) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області становить площу 6,6 умовних кадастрових гектарів, на яку він і просить визнати його право власності. Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишились його членами. Відповідно до п.24 Постанови ПВСУ від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП, включений до списку, що додається до державного акту про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду та задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду слід залишити за ним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved