Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8769,23 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 15.06.2015 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладений договір №АSJ-5077-15-DОМ комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлення ліміту дозволеного овердрафту за картковим рахунком, шляхом підписання Заяви-анкети на приєднання/підтвердження приєднання до даного договору. За умовами договору банк встановив на картковому рахунку клієнта максимальний ліміт дозволеного овердрафту в розмірі 50 000 грн, з початковою сумою ліміту дозволеного овердрафту в розмірі 9200 грн, на строк з 15.06.2015 по 14.06.2017, із сплатою процентів за користування овердрафтом, виходячи із базової процентної ставки 30,0 % річних, пільгової процентної ставки 0,0001% річних та процентної ставки на прострочену заборгованість в розмірі 48% річних. У відповідності до п. 4.9. в разі повного або часткового непогашення клієнтом сумі мінімального платежу, в строки згідно з п.4.8. цього договору, сума непогашеної заборгованості за мінімальним платежем визнається простроченою та наступного банківського дня переносяться на рахунок простроченої заборгованості. Згідно п. 4.10. на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом та суми заборгованості за овердрафтом (кредитом) нараховуються проценти в розмірі, визначено програмою кредитування та зазначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання в розмірі 48% річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з цим, станом на 22.11.2018 заборгованість становить 8769,23 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту (поточна) - 3848,69 грн (поточна), заборгованість по кредиту (прострочена) - 3029,13 грн, заборгованість по процентах (поточна) - 173,61 грн, заборгованість по процентах (прострочена) - 1717,80 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 8769,23 грн та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Кузнєцов О.В. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача - адвокат Серпак В.Є. позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що 18.01.2018 невідомою особою незаконно були зняті гроші. За заявою відповідача до банку, банківська картка була заблокована. Того ж дня відповідач звернулась з заявою до поліції про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Заява внесена в ЄДРДР та розпочато досудове слідство, яке триває по теперішній час. Відповідач визнає, що на станом на 18.01.2018 за нею рахувався борг в розмірі 416,80 грн. Просить відмовити у задоволенні позову, оскільки заборгованість виникла не з вини відповідача. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2015 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладений договір №АSJ-5077-15-DОМ комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлення ліміту дозволеного овердрафту за картковим рахунком, шляхом підписання Заяви-анкети на приєднання/підтвердження приєднання до даного договору. За умовами договору банк встановив на картковому рахунку клієнта максимальний ліміт дозволеного овердрафту в розмірі 50 000 грн, з початковою сумою ліміту дозволеного овердрафту в розмірі 9200 грн, на строк з 15.06.2015 по 14.06.2017, із сплатою процентів за користування овердрафтом, виходячи із базової процентної ставки 30,0 % річних, пільгової процентної ставки 0,0001% річних та процентної ставки на прострочену заборгованість в розмірі 48% річних. У відповідності до п. 4.9. в разі повного або часткового непогашення клієнтом сумі мінімального платежу, в строки згідно з п.4.8. цього договору, сума непогашеної заборгованості за мінімальним платежем визнається простроченою та наступного банківського дня переносяться на рахунок простроченої заборгованості. Згідно п. 4.10. на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом та суми заборгованості за овердрафтом (кредитом) нараховуються проценти в розмірі, визначено програмою кредитування та зазначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання в розмірі 48% річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. З заяв відповідача до банку вбачається, що 18.01.2018 близько 07.00 з її карток № [NUMBER] та № [NUMBER] відбулось зняття коштів без її участі в розмірі 17222 грн та 1938 грн відповідно. З матеріалів службового розслідування клієнта [PERSON] вбачається, що 18.01.2018 по картці № [NUMBER] проведено операцію через інтернет сайт PORTMONE LTD*VODAFONE2 на суму 1938 грн як успішну. Крім того, 18.01.2018 по картці № [NUMBER] проведено операцію через інтернет сайт RBA PORTMONE C2C 1 на суму 722 грн як успішну. [PERSON] 18.01.2018 звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме про те, що 18.01.2018 невідома особа, шахрайським шляхом, під приводом працівника банку, заволоділа її грошовими коштами. В зв`язку з зняттям коштів з карток відповідача позивач станом на 22.11.2018 нарахував заборгованість в розмірі 8769,23 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту (поточна) - 3848,69 грн (поточна), заборгованість по кредиту (прострочена) - 3029,13 грн, заборгованість по процентах (поточна) - 173,61 грн, заборгованість по процентах (прострочена) - 1717,80 грн. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За правилом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідач надала докази того, що 18.01.2018 відбулось несанкціоноване заволодіння її грошовими коштами, про що повідомила банк та поліцію. Згідно із ст. ст. 614, 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. За змістом пунктів 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», яка діяла на момент списання спірних коштів банк, як емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно з умовами договору клієнт зобов`язаний не допускати використання карток будь-якими іншими особами, зберігати у таємниці ПІН-коди, паролі та іншу інформацію, розголошення якої може призвести до фінансових втрат клієнта та банку, у разі втрати картки негайно повідомляти про це контакт-центр банку, не ініціювати проведення операцій із застосуванням карток у разі, якщо це може призвести до порушення недотримання вимог чинного законодавства України. Доказів, які б вказували, що кошти були зняті самим відповідачем матеріали справи не містять та не були надані позивачем. Також відсутні докази про те, що відповідач, надавав кредитну картку для користування іншим особам або повідомляв комусь ПІН-код. Ці обставини відповідач заперечує. Також, за цим фактом було порушено кримінальне провадження. Крім того, на прохання відповідача проведено службове розслідування. Відповідно до п.6 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками», відповідач, як тільки виявила факт платіжних операцій, які вона не виконувала, негайно повідомила банк в спосіб, передбачений договором. Банк не надав достатніх доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тому позов підлягає частковому задоволенню, в розмірі 416,80 грн, оскільки зазначена сума боргу була наявна станом на 03.01.2018, що вбачається із розрахунку. Зазначена правова позиція викладена ВС у постанові від 14.02.2018, справа № 127/23496/15-ц. На підставі ст.ст. 614-617 ЦК України,

Outcome: partial