Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа: Друга Синельниківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він, [PERSON], [INFO], 29.12.2006 року уклав шлюб з [PERSON]. 12 листопада 2015 року, його дружина [PERSON] склала заповіт на випадок її смерті земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 44р від 15 лютого 2002 року площею 5,63 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі державних актів на право власності на землю за № 15 від 18 грудня 2002 року, вона заповіла йому - [PERSON], [INFO]. [INFO] його дружина [PERSON] померла. Після смерті його дружини він звернувся до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. 13.04.2018 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що не надав підтверджуючих документів на право власності на земельну ділянку, яка належить померлій [PERSON]. Оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 44р від 15 лютого 2002 року площею 5,63 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гірківської сільської ради, Синельниківського району. Дніпропетровської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі державних актів на право власності на землю за № 15 від 18 грудня 2002 року, я не надав, так як документи незаконно утримує його рідний брат [PERSON], та відмовляється їх повертати. За вказаним фактом він неодноразово звертався до Синельниківського ВП ГУНП звідки отримував формальні відповіді, які не принесли жодних результатів. Просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за заповітом, на земельну ділянку (пай), державний акт серія [NUMBER], площею 5,63 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гірківського старостинського округу, Славгородської селишноі ради, Синельниківського району. Дніпропетровської області, що належить його покійній дружині [PERSON]. Представник позивача [PERSON] до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач у відкрите судове засідання не з'явився. Відповідач до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа у відкрите судове засідання не з'явилася. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у шлюбних відносинах з 29 грудня 2006 року підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 грудня 2006 року. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 серпня 2017 року [PERSON] померла [INFO]. Згідно заповіту від 12 листопада 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 31, посвідченого головою виконавчого комітету Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Рильською Н.В., [PERSON] на випадок її смерті заповіла належну їй земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 44р від 15 лютого 2002 року площею 5,63 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 15 від 18 грудня 2002 року, [PERSON], [INFO]. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 квітня 2018 року № 02-31/753, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим, що не надано документів, підтверджуючих право власності на земельну ділянку за померлою [PERSON]. Згідно державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 18 грудня 2002 року, [PERSON], на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 44р від 15 лютого 2002 року, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,63 га, розташована на території Гурківської сільської ради, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно довідки Гірківської сільської ради Синельниківського району від 01 грудня 2017 року № 598, [PERSON], померла [INFO] та проживала і була зареєстрована по день смерті за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею зареєстровані та проживали: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - пасинок, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно ч.1 та п. б ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved