Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь грошові кошти у сумі 1071200 гривень. При цьому посилається на те, що між ним та відповідачем 12.08.2011 р. було укладено договір позики, згідно якого він надав відповідачу 80000 доларів США строком до 12.02.2012 р., про що відповідач видав відповідну розписку. Проте відповідач грошові кошти йому не повернув. На день звернення до суду 80000 доларів США складають суму у розмірі 1040000 грн. за курсом НБУ на 25.09.2014 року 13 грн.00 коп. за 1 долар США. В зв'язку з викладеним він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором позики від 12.08.2011 року відповідач отримав в борг від позивача грошову суму в розмірі 80000 доларів США, про що видав відповідну розписку, в якій зобов'язався повернути вказану суму до 12.02.2012 р. Як вбачається з позовної заяви відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобов'язальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже відповідно до ст. 612 ЦК України відповідач, що прострочив свої зобов'язання повинен повернути позивачу суму боргу в розмірі 80000 доларів США, що за курсом НБУ на 25.09.2014 року - 13 грн.00 коп. за 1 долар США, становить 1040000 гривень. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідача на користь позивача також слід стягнути три проценти річних від простроченої суми у розмірі 31200 гривень, а всього слід стягнути загальну суму боргу в розмірі 1071200 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 3654 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved