Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра», в якому просив стягнути 19633,56 грн. - відсотків за користування вкладом; 2214,5 грн. - 3 % річних за порушення грошового зобов'язання за несвоєчасну сплату вкладу; 11700,0 грн. - інфляційних втрати по основному вкладу; 2002,62 грн. - інфляційних втрат по відсоткам по вкладу, а також 5000,0 грн. - витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 23 лютого 2009р. між ним та ВАТ «КБ «Надра», яке змінило свою назву на ПАТ «КБ «Надра», було укладено договір №776845 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках Пакету ПП Базовий №813920 . Відповідно до п.2.1 даного договору сума вкладу становить 125000,0 грн., строк дії вкладу 9 місяців від дати внесення вкладу на вкладний рахунок. Сума вкладу у розмірі, визначена договором, була внесена позивачем на вкладний рахунок 23 лютого 2009р. По закінченню дії вкладу, а саме 23 листопада 2009р., позивач не звертався до відповідача з вимогою про отримання вкладу, відповідач не звертався з вимогою до позивача про розірвання договору. Так, на думку позивача, договір вважається продовженим на той самий строк, тобто до 23 серпня 2010р. У зв'язку із тим, що банк не нараховував відсотки за договором, позивач 02 грудня 2009р. звернувся із письмовою заявою до відповідача про повернення вкладу. 17 грудня 2009р. позивач отримав відмову банку у видачі суми вкладу мотивовану тим, що в банку призначена тимчасова адміністрація та накладено мораторій на задоволення вимог кредиторів ВАТ «КБ «Надра». Позивач не погоджується із даною відмовою банку та вважає, що договір був пролонгованим до 23 серпня 2010р. Таким чином, у зв'язку з порушенням договірних зобов'язань виникла заборгованість, яка складається з: 19633,56 грн. - відсотки за користування вкладом; 2214,5 грн. - 3,0% річних за порушення грошового зобов'язання за несвоєчасну сплату вкладу; 11700,0 грн. - інфляційні втрати по основному вкладу; 2002,62 грн. - інфляційні втрати по відсотках по вкладу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що строк дії договору закінчився. З 10 лютого по 10 серпня 2009 р. існував мораторій на задоволення вимог кредиторів. 31 грудня 2009р. було видано Наказ №719 про перерахування коштів по депозитним договорам на поточні рахунки, зокрема, і на рахунок позивача. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 лютого 2009 року між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра», яке змінило свою назву на ПАТ «КБ «Надра», укладено договір № 776845 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках пакета «ПП Базовий № 813920». Постановою Правління НБУ від 10 лютого 2009 року № 59 «Про призначення тимчасової адміністрації у Відкритому акціонерному товаристві комерційному банку «Надра» в банку призначено тимчасову адміністрацію строком на один рік - з 10 лютого 2009 року до 10 лютого 2010 року. Цією ж постановою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців - з 10 лютого до 10 серпня 2009 року. Відповідно до п п. 2.1, 2.3, 2.4 договору сума вкладу становить 125 тис. грн.., строк дії вкладу - 9 місяців від дати внесення вкладу на вкладний рахунок. Початок дії строку розпочинається з дня надходження Вкладу на Вкладний рахунок. Процентна ставка по Вкладу встановлюється в розмірі 21 % річних. Вкладник за домовленістю з Банком вносить кошти на Вкладний рахунок готівкою або перераховує з поточного рахунку Вкладника № 78082840, відкритого в рамках даного пакету Послуг. Згідно п. 3.1.4. Договору визначено, що вкладник має право в будь-який день строку дії Вкладу звернутись до Банку з заявою про відмову в продовженні строку Вкладу на новий термін. Пунктом 3.4.5. Договору визначено, що Банк зобов'язаний повернути Вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання договору шляхом перерахування коштів на рахунок. Сума вкладу в розмірі, визначеному договором, внесена позивачем на вкладний рахунок 23 лютого 2009 року, останнім днем дії строку вкладу є 23 листопада 2009 року Відповідно до п. 4.2. Договору проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у Банк, до дня, що передує його поверненню Вкладнику. 23.02.2009 року позивач подав до відділення №5 філії ВАТ «КБ «Надар» Київське РУ заяву про відмову від автоматичного продовження строку депозитного вкладу. Таким чином, датою повернення вкладу відповідно до договору є 23.11.2009 року. 31 грудня 2009 року за договором, укладеним 23 лютого 2009 року, 125 тис. грн. було перераховано із депозитного рахунка на поточний рахунок. Згідно п. 1.3. Договору Банк закриває Вкладний рахунок після повернення коштів вкладнику. Таким чином, повернення вкладу здійснено Відповідачем 31.12.2009 року шляхом перерахування суми вкладу на поточний рахунок Позивача відповідно до п. 3.4.5. Договору вкладу. Тому, здійснивши перерахування суми вкладу та нарахованих за Договором вкладу процентів на поточний рахунок позивача [NUMBER], відповідач закрив вкладний рахунок за Договором вкладу, відповідно до п. 1.3. Договору вкладу. Тобто, з 31.12.2009 року кошти на вкладному рахунку [PERSON] не перебували. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини банківського рахунку, які регулюються главою 72 (ст.ст. 1066- 1076 ) ЦК України. Відповідно до частин 1, 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Частиною 1 статті 1070 ЦК України встановлено, що за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed