Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.06.2005 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №433, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 7000,00 доларів США зі сплатою 14 % на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.05.2010 року.19.10.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було підписано договір про внесення змін до кредитного договору №433, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15300,00 доларів США зі сплатою 14 % на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.10.2016 року. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками та трьох процентів річних. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4537,45 доларів США, що еквівалентно 98062,22 грн. та судові витрати по справі . У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі і через засоби масової інформації причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступного. Встановлено що, 01.06.2005 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №433, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 7000,00 доларів США зі сплатою 14 % на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.05.2010 року.19.10.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було підписано договір про внесення змін до кредитного договору №433, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15300,00 доларів США зі сплатою 14 % на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.10.2016 року. /а.с. 7-9/. Умови зазначеного договору змінювалися шляхом укладення договору про внесення змін від 19.10.2006 року /а.с.10-13/. Банк зобовязання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів, що підтверджується заявою на видачу готівки/а.с.14/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 01.08.2015 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 4537 доларів США 45 центів, що еквівалентно 98062,22 грн. , з яких: 3852,83 доларів США - заборгованість за по основній сумі; 630,93 доларів США - заборгованість за відсотками; 1160,20 грн. - три відсотки річних. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком /а.с.4-6/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~\~Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобовязанням з урахуванням трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності. Враховуючи, що позичальником порушено зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, позивач набув право на повернення суми позики, відсотків та трьох процентів річних. Викладене приводить суд до висновку про те, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 980,62 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved