Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, У своєму позові вказав, що спірна квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира не приватизована. Позивач є відповідальним наймачем квартири. В даний час у спірному жилому приміщенні зареєстровані, він, [PERSON], його колишня дружина [PERSON] та його сини: [PERSON], [PERSON]. Фактично в квартирі проживаю тільки позивач. На початку 2008 року, після розірвання шлюбу зі своєю дружиною 31 січня 2008 року, відповідачі зібрали свої речі і виїхали з квартири, пояснивши, що мають намір мешкати окремо в іншому місці. Через неприязні стосунки з дружиною, які відобразились і на дітях, позивач втратив з ними звязок з того часу. Він не знає де на сьогоднішній час мешкає його колишня дружина з синами, не знає їх засобів звязку. Відповідачі добровільно залишили спірну квартиру, забрали належне їм майно. З того моменту та по теперішній час відповідачі мають інше постійне місце проживання. На особовому рахунку спірної квартири росте заборгованість за квартплату та комунальні послуги. Відповідачі жодного разу комунальні послуги не сплачували. Через це позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідачі без поважних причин не проживають в квартирі понад шість місяців, не приймають участі в оплаті за квартиру. Відповідачі не виявляють бажання повернутися в спірну квартиру. У спірному жилому приміщенні відповідачі не проживають понад шість місяців, що підтверджується доданим актом ЦОА №3. Перешкод для проживання позивач відповідачам не чинив, замки не змінював. У відповідачів є інше постійне місце проживання, яке задовольняє їх потреби. В даній квартирі відповідачі не проживають і сьогодні, вона не потрібна їм як засіб користування та проживання. Вважає, що відповідно до ст.71 ЖК України, відповідачі втратили право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживають в жилому приміщенні без поважної причини понад шість місяців. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» районий відділ громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб здійснює зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку на підставі рішення суду про позбавлення права користування житлом. Відповідно до ч.І ст. 33 Конституції України кожному громадянинові гарантується вільний вибір місця проживання і не повязується з наявністю прописки. Відповідно до п. 15 постанови Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 року наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, або для відмови їй у цьому. У своєму позові позивач просить визнати відповідачів [PERSON], Ройбу [PERSON], [PERSON], що зареєстровані за адресою: [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою 39 в будинку 249 по вулиці Електричній в м. Запоріжжя. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надали. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Треті особи у судове засіданні не зявилися, хоча були повідомлені у встановленому законом порядку про час розгляду справи, але своїх причин неявки та заперечень суд не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб. Дослідивши докази, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення свідків, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є відповідальним наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами [PERSON] на протязі більше 10 років. Він проживав з дружиною та двома синами. Вони також разом працювали з [PERSON], товаришували. Приблизно з 2008 року вони стали помічати, що дружина [PERSON] та його два сини не проживають в квартирі з [PERSON] Коли вони по сусідству заходили до нього в квартиру в гості, то обстановка в квартирі свідчила про те. що [PERSON] проживає один. Скандалів про вселення з боку дружини та синів вони не бачили і не чули. Згідно акту № 251 від 13.06.2016 року, виданого ЦОА МКП «Основаніє» встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 4 особи, а фактично проживає один [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі не проживають з 2008 року. Судом встановлено, що відповідачі - з 2008 року не проживають в спірній квартирі без поважних причин і тому вони втратили право користування житловим приміщенням в цій квартирі. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] повністю знайшов свої обґрунтування та докази у судовому засіданні, і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved