Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків у сумі 23291,30 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем 28 листопада 2016 року до Управління ДАБІ в Миколаївській області подано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта «Виставковий центр сучасних віконних технологій» за адресою: [ADDRESS] . Згідно декларації кошторисна вартість будівництва складає 465826 грн. Між Миколаївською міською радою та замовником будівництва (відповідачем) договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не укладався, та кошти до бюджету міста не перераховувалися. Проте, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Бездіяльність відповідача щодо його обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідача до Миколаївської міської ради із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Миколаївська міська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судові засідання не з`являвся, причин неявки суду не повідомляв, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник відповідача неодноразово подавав заяви про відкладення судового розгляду з різних підстав, при цьому не надавав доказів на підтвердження поважності причин неявки. У судове засідання призначене на 04.11.2020 року не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач та його представник не скористались, ухвалу про відкриття провадження з зазначенням терміну подачі заяв по суті справи відповідач отримав особисто 07.02.2019 року, про що свідчить зворотне повідомлення (а.с. 32). Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 24 листопада 2016 року за вх. № 10355-20-15 [PERSON] до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області подано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме: Виставковий центр сучасних віконних технологій за адресою: [ADDRESS] . Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документаціє ю скошлає 465,826 грн., у тому числі витрати на будівельні роботи - 335395,00 грн. Дана декларація зареєстрована в Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області 28 листопада 2016 року за № МК 142163330512. Згідно листа Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 18.10.2017 року за вих. № 14092/02-02.01-06/14/17 та доданої до нього інформації щодо укладення договорів про пайову участь між Миколаївською міською радою та забудовниками за 2014-2017 року та стан їх виконання відповідно до наданого переліку вбачається, що в листопаді 2016 року між Миколаївською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди № 11054 від 05.11.2015 року, проте договір про про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не укладався, та кошти до бюджету міста не перераховувалися (а.с. 12-14). Відповідно до листа Департаменту фінансів Миколаївської міської ради від 12.09.2018 року за вих. № 07.03-14/239, станом на 12.09.2018 року до міського бюджету м. Миколаєва, за кодом 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту», зокрема від [PERSON] кошти не надходили (а.с. 15). Відповідно до листа Департаменту фінансів Миколаївської міської ради від 08.11.2018 року за вих. № 07.03-14/298, станом на 08.11.2018 року до міського бюджету м. Миколаєва, за кодом 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту», зокрема від [PERSON] кошти не надходили (а.с. 16). Приписами ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.3.1 Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради №8/22 від 25.08.2011 року (далі-Порядок), встановлено обов`язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування. Такий договір має бути укладеним в обов`язковому порядку. Обов`язок щодо ініціювання укладення такого договору покладено саме на замовника будівництва, оскільки пов`язується з його зверненням до органу місцевого самоврядування. Не укладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів територіальної громади м. Миколаєва Миколаївської області. Як вбачається з листа Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 04.05.2018 року за вих. № 17-1770, по об`єктам, зокрема, як «Виставковий центр сучасних віконних технологій» по [ADDRESS] , замовник - ФО, для укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Миколаєва до Миколаївської міської ради не звертався, договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста з ними не укладався (а.с. 17-21). Згідно з ч. 1, 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 3, 4 ст. 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Пунктом 3.2 Порядку передбачено, що замовники залучаються до участі у розвитку інфраструктури міста на підставі договору про пайову участь. Згідно з п.4.2 Порядку, розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Миколаєва становить 5 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд. Відповідно до пункту 5.2 Порядку, договір про пайову участь укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації уповноваженим органом звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Як вбачається з декларації [PERSON] про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме: Виставковий центр сучасних віконних технологій за адресою: [ADDRESS] . Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 465826,00 грн., у тому числі витрати на будівельні роботи - 335395,00 грн. Частиною 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Відповідно до п.5.7. Порядку, кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста перераховуються замовником у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок, зазначений у договорі про пайову участь, та сплачується в повному обсязі до прийняття об`єкта в експлуатацію єдиним платежем. Таким чином розмір пайової участі складає 23291,30 грн. Згідно з ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. У частинах 3 та 4 ст.11 Цивільного кодексу України зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Як зазначено у ч.1 ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Відповідач не уклав договору про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Миколаєва, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо такого звернення та укладення договору. Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача [PERSON] щодо його обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідача до органів місцевого самоврядування із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Миколаївська міська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди. При цьому наслідки у вигляді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування. Проаналізувавши вказані норми законодавства суд дійшов висновку, що з моменту набуття особою статусу замовника будівництва він набуває й обов`язок до введення об`єкта в експлуатацію укласти відповідний договір з органом місцевого самоврядування і відповідно набуває зобов`язання фінансового характеру в частині сплати відповідної величини коштів пайової участі. Згідно п.20 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №МК 142163330512 від 28.11.2016 року кошторисна вартість будівництва за затвердженою документацією складає 465826,00 грн. Відповідно до розрахунку величини пайової участі по реконструкції об`єкта будівництва, розмір пайової участі у розвитку інженерно - транспортної інфраструктури м. Миколаєва, який мав би сплатити відповідач, який здійснено Миколаївською міською радою становить 23291,30 грн. - 5 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта. Оскільки відповідачем [PERSON] договір не укладено, вищезазначена сума є упущеною вигодою, яку б Миколаївська міська рада могла отримати при укладанні відповідного договору. Несплата відповідачем коштів пайової участі свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади м. Миколаєва, а також те, що Миколаївською міською радою не вжито заходів представницького характеру до стягнення спричинених неправомірними діями [PERSON] збитків, Миколаївська місцева прокуратура № 2 правомірно вважала за необхідне захисти інтереси держави шляхом звернення до суду із позовом в інтересах органу, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у даних спірних правовідносинах, в особі Миколаївської міської ради. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, обставини, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, а відтак позов підлягає до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп..

Outcome: approved