Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просила розірвати шлюб між сторонами, визначити місце проживання неповнолітньої дочки разом із нею, позивачем у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружжя перебувало у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя не склалось через відсутність порозуміння, несумісність характерів. На теперішній час шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, не спілкуються, майнових спорів не мають. Дочка мешкає разом із позивачем та після розірвання шлюбу залишиться мешкати разом із матір`ю. На підставі викладеного позивач просила суд позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилась, до початку його проведення подала до суду заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав, із розірванням шлюбу погодився, проти визначення місця проживання дочки разом із матір`ю не заперечував. Суд, розглянувши позовну заяву, ознайомившись із заявами сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд установив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, оригіналом свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження. Частиною 3 статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved