Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором банківського вкладу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.06.2014 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/100/188868 «Ваш Стабільний», відповідно до умов якого [PERSON] відкрила на користь позивача [PERSON] в ПАТ «Міський комерційний банк» депозитний рахунок [NUMBER]. 06.06.2014 року відповідач залучив від [PERSON] на депозитний рахунок позивача кошти в сумі 16000,00 доларів США. 06.11.2014 року договір строкового банківського вкладу було розірвано позивачем достроково. 06.11.2014 року по закінченню дії договору строкового банківського вкладу, відповідач переніс залишок депозитних коштів в сумі 15881,09 доларів США на особовий рахунок позивача [NUMBER]. 13.11.2014 року позивач звернувся до ПАТ «Міський комерційний банк» з вимогою про виплату належних йому коштів по договору строкового банківського вкладу №2630/100/188868 «Ваш Стабільний» від 06.06.2014 року, що зберігаються на його особистому рахунку. Проте, вклад позивачу повернутий не був у зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути з відповідача заборгованість по договору строкового банківського вкладу №2630/100/188868 «Ваш Стабільний» від 06.06.2014 року в сумі 15881,09 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.11.2014 року становить 240536,05 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч. 3 ст. 1060 ЦК України якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Судом встановлено, що 06.06.2014 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/100/188868 «Ваш Стабільний», відповідно до умов якого [PERSON] відкрила на користь позивача [PERSON] в ПАТ «Міський комерційний банк» депозитний рахунок [NUMBER]. 06.06.2014 року відповідач залучив від [PERSON] на депозитний рахунок позивача кошти в сумі 16000,00 доларів США. 06.11.2014 року договір строкового банківського вкладу було розірвано позивачем достроково. 06.11.2014 року по закінченню дії договору строкового банківського вкладу, ПАТ «Міський комерційний банк» перерахував залишок депозитних коштів в сумі 15881,09 доларів США на особовий рахунок позивача [NUMBER]. 13.11.2014 року позивач звернувся до ПАТ «Міський комерційний банк» з вимогою про виплату належних йому коштів по договору строкового банківського вкладу №2630/100/188868 «Ваш Стабільний» від 06.06.2014 року, що зберігаються на його особистому рахунку, однак у виплаті йому було відмовлено. Позивач просив стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» суму банківського вкладу в розмірі 15881,09 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.11.2014 року становить 240536,05 грн., на що слід зазначити наступне. Ст. 1066 ЦК України передбачає, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем з приводу укладеного договору банківського вкладу є цивільно-правовими за своїм змістом. Частина 2 статті 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов'язок банку видати вкладнику за його першою вимогою та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 06.06.2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] на користь позивача [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/100/188868 «Ваш Стабільний», суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови договору строкового банківського вкладу №2630/100/188868 від 06.06.2014 року, а тому сума внеску по вказаному договору, що становить 15881,09 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.11.2014 року становить 240536,05 грн., підлягає поверненню позивачу у повному обсязі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 2405,36 грн.

Outcome: approved