Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають доньку - [PERSON] [INFO]. На даний час донька проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, він здійснює догляд за дитиною. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Просить стягнути на утримання доньки аліменти в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом «Про державний бюджет України» для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня подання позовної заяви до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач подала письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, на теперішній час, вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Перебуває за кордоном, на території Республіки Чорногорія, де проходить навчання. Має на утриманні доньку від першого шлюбу [PERSON] Крім того, має невиконані грошові зобов'язання перед банківськими установами. На теперішній час не працює. Посилаючись на вказані обставини, просить у задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. [PERSON], з 10 серпня 2013 року перебував в офіційному шлюбі з відповідачем [PERSON]. 14 грудня 2017 року рішенням Ленінського районного суду шлюб було розірвано (а.с.10). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] (а.с.3). Як встановлено в судовому засіданні малолітня донька сторін проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні доньки не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», станом на час ухвалення рішення, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1944,00 гривень. Суд вважає, що аліменти у розмірі 972,00 грн. щомісяця на дитину є достатніми, не є завищеним та не будуть порушувати майнові права дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial