Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 січня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір №ДН01-00062 про надання останньому фінансового кредиту на умовах строковості, платності та поворотності в розмірі 400 гривень 00 копійок строком до 07 лютого 2013 року зі сплатою 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, згідно умов якого позивачем передано відповідачеві зазначені грошові кошти, а сплата кредиту та процентів є обов'язком відповідача, який здійснюється ним самостійно, в порядку та на умовах, визначених договором, без окремої письмової чи усної вимоги кредитодавця та не пізніше терміну, про який вказано в ньому, повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами у визначений договором строк, а в разі порушення умов договору та не виконання зазначених зобов'язань відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за період прострочення повернення кредиту, штрафні санкції у вигляді штрафу та пені у розмірі 2% з суми несплаченого кредиту та відсотків за кожен день прострочення виконання зобов'язань за договором. 07 лютого 2013 року було укладено договір №1 про внесення змін до договору №ДН01-00062 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 2% за кожен день користування кредитними коштами та строк привернення кредиту продовжено до 21 лютого 2013 року. В супереч зазначеним умовам договору фінансового кредиту та нормам ЦК України свої зобов'язання відповідач належним чином не виконав та у визначений договором строк отримані грошові кошти та нараховані проценти не повернув, продовжуючи користуватись наданими кредитними коштами, в зв'язку з чим станом на 05 грудня 2013 року утворилася заборгованість по договору про надання фінансового кредиту в сумі 5846 гривень 88 копійок, з яких неповернута заборгованість по фінансовому кредиту - в сумі 400 гривень, прострочені відсотки за користування кредитом - в сумі 2408 гривень та нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів - в сумі 2938 гривень, а також штраф за несвоєчасне повернення фінансового кредиту в сумі 100 гривень, в зв'язку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву(а.с.25), відповідно до якої прохав розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.24), в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не надала і будь-яких заперечень щодо позову та доказів, що їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача в порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки(штрафу, пені), якою відповідно до ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є договір, укладений між сторонами з урахуванням положень ст.ст.1054 -1055 ЦК України та який відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 24 січня 2013 року між ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №ДН01-00062 (а.с.6-7) про надання фінансового кредиту в розмірі 400 гривень 00 копійок строком на 14 днів до 07 лютого 2013 року, відповідно до умов якого кредитодавець зобов'язався надати позичальнику [PERSON] грошові кошти, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит у визначений договором строк згідно графіка платежів (а.с.8), сплативши при цьому 07 лютого 2013 року одним платежем у розмірі 624 гривень 00 копійок суму кредиту та відсотків у розмірі 2% від суми виданого кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до умов договору в разі не повернення грошових коштів у визначений договором строк (а.с.6-7) позичальник зобов'язався сплачувати кредитодавцю: проценти за користування кредитом в розмірі 2% за кожен день прострочення, що обчислюється від суми неповернутого кредиту; неустойку у вигляді пені (п.4.1) у розмірі 2% за кожен день прострочення від суми не провернутого кредити таабо відсотків, що не звільняє позичальника від сплати нарахованих процентів за користування кредитним коштами та інших платежів за договором, до моменту повного виконання зобов'язань за ним. За кожен випадок невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором в частині повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, позичальник сплачує штраф у розмірі 100 гривень (п.4.2). Згідно до п.3.4.2. договору фінансового кредиту відповідач має своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов'язання за договором і не пізніше терміну, про який вказано в ньому, повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі будуть мати місце. 07 лютого 2013 року було укладено договір №1 про внесення змін до договору №ДН01-00062 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого продовжено строк користування кредитними коштами на 14 днів з 8 по 21 лютого 2013 року, проценти за користування кредитом становлять не менше 224.00 гривень та повертаються 21 лютого 2013 року разом з кредитними коштами єдиним платежем в сумі не менше 512 гривень, а якщо зазначений платіж здійснюється позичальником поза межами зазначеного строку, то він коригується на відповідну суму нарахованих процентів та штрафних санкцій (а.с.10). В зв'язку з порушенням відповідачем умов договору станом на 05 грудня 2013 р в розмірі по договору про надання фінансового кредиту згідно розрахунку позивача (а.с.4) утворилася заборгованість в загальній сумі 5846 гривень 88 копійок, з яких неповернута заборгованість по фінансовому кредиту - в сумі 400 гривень, прострочені відсотки за користування кредитом - в сумі 2408 гривень, нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів - в сумі 2938 гривень та штраф за несвоєчасне повернення фінансового кредиту в сумі 100 гривень, які підлягають стягненню на користь позивача відповідно до вимог ст.611,615 ЦК України з відповідача, яким порушено зобов'язання за договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача за договором №ДН01-00062 від 24 січня 2013 року про надання фінансового кредиту заборгованість в загальній сумі 5846 гривень 88 копійок та витрати позивача по сплаті судового збору при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved