Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що 01.11.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 1536_084, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 117 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.11.2023 року, зі сплатою процентів 56% річних. Позивач виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. В зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 23.09.2019 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 113 965,11 грн., яка складається з наступного: загальна сума простроченого кредиту (основного боргу) - 97 405,73 грн.; загальна сума прострочених нарахованих відсотків - 15 043,23 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та за несвоєчасну сплату процентів - 1 122,19 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та за несвоєчасну сплату процентів - 1 229,82 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 101,38 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 107,06 грн.; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 0,00 грн.; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 0,00 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 01.11.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №1536_084, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 117 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.11.2023 року, зі сплатою процентів 56% річних. Згідно п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1 950 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 5 числа місяця наступного за звітним, починаючи з грудня 2018 року. За умовами п.п. 4.3 кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штраф, санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору. Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість. Згідно п. 8.3 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування кредитом комісійної винагороди, позичальник зобов`язався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Згідно п. 3.10.2.2 кредитного договору, дострокове повернення кредиту за ініціативою банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Встановлено, що позичальник допустила порушення умов кредитного договору більш ніж на 58 днів, що в свою чергу є підставою для дострокового повернення всієї суми кредиту. В зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 23.09.2019 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 113 965,11 грн., яка складається з наступного: загальна сума простроченого кредиту (основного боргу) - 97 405,73 грн.; загальна сума прострочених нарахованих відсотків - 15 043,23 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та за несвоєчасну сплату процентів - 1 122,19 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та за несвоєчасну сплату процентів - 1 229,82 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 101,38 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 107,06 грн.; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 0,00 грн.; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 0,00 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови договору, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 113 965,11 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1921,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved