Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування посилаючись на те, що страхове товариство не виплатило суму страхового відшкодування та відмовляється повернути в добровільному порядку тому вимушений звернувся до суду про стягнення розміру заподіяної шкоди з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився проте, направив заяву у якій підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Представник ПАТ Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину неявки. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] постановою Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2015 року визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у виді штрафу. 03 травня 2015 року о 21год. 30хв. в м.Хмельницькому, вул. Майборського, буд. 12 сталася дорожньо-транпортна пригода за участю двох автомобілів. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись від вул. Чорновола в м. Хмельницькому в напрямку вул. Гарнізонної, в районі будинку №12, порушивши п.12.1, 2.3 б ПДР допустив наїзд на автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою №62861599 про дорожньо-транспортну пригоду та довідкою слідчого. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. При цьому відомості про наявність полісу обвязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трансопртних засобів у на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди у вказаних довідках відсутні. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно страхового полісу №АІ/5150684 страховою компанією приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», яка не відшкодувала збиток за заподіяну матеріальну шкоду. Проте, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 травня 2016 року визнано недійсним договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5150684, укладений між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] Згідно звіту про визначення матеріального збитку №030/1-15 року від 01 вересня 2015 року відновлювальна вартість транспортного засобу автомобілю «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] складає 36508,89 грн. Вимогами ч.1 ст.1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Зважаючи на викладене, враховуючи Постанову Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі №6-2808цс15 суд вважає, що відповідач зобов'язаний виплатити позивачу матеріальні збитки у розмірі 36508,89 грн. Позовні вимоги в частині стягнення індесу інфляції не підлягають до задоволення так, як зазначені правовідносини не містять зобов'язального харктеру тобто не є договірними, а тому до них ст.625 ЦК України не може застосовуватись. Суд рахує, що згідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до пропорційного задоволення позовних вимог.

Outcome: partial