Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «ДОБРОБУТ»» про відшкодування матеріальної шкоди у звязку з ДТП, просив про стягнення з [PERSON] на його користь франшизи в розмірі 1 000 грн. та з ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»» 3 478,07 грн., як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, а також відшкодувати за рахунок відповідачів судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 11.05.2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода між застрахованим у позивача автомобілем «Хюндай І30», дн [NUMBER] та автомобілем «Субару» д/н [NUMBER], яким під час ДТП керував відповідач [PERSON] Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2012 року винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON], який порушив вимоги п. 2.3б, 10.1, 10.9 ПДР України. В результаті дії джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Субару», що належить відповідачу [PERSON] був пошкоджений автомобіль «Хюндай», д/н [NUMBER] та його власнику, страхувальнику позивача заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої визначався на підставі рахунку-фактура від 15.05.2012 року №8993 та становить 4 478,07 грн. 05.04.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту від 05.04.2012 року №480/12-Т/К. За цим договором застраховано автомобіль «Хюндай», д/н [NUMBER]. Відповідач [PERSON] відповідно до поліса №АА 3052540 застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Субару», д/н [NUMBER] в ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»». Оскільки у позивача, як у страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування перейшло право вимоги, яке потерпіла особа [PERSON] має до відповідача ПрАТ «НФСК «Добробут» як особи, відповідальної за завдані збитки відповідачем [PERSON], тому позивач був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача - ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи судом було встановлено наступне. 11.05.2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода між застрахованим у позивача автомобілем «Хюндай І30», дн [NUMBER] та автомобілем «Субару» д/н [NUMBER], яким під час ДТП керував відповідач [PERSON] Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2012 року винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON], який порушив вимоги п. 2.3б, 10.1, 10.9 ПДР України. В результаті дії джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Субару», що належить відповідачу [PERSON] був пошкоджений автомобіль «Хюндай», д/н [NUMBER] та його власнику, страхувальнику позивача заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої визначався на підставі рахунку-фактура від 15.05.2012 року №8993 та становить 4 478,07 грн. На підставі платіжного доручення, позивачем було перераховано страхове відшкодування у розмірі 4 478,07 грн. на СТО, що проводило ремонт пошкодженого транспортного засобу. 05.04.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту від 05.04.2012 року №480/12-Т/К. За цим договором застраховано автомобіль «Хюндай», д/н [NUMBER]. Відповідач [PERSON] відповідно до поліса №АА 3052540 застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Субару», д/н [NUMBER] в ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»». Оскільки у позивача, як у страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування перейшло право вимоги, яке потерпіла особа [PERSON] має до відповідача ПрАТ «НФСК «Добробут» як особи, відповідальної за завдані збитки відповідачем [PERSON], тому він був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, правовідносини між сторонами по справі регулюються Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положень ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це, зокрема, шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За приписами ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, відповідно до законодавства України, ПрАТ «НФСК «Добробут» повинно відшкодувати позивачу 3 478 грн. 07 коп. матеріального збитку. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичною або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, передбачені ст.1192 ЦК України, у відповідності до якої з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 та ч. 2 п. 12.1 ст. 12 ЗУ №1961-ІУ страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Полісом страхування передбачена франшиза у розмірі 1 000 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовні вимоги вимоги в частині стягнення з відповідачів матеріальних збитків підлягають задоволенню, оскільки є доведеними позивачем в судовому засіданні в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved