Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 жовтня 2013 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого відділення №10003/0318 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №2289/1 про надання кредиту на придбання нерухомості за договором купівлі-продажу в сумі 80\~000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5% річних строком на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13 жовтня 2023 року, який вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання зобовязань за договором. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти за цільовим призначенням - для придбання обєкту нерухомості за договором купівлі - продажу, а останній має право отримати та зобовязався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором, при цьому відповідно до п.11.1, п.11.1.2 сторони домовились, що до всіх правовідносин, повязаних з укладенням та виконанням договору, в тому числі щодо всіх грошових зобовязань повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років. Виконання позичальником [PERSON] зобовязань за договором іпотечного кредиту забезпечувалося порукою [PERSON] згідно укладеного 16 жовтня 2013 року договору поруки №2289/1/2, за яким поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання, в тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Згідно п.2.2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в разі часткового невиконання боржником зобовязань, зокрема, щодо сплати процентів та / або повернення частини кредиту в строки, визначені графіком погашення кредиту. Відповідно до п.2.2.3 в разі виникнення підстав для дострокового повного/часткового погашення зобовязання за вимогою кредитора, при цьому обсяг зобовязання поручителя не є фіксованою сумою, а може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання боржником та/або поручителем зобовязань за кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобовязання. Станом на 16 жовтня 2015 року заборгованість за договором іпотечного кредиту становить 72\~425 гривень 29 копійок, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 67 346 гривень 00 копійок, простроченої заборгованості за процентами в сумі 4\~555 гривень 14 копійок, пені за порушення зобовязань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті процентів за користування кредитом в сумі 264 гривні 89 копійок, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів та погашення основного боргу в сумі 24 гривні 05 копійок, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу та процентів в сумі 235 гривень 21 копійка. В жовтні 2015 року від поручителя [PERSON] стало відомо, що боржник [PERSON] помер 02 вересня 2015 року, у звязку з чим банком 19 та 21 жовтня 2015 року було направлено до нотаріальної контори вимогу кредитора до спадкоємців, але відповіді станом на день подачі позову від нотаріуса не надійшло. В той же час, поручитель відповідно до п.2.6 договору поруки погоджується та зобовязується солідарно відповідати за виконання зобовязання спадкоємцями боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором та / або яка буде визнана боржником за зобовязаннями відповідно до законодавства, при цьому поручитель зобовязується відповідати по зобовязанням позичальника і у разі відсутності спадкоємців боржника як за заповітом, так і за законом. У звязку з наявністю заборгованості по кредитному договору та смертю боржника банком 30 жовтня 2015 року поручителю [PERSON] направлялася вимога №19/19-666/5476 про дострокове повернення суми кредиту, сплати процентів та інших платежів за договором іпотечного кредиту №2289/1 від 16 жовтня 2013 року, яка після отримання боржником залишилися без задоволення, у звязку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом про дострокове стягнення зазначеної заборгованості з поручителя, так як поручитель не виконав взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними і на вимогу банку після смерті позичальника їх не повернув. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом вручення судової повістки (а.с.67,98), у судове засідання не зявився. Згідно поданої до суду письмової заяви позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали їх задовольнити, а розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника (а.с.67,95). Відповідач [PERSON] та її представник (а.с.76-80), які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом вручення судових повісток під розписки (а.с.99,100), в судове засідання не зявилися. Згідно поданої до суду письмової заяви позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти її задоволення, а розгляд справи прохали здійснювати у їх відсутність без фіксації судового засідання засобами технічної фіксації (а.с.102). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Статтею ст.526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до вимог ст.599 цього Кодексу зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а статтею 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки (штрафу, пені), якою відповідно до ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 цього Кодексу виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який повинен відповідати вимогам ст.ст. 1046-1050,1054-1055 ЦК України та відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що 16 жовтня 2013 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого відділення №10003/0318 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №2289/1 про надання кредиту на придбання нерухомості за договором купівлі-продажу в сумі 80\~000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5% річних строком на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13 жовтня 2023 року, який вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання зобовязань за договором (а.с.11-13,17-25). Відповідно до п.2.1-2.5 кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти за цільовим призначенням - для придбання обєкту нерухомості за договором купівлі - продажу, а останній має право отримати та зобовязався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с.17), при цьому відповідно до п.11.1, п.11.1.2 сторони домовились, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання зобовязань, а до всіх правовідносин, повязаних з укладенням та виконанням договору, в тому числі щодо всіх грошових зобовязань повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років (а.с.21 оборотна сторона), що не суперечить вимогам ст.259 ЦК України. Позичальник згідно п.п.3.3.1-3.3.5 договору іпотечного кредиту (а.с.18) зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за кредитним договором та своєчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісійні винагороди на умовах та в строки, визначені договором, здійснюючи щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, погашення кредиту рівними частинами в сумі 666,00 гривень та сплачуючи проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи своє право договірного списання коштів, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором, починаючи з листопада 2013 року та здійснити останній платіж не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором, при цьому кошти у рахунок погашення кредиту та сплати процентів за його користування повинні зараховуватися у черговості встановленій в п. 3.4.1 договору, а у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені договором, при цьому при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більш ніж на 3 календарні місяці, а також в інших випадках банк згідно п.3.9.1-3.9.1.6 вправі вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів і інших платежів та стягнути заборгованість в примусовому порядку (а.