Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до законного представника неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24410 гривень, витрат за отримання висновку про варітсть проведення відновлювального ремону в розмірі 1500 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 1200 гривень, та сплаченої суми судового збору. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. 26.07.2016 р. з вищерозташованої квартири [ADDRESS] відбулось залиття, внаслідок чого квартира зазнала значних пошкоджень. Відповідно до акту від 01.08.2016, складеного комісією ТОВ «Ліко-житлосервіс», причиною залиття стало розрив гнучкої підводки холодного водопостачання до зміщувача кухні в [ADDRESS], встановленої мешканцями самостійно, без погодження з обслуговуючою організацією. Згідно висновку про вартість відновлювального ремонту квартири, виконаного ТОВ «Агенство Експертної Оцінки», загальна вартість відновлювального ремонту квартири, внаслідок її пошкодження становить 24410 гривень. Оскільки власником квартири є неповнолітня дитина позивач просить стягнути матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок залиття квартири з законного представника неповнолітнього [PERSON] - [PERSON]. Позивач в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на те, що з вини відповідача сталось залиття квартири. Внаслідок залиття квартира зазнала значних пошкоджень і потребує проведення відновлювального ремонту, варітсть якого згідно складеного висновку становить 24410 гривень. За складання зазначеного експертного дослідження він поніст витрати в розмірі 1500 гривень. Позивач зазначив, що відповідач, як представник неповнолітнього власника квартири, несе відповідальність за завдані збитки, однак в позасудовому порядку вона відмовилась відшкодувати завдану шкоду, в зв»язку з чим позивач просив стягнути завдані збитки в судовому порядку. Відповідач заперечуваа проти задоволення позову, зазначаючи про те, що вона в даній квартирі не мешкає, а квартирою користуються інші особи на підставі оренди жилого приміщення. Крім того, відповідач заперечувала правомірність складання акту про залиття, та зазначила про неможливість сплати нею зазначених збитків в зв»язку з тяжким фінансовим становищем. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом, виданим 29.06.2005 р. Головним управлінням житлового забезпечення. 26.07.2016 р. сталось залиття квартири [ADDRESS]. Відповідно до Акту обстеження від 01.08.2016 р. , складеного комісією ТОВ «Ліко-житлосервіс», встановлено, що причиною залиття є розрив гнучкої підводки холодного водопостачання до змішувача в кухні квартири [ADDRESS], встановленої мешканцями квартири самостійно, без погодження обслуговуючою організацією. В результаті залиття було пошкоджено: в коридорі - підвісні стелі та ламінат, в ванній кімнаті - підвісні стелі, в спальні - підвісні стелі, шпалери на стінах, деформований ламінат, залиті віконні відкоси, в кімнаті - підвісні стелі. Згідно висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири № 53 після її залиття, складеного ТОВ «Агентство експертної оцінки» вартість відновлювального ремонту квартири становить 24410 гривень. За складання зазначеного висновку позивачем було сплачено кошти в розмірі 1500 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 14. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов»язує. Власник зобов»язаний володіти, користуватись, розпоряджатись своєю власністю так, щоб це не завдало шкоди правам, інтересам та майну інищї осіб. Як встановлено судом, що власником [ADDRESS], є неповнолітній [PERSON], матір»ю якого є [PERSON], що не оспорювалось сторонами. В силу положень ст.1178 ЦК України відповідальність за шкоду, завдану малолітньою дитиною (яка не досягла 14 років), несуть її батьки як опікуни за законом. В даному випадку, суд вважає встановленим факт наявності вини відповідача у залитті квартири, що належить позивачу, в зв»язку з чим, на підставі положень ст.1166 ЦК України саме вона повинна нести відповідальність за завдані позивачу збитки. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що вона в період залиття з дитиною не мешкала в [ADDRESS], оскільки саме на власника квартири закон покладає відповідальність за завдані збитки третім особам. Також, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача щодо дійсності акту про залиття, складеного комісією ТОВ «Ліко-житлосервіс», оскільки даний акти не оскаржувався. Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується ст.1192 ЦК України. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Закон покладає обов»язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження розміру матеріального збитку позивачем наданий висновок, складений ТОВ «Агентство експертної оцінки». Зазначений висновок є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України і не спростований відповідачем. Однак, в ході розгляду справи було встановлено, що відповідач відшкодувала позивачу матеріальну шкоду в розмірі 5000 гривень, однак зазначена сума не була врахована ним при зверненні до суду. Зазначені обставини не оспорювались позивачем. З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, в розмірі 20910 гривень (24410+1500-5000). Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне компенсувати позивачу за рахунок держави шляхом списання з рахунку Державного казначейства України, в порядку,визначеному Кабінетом Міністрів України судовий збір, пропорційно до задоволених вимог, оскільки [PERSON] є інвалідом з дитинства і звільнений від сплати судового збору. Витрати на правову допомогу на підлягають стягненню з відповідача в зв»язку з їх недоведеністю. При зверненні до суду позивачу не надані документи, які б підтверджували укладення ним з адвокатом [PERSON] угоди про надання правової допомоги.

Outcome: partial