Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності заповіту, визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в обґрунтування позову наступне. 29.09.2014 року померла його рідна тітка [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, до складу якого входить квартира № 16 у будинку № 139 по бул. Гвардійському у м. Запоріжжя. Відповідно до заповіту від 28.02.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], вказане майно [PERSON] заповіла позивачу, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача. Позивач звернувся до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, у звязку із розбіжностями, які виникли при написанні прізвища спадкоємця [PERSON]. За вказаних обставин позивач просить суд встановити факт того, що заповіт від імені [PERSON] складений на імя позивача [PERSON], та визнати за ним право власності на квартиру № 16 у будинку № 139 по бул. Гвардійському у м. Запоріжжя. В судове засідання позивач не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник Третьої Запорізької державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, суду надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких вказали, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. \~ Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт того, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], 28.02.2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 3-237, складений на імя позивача [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме: копією паспорта позивача [PERSON] серії СА № 004143, виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 05.09.1995 року; копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії VІ-УР № 345852, виданого Орджонікідзевським ЗАГС м. Запоріжжя 25.08.1965 року; копією Свідоцтва про народження [PERSON] № 22, виданого відділом ЗАГСу при Маріїнській сільраді 14.03.1928 року; копією Свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії ІІ-ЯР № 078340, виданого Орджонікідзевським ЗАГС м. Запоріжжя 05.11.1957 року; копією трудової книжки [PERSON]; копією паспорта [PERSON] серії СВ № 534966, виданого Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області 23.02.2002 року; копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯЛ № 877339, виданого Орджонікідзевським РАЦС м. Запоріжжя від 23.11.1983 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що 29.09.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 308193, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 30.09.2014 року. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] 28.02.2006 року, реєстровий номер № 3-237, та на час смерті заповідача є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 38649708 від 16.10.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст .1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За життя [PERSON] належала квартира № 16 будинку № 139 по бул. Гвардійському у м. Запоріжжя, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності № 726 від 11.11.1994 року, виданого АТ „Запоріжбуд, та Свідоцтва про право на спадщину за законом № 527 від 17.10.1997 року, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 289/2014 за заявою [PERSON] від 16.10.2014 року. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 11.04.2015 року № 969/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отже права позивача підлягають захисту у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved