Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості в сумі 18053,79 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 травня 2016 року між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/1160/82/0325245. Між AT «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до AT «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/1160/82/0325245. 28 листопада 2017 року між AT «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, AT «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні AT «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28 листопада 2017 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18053,79 грн. [PERSON] зобов`язався вносити кошти на погашення кредиту та сплати процентів за його користування відповідно до умов договору, але систематично не виконував зобов`язання, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 18053,79 грн., яку позивач просить стягнути, а також стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору. Ухвалою судді від 09 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом та призначено розгляд справи по суті, надано відповідачу строк для подачі відзиву. Представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, відзив не подав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом ст. 626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1048, ч. 2 ст.1050, ч. 2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. Судом встановлено, що 27 травня 2016 року між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/1160/82/0325245. Між AT «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до AT «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/1160/82/0325245. 28 листопада 2017 року між AT «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, AT «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні AT «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № № 20171128 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18059,79 грн., з яких: 14943,11 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1944,19 грн. - заборгованість за відсотками; 1166,55 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до п. 2.3. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє AT «КІБ» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог AT «КІБ», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Згідно з п. 2.5. Договору відступлення права вимоги, AT «КІБ» гарантує, що на дату укладення договору права вимоги, кредитні договори та договори забезпечення є дійсними. Договір між сторонами був укладений у виді заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідач дав свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між сторонами договір, що підтверджується його підписом у заяві. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою та має право на надання фінансових послуг. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, та на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідачем є зобов`язальними і регулюються нормами ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст.526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1048, 1056-1 ЦК України позикодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Тип та розмір процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ч.1 ст.62, ст.ст.627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.516 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання щодо сплати кредиту. Враховуючи те, що відповідач в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2102 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 100 %).

Outcome: approved