Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 березня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1271088010. 14 липня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20170714, відповідно до п. 1.2 якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило належне йому право передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором. Новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань боржників за кредитними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ЦФР». Право вимоги від відповідача грошових коштів за кредитним договором №1271088010 від 18 березня 2016 рок в тому числі перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників - додатку №1 до договору відступлення права вимоги №20170714 від 14 липня 2017 року, право вимоги за договором та боржників за основними договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 75348 гривень 93 копійки. У зв'язку з укладанням зазначеного договору факторингу ТОВ «ФК «ЦФР» відповідно до п.6.6 договору, відповідачу було направлено лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 14 липня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем [PERSON] кредитному договору №1271088010. Відповідно до п. 6.4 договору факторингу від 14 липня 2017 року, укладеному між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», в разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобов'язань за основними договорами після відступлення права грошової вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР»» перераховує ці кошти ТОВ «ФК «ЄАПБ» протягом п'яти банківських днів з дати їх отримання. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14 липня 2017 року, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, тому вони змушені звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №1271088010 від 18 березня 2016 року в сумі 75348 гривень 93 копійки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача (а.с.37 зворот, 72-73). Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с.74-76), в судове засідання не з'явився, відзив на позов не подав. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою від 28 серпня 2018 року судом постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 18 березня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» як позикодавцем та [PERSON] як позичальником був укладений кредитний договір №1271088010, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 29310 гривень 00 копійок зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом терміном на 36 місяців (а.с.41), зобов'язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів як додатку №1 до договору (а.с. 42-43). На виконання умов договору ТОВ «ФК «ЦФР», як позикодавцем на підставі заяви відповідача про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 18 березня 2016 року, згідно платіжного доручення №177936539 від 18 березня 2016 року, відповідачеві було перераховано грошові кошти в сумі 29310 гривень 00 копійок (а.с. 46). 14 липня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги №20170714, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило та ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ЦФР» (а. с. 51-53). Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ЦФР» від 14 липня 21017 року та витягу з реєстру боржників, переданих фактору клієнтом за договором убачається, що за кредитним договором №1271088010 від 18 березня 2016 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] розмір заборгованості складає 75348 гривень 93 копійки, перейшло право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.47, 54). У зв'язку з укладенням зазначеного договору факторингу 21 липня 2017 року ТОВ «ФК «ЦФР» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по укладеному 18 березня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем спірному кредитному договору із зазначенням розміру заборгованості за даним договором (а.с.49). 21 липня 2017 року позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідачу було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору №1271088010 від 18 березня 2016 року та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних та порядок погашення заборгованості по кредитному договору, з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 75348 гривень 93 копійки на користь фактора - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 50). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором №1271088010 від 18 березня 2016 року складає 75348 гривень 93 копійки, з яких 39934 гривні 02 копійки - заборгованість за основною сумою боргу, 05 гривень 26 копійок - заборгованість за відсотками, 15836 гривень 06 копійок - заборгованість за платою за управління кредитом, 19573 гривні 59 копійок - заборгованість за пенею (а.с.48). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором №1271088010 від 18 березня 2016 року заборгованості у загальній сумі 75348 гривень 93 копійки є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду у розмірі, пропорційно до задоволених вимог (а. с. 1, 2). На підставі викладеного, ст. ст. 256-258, 262, 267, 526, 611, 1048-1050, 1052, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України,

Outcome: approved