Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача розблокувати платіжну картку посилаючись на те, що 30 червня 2015 року відповідачем заблоковано його картку «Універсальна». На запит позивача відповідачем пояснено , що начебто на дану картку хтось із числа боржників перерахував кошти в сумі 19 800 грн., які зі слів представників відповідача були помічені фарбою синього кольору із відміткою «ЛНР». Позивач особисто не поповнював рахунок міченими купюрами, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження зазначених обставин. Такі дії відповідача суперечать діючому законодавству та порушують права позивача. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що по даному факту проведено службове розслідування в ході якого підтвердження внесення мічених купюр, які у послідуючому направлені до НБУ. Позивачем порушено положення Умов та правил надання банківських послуг, а також норм чинного законодавства, тому прийнято рішення встановити обмеження на картку позивача в користуванні з 01 липня 2015 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечувалось жодною із сторін, що позивач [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» перебувають у договірних відносинах та позивачу видано відповідачем картка «Універсальна» № [NUMBER]. З 01 липня 2015 року відповідачем встановлено обмеження позивачу в користуванні даною карткою. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідача, підставою для блокування картки є поповнення 21 червня 2015 року в період часу з 10-30 до 13-35 картки коштів «міченими» купюрами. Згідно службової перевірки від 28 липня 2015 року проведеною ПАТ КБ «Приватбанк» встановлено, що за період інкасації з 20 по 22 червня 2015 року в ДБ по Дніпропетровському РУ виникла недостача по причині вилучення з терміналу пофарбованих синьою штемпельною фарбою грошових купюр. За цей період внесено 374 аркуша номіналом 200 грн., з яких один клієнт вніс 89 аркушів номіналом 200 грн. на загальну суму 17 800 грн. В терміналі здійснено поповненні картки № [NUMBER]., авторизація здійснена за допомогою номеру телефону [NUMBER] . Даний номер телефону ні за ким із клієнтів банку не закріплений. Зазначена картка оформлена на ім'я позивача. У зв'язку з тим, що картка позивача раніше поповнювалася у ТСО пофарбованими грошовими купюрами, 01.07.2015 року він занесений до списку обмежень у банківському обслуговуванні з встановленням статусу 1.41 шахраї в електронних операціях. Відповідно дост. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення. Згідно ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити проведення фінансової операції у разі, якщо така операція містить ознаки, передбачені статтями 15 і16 цього Закону, та зобов'язаний зупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції, і в той самий день повідомити про це Спеціально уповноважений орган. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на строк до двох робочих днів. Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення такої фінансової операції відповідно до частини першої цієї статті на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний невідкладно повідомити суб'єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до кримінального процесуального законодавства. У разі неприйняття Спеціально уповноваженим органом відповідного рішення протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, суб'єкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансової операції. З пояснень представника відповідача вбачається, що по даному факту відповідач не звертався до органів поліції щодо порушення кримінального провадження. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Представником відповідача у судовому засіданні взагалі не доведено факт поповнення рахунку позивача спірними купюрами, оскільки суду не надано акту вилучення зазначених купюр, належним чином завіреного електронного термінального журналу за період інкасації з 20 по 22 червня 2015 року на підтвердження внесення на рахунок позивача пофарбованих синьою штемпельною фарбою купюр. Відповідно до п. 7 Постанови правління Національного банку України № 422 від 23.10.2013 року , що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2013 року за № 1942/24474 « Про затвердження Правил визначення платіжних ознак та обміну банкнот, розмінних та обігових монет національної валюти України» банки зобов'язані вилучати як сумнівні інші значно зношені банкноти, які розірвані (розрізані) на дві або більше частин, та в установленому порядку надсилати для проведення досліджень до уповноважених підрозділів Національного банку. Експерт Національного банку за результатами цих досліджень оформляє відповідний акт, на підставі якого банкноти можуть бути визнані платіжними, неплатіжними, навмисно пошкодженими з метою вчинення кримінального правопорушення чи підробленими. Суду не надано доказів, що відповідачем направлені до Національного банку України вилучені купюри та наслідки проведення експертного дослідження. Також у судовому засіданні не встановлено, що позивачу на час внесення спірних коштів було відомо, що вони є пофарбованими синьою штемпельною фарбою. Заперечення представника відповідача в частині порушення позивачем положення Умов та правил надання банківських послуг, а також норм чинного законодавства є неприйнятними, оскільки враховуючи положення норм чинного законодавства та строки блокування картки користувача у разі виникнення підозри стосовно законності походження коштів, та враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про те що кошти на рахунок позивача надійшли злочинним шляхом, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved