Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення суми боргу внаслідок боргового зобов'язання по борговій розписці від 08.12.2010р. в розмірі 10 000 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 09.10.2013р. становить 79 930 грн., 17 070,63 грн. - процентів за користування грошовими коштами, 1 438,74 грн. - інфляційних втрат та 6 260,82 грн. - трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Також просить стягнути судові витрати по справі. У підтвердження вимог покликається на копію боргової розписки та інші долучені до справи документи. У судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 19.07.2013р., не з'явився, заявою до суду просить справу слухати у його та позивача відсутності і позов задоволити в повному об'ємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засіданні не з'явився, належним чином, через засоби масової інформації повідомлений про дату судового розгляду. Повідомлення про виклик до суду надруковано у ЗМІ: місцевій газеті «Високий Замок» від 01.04.2014 року. Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також зібрання достатніх доказів по справі для прийняття рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. З оглянутого в судовому засіданні оригіналу боргової розписки та долученої до справи її копій вбачається, що 08.12.2010р. відповідачем отримано у борг від позивача 10 000 дол. США, про що відповідач власноручно розписався в розписці, з визначеною датою повернення позики до 01.03.2011р. (а.с. 8). Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином. Договір позики є одним з його видів. За змістом ст. 1046 ЦК України - за договором позики, одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Оскільки позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, зобов'язаний повернути позику, а саме грошові кошти, які у гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.10.2013р. становить 79 930 грн., то таку суму боргу слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення процентів від суми позики та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України. При цьому суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення суми інфляційних втрат, оскільки стягнення таких за прострочення виконання грошового зобов'язання в іноземній валюті не передбачено чинним законодавством. Також, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі.

Outcome: approved