Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «АВТРАМАТ», в якому просив: стягнути з відповідача на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 11797,99 грн.; стягнути з відповідача на його користь середньомісячну заробітну плату за увесь час затримки остаточного розрахунку по день фактичного розрахунку, а саме на день ухвалення судом рішення по справі, починаючи з 29.07.2014 року при середньомісячному заробітку 2190,35 грн.; стягнути з відповідача на його користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати у розмірі 387,20 грн.; стягнути з відповідача на його користь витрати пов'язані з отриманням та сплаченими ним юридичними послугами фахівця у галузі права у розмірі 500 грн.; допустити негайне виконання рішення суду у частині виплати заборгованості по заробітній платі у межах платежу, встановленого законом. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що в період з 24.01.2001 року по 28.07.2014 року він працював у відповідача. При його звільненні відповідачем не було проведено остаточний розрахунок. Заборгованість по нарахованій, не виплаченій заробітній платі становить 15250 грн. 47 коп. Після звільнення він неодноразово звертався до адміністрації підприємства щодо проведення з ним повного і остаточного розрахунку та отримання довідки про середню заробітну плату, однак йому обіцяли провести перерахунок пізніше. Окрім того, на протязі тривалого часу він був позбавлений права на звернення до суду з захистом своїх порушених трудових прав так як відповідач ухилявся від видачі йому довідки про заборгованість по заробітній платі. У зв'язку з тим, що до теперішнього часу з ним не було проведено остаточний та повний розрахунок, то відповідачем повинен йому виплати середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку починаючи з 29 липня 2014 року по день ухвалення рішення суду. Також вважав, що йому повинна бути сплачена компенсація у зв'язку з несвоєчасною її виплатою, яка складає 565,72 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, просила ухвалити рішення за її відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.02.2004 року по 28.07.2014 року працював в ВАТ «АВТРОМАТ», яке з 19.05.2011 року перейменоване в ПАТ «АВТРОМАТ». Згідно довідки №381 від 19.08.2014 року виданої ПАТ «АВТРОМАТ», заборгованість перед колишнім працівником [PERSON] з березня 2014 року по липень 2014 року становить 11797,999 грн. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100 (далі - Порядок), у всіх випадках збереження середньої заробітної плати (крім оплати часу відпусток та компенсації за невикористані відпустки) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці»та ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»позивачка має право на компенсацію втрати частини грошових доходів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про компенсацію …» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. При нарахуванні компенсації за затримку виплати заробітної плати, нарахованої після 01 січня 2001 року, слід керуватися Законом України «Про компенсацію …»та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим Постановою КМ України від 21.02.2001 року № 159. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) ( ст. 3 зазначеного вище Закону «Про компенсацію …»). Відповідно до порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати сума компенсації розраховується як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100% (компенсація = З.П. х коеф. приросту індексу споживчих цін/100). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 84 ЦПК України, суд стягує з ПАТ «АВТРАМАТ» на користь [PERSON] витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією №38 від 01.09.2014 р. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved