Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 2\~081 грн. 40 коп та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.2013 року з вини відповідача трапилась дорожньо-транспортна пригода, вина якого встановлена в судовому порядку. Учасниками ДТП були відповідач по справі та [PERSON], який керував транспортним засобом « Toyota Hilux», державний номер [NUMBER], власником якого є ІП « СЖС Україна», транспортний засіб якого застрахований позивачем. . Позивач посилається на норми Закону України « Про обовязкове соціальне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду за даним позовом. Представник позивача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду не зявився, заяв чи клопотань до суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 17.05.2013 року між ПАТ СК « УСГ» та ІП «СЖС Україна» укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 28-1501-00083/00002, предметом якого було страхування транспортного засобу « Toyota Hilux», держаний номер [NUMBER]. 16.07.2013 року о 08 годині 30 хвилин у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованного транспортного засобу « Toyota Hilux», держаний номер [NUMBER], що належить ІП « СЖС Україна», під керуванням [PERSON] та транспортного засобу « Mersedes-benz A 150», державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, [PERSON]. Внаслідок ДТП застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2013 року винуватця ДТП, [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП. 16.07.2013 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Позивач на виконання умов договору страхування, на підставі страхового акту № ПСКА-3074 та розрахунку суми страхового відшкодування, перерахував на рахунок визначений страховиком суму у загальному розмірі 6\~290 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20419 від 11.11.2013 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу « Mersedes-benz A 150», державний номер [NUMBER], була застрахована у ПрАТ « УПСК», номер полісу АВ/3860625 ( діючий станом на 16.07.2013 року). ПрАТ « СК « УСГ» звернулось до ПрАТ « УПСК» з вимогою про виплату страхової виплати, яке виплатило страховику виплату у розмірі 4\~208,60 грн., з урахуванням відсотку зносу та за вирахуванням франшизи. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 2\~081,40 грн.. Відповідно до ст..15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспарювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобовязані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч.1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до вимог діючого законодавства,здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі,що визначається страховиком. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється безпосередньо потерпілому ( іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування ( крім регламентованої виплати, передбаченої підпунктом « а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, повязані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження виплати суми страхового відшкодування страхувальнику позивачем надано платіжне доручення. Згідно ст.. 27 Закону України « Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином суд вражає за можливе вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суму відшкодування в порядку регресу в розмірі 2081,40 грн.. Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 1218,00 грн.,що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки однією з позовних вимог є стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 243,60 грн., а суд розглядає справу розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог . Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: partial