с.19), а зазначене свідчить про те, що за формою та змістом укладений між сторонами договір іпотечного кредиту відповідає зазначеним вимогам. Виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором забезпечувалося, в тому числі, порукою фізичної особи [PERSON] згідно укладеного 16 жовтня 2013 року за участю позикодавця ПАТ «Державний ощадний банк України» та позичальника [PERSON] договору поруки №2289/1/2 (а.с.14-16,26-31), згідно п.2.1 якого поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання, в тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Згідно п.2.2., 2.2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому числі, але не виключно, у разі часткового невиконання боржником зобовязань, зокрема, щодо сплати процентів та / або повернення частини кредиту в строки, визначені графіком погашення кредиту, а також відповідно до п.2.2.3 в разі виникнення підстав для дострокового повного/часткового погашення зобовязання за вимогою кредитора, при цьому обсяг зобовязання поручителя не є фіксованою сумою, а може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання боржником та / або поручителем зобовязань за кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобовязання. Поручитель відповідно до п.2.6 договору поруки погоджується та зобовязується солідарно відповідати за виконання зобовязання спадкоємцями боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором та / або яка буде визнана боржником за зобовязаннями відповідно до законодавства, при цьому поручитель зобовязується відповідати по зобовязанням позичальника і у разі відсутності спадкоємців боржника як за заповітом, так і за законом (п.2.4 - а.с.26 оборотна сторона). Відповідно до п.3.2.1-п.3.2.8 договору поруки № 2289/1/2 від 16 жовтня 2013 року поручитель зобовязується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання боржником зобовязань перед кредитором, а у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобовязанням, при цьому кредитор має право вимагати виконання зобовязань за кредитним договором на власний вибір як від боржника і поручителя спільно, так і від будь - якого з них окремо, при чому як в повному обсязі, так і частково, про що має право предявити поручителю вимогу, але її не направлення не позбавляє кредитора права вимагати у поручителя виконання зобовязання згідно умов кредитного договору, а поручитель зобовязується здійснити виконання порушеного зобовязання протягом 10 днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному у вимозі (а.с.27). Згідно п.10.1.1 договору поруки сторони передбачили, що договір вступає в силу з моменту його підписання і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 30 років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобовязань за кредитним договором та зобовязань поручителя за цим договором, а до всіх правовідносин, повязаних з укладенням та виконанням договору, в тому числі щодо всіх грошових зобовязань повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років, що не суперечить вимогам ст.259 ЦК України, при цьому відповідно до п.10.3.3 передбачено, що не вважається підставою припинення поруки смерть боржника, оскільки зобовязання поручителя щодо поруки, визначені цим договором, є чинними (а.с.30). Положеннями статті 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а згідно ст.543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, а згідно ч. 2 ст. 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що банк як позикодавець належним чином виконав умови кредитного договору та надав кредит в сумі 80 000 гривень позичальнику [PERSON], а останній як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с.9,100) до 01 липня 2015 року спочатку виконував зобовязання за кредитним договором, а послідуючому не здійснював своєчасно виплат за спірним договором про іпотечний кредит. 02 вересня 2015 року позичальник [PERSON] помер, про що вчинено актовий запис №244 від 08 вересня 2015 року по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.32), при цьому на день його смерті заборгованість за договором про іпотечний кредит №2289/1 від 16 жовтня 2013 року становила 72\~425 гривень 29 копійок, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 67 346 гривень 00 копійок, простроченої заборгованості за процентами в сумі 4\~555 гривень 14 копійок, пені за порушення зобовязань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті процентів за користування кредитом в сумі 264 гривні 89 копійок, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів та погашення основного боргу в сумі 24 гривні 05 копійок, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу та процентів в сумі 235 гривень 21 копійка (а.с.9,10). У звязку зі смертю боржника позичав як позикодавець відповідно до вимог ч.1 ст.1282 ЦК України направив 19 та 21 жовтня 2015 року за місцем відкриття спадщини до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області письмові вимоги до спадкоємців боржника (а.с.33,34), а також 30 жовтня 2015 року була направлена письмова вимога щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів за договором про іпотечний кредит №2289/1 від 16 жовтня 2013 року поручителю боржника [PERSON] про необхідність дострокового погашення заборгованості за кредитним договором станом на 01 вересня 2015 року в загальній сумі 72\~425 гривень 29 копійок (а.с.35) яка була отримана поручителем згідно наявного у справі поштового повідомлення (а.с.36), але на вимогу банку в порушення умов укладеного між сторонами договору поруки №2289/1/2 16 жовтня 2013 року (а.с.14-16,26-31) заборгованість за кредитним договором протягом 10 днів з дня отримання вимоги не погасила, що свідчать про істотне порушення поручителем [PERSON] в односторонньому порядку умов укладеного між сторонами договору поруки, згідно якого смерть боржника не є підставою припинення виконання зобовязань за кредитним договором поручителем, яка зобовязалась їх виконувати і в разі смерті боржника. Оскільки судом встановлено, що банк звертався до поручителя з вимогою про дострокове повернення суми кредиту, сплати процентів та інших платежів за договором про іпотечний кредит №2289/1 від 16 жовтня 2013 року в межах строків, передбачених договором поруки та звернувся до суду з позовом до поручителя в межах строків, передбачених ЦК України, а поручителем така вимога була отримана (а.с.35,36), проте залишена без задоволення, то вимоги позивача про стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно достроково стягнути з відповідач [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 72\~425 гривень 29 копійок, яка склалася станом 01 вересня 2015 року. Крім цього, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України у звязку з задоволенням позову з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved