Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідачка є матір'ю їхньої дитини [PERSON], [INFO] яка народилася в місті Одеса. Вказує на те, що, з самого народження він проявляє турботу до своєї дитини, неодноразово запропоновував відповідачці вселитися в належний йому житловий будинок по [ADDRESS]. Проте відповідачка не виконувала своїх обов'язків як мати, залишала дитину без нагляду, тому вsн змушений був забрати доньку в свою сім'ю і з 03.03.2011 року до теперішнього часу донька постійно проживає із ним в [ADDRESS] і перебуває на його утриманні і вихованні. Відповідачка не цікавилася та не цікавиться дочкою, скриває місце свого перебування. Вказує на те, що з 03 березня 2011 року донька постійно проживає з ним, він здійснює догляд за нею, створює для дитини всі умови для її проживання, турбується про її здоров'я, фізичний і духовний розвиток, утримує дитину. З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення яким позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/10 частки її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився до суду надав заяву в якій просив розглядати справу за її відсутності наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Надав висновок Органу опіки та піклування стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] З огляду на викладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи на підставі наявних доказів, згідно положень ч.2 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини Серії [NUMBER] від 21.12.2011 року. З матеріалів справи вбачається що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. На теперішній час дитина [PERSON] проживає разом із батьком та знаходиться на його вихованні., про що свідчить Акт обстеження матеріально побутового стану родини від 25.05.2017 року. Позивач утримує дитину, займається її фізичним і духовним розвитком, матеріально забезпечує. Водночас мати дитини [PERSON] вихованням дитини не займається, не відвідує дитячий заклад в якому виховується дитина, про що свідчить довідка № 016/17 від 15.05.2017р. КЗ Дошкільний навчальний заклад №33 «Червоне сонечко» Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], однак не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальної допомогу на її утримання. Тривалий час, не спілкується з донькою, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Згідно висновку Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], з яким суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків. Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо своєї доньки, не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує і взагалі не спілкується з дитиною без поважних причин, що свідчить про свідоме ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин. Так Висновком органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав №29/01-752 від 12.04.2018 р. було встановлено, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Нормами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідача батьківських прав, суд стягує з неї аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, остання зобов'язані утримувати свою дитину, незалежно від її місця проживання, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору при задоволенні позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved