Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до КП «Теплопостачання міста Одеси» про визнання дій протиправними та стягнення примусово сплачених коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його дружина звернулася до керівництва Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» для отримання довідки про відсутність заборгованості з оплати за отримані комунальні послуги. Проте, працівники КП «ТМО» відмовили [PERSON] у видачі довідки, на підставі того, що позивачем не сплачені судові витрати, згідно з судовим наказом по справі № 520/7762/15-ц. Позивач вважає такі дії відповідача з примусу сплатити його судові витрати КП «ТМО» у сумі 121,80 гривень протиправними, оскільки [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи та згідно з пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а також отримує комунальні послуги зі 100-відсотковою знижкою плати за їх користування в межах середніх норм споживання відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Разом з тим, 29.11.2017 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси в справі № 520/7762/15-ц скасований судовий наказ від 10.06.2015 року, про стягнення з [PERSON] на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованості за теплову енергію в розмірі 2\~333,60 гривень та витрат повязаних із зверненням до суду в розмірі 121,80 гривень. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що примусово сплачені ним судові витрати в розмірі 121,80 гривень і комісія банку за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 15,00 гривень повинні бути стягнуті з відповідача КП «Теплопостачання міста Одеси» на його користь. Ухвалою Київського районного суду м.Одесиі від 12.11.2018р. зазначену справу направлено до Приморського районного суду м.Одеси за підсудністю. Ухвалою суду від 22.12.2018 року справа прийнята до провадження судді Домусчі Л.В., розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 28.01.2019 року. Учасники справи в судове засідання 28.01.2019 року не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно зі ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 30 січня 2019 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 013834 від 22 квітня 2009 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Ухвалою суду від 29.11.2017 року, заяву [PERSON] було задоволено та скасовано судовий наказ № 520/7762/15-ц від 10.06.2015 року, виданий Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] (Афанасійовича) на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованості за теплову енергію в розмірі 2\~333,60 гривень та витрат повязаних із зверненням до суду в розмірі 121,80 гривень. Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилався на протиправність дій відповідача у звязку з тим, що відповідач примусив його сплатити судові витрати КП «ТМО» згідно з судовим наказом по справі № 520/7762/15-ц, у розмірі 121,80 гривень і комісію банку за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 15,00 гривень. [PERSON] вважає, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Суд погоджується з твердженнями позивача стосовно того, що він звільнений від сплати судового збору, з огляду на наступне. Як вже встановлено судом, [PERSON] є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Проте, суд критично відноситься до тверджень позивача стосовно протиправності дій відповідача з огляду на слідуюче. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Відповідно до Конституції України кожна особа має право на захист свого порушеного права шляхом звернення до суду з позовом (або у даному випадку судовим наказом) такі діє не відносяться до протиправних. Враховуючи, що судом на підставі наданих позивачем доказів не встановлений факт вчинення КП «Теплопостачання міста Одеси» протиправних дій, наслідком яких стало стягнення з позивача судового збору в розмірі 121,80 гривень і комісію банку за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 15,00 гривень, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити позивачу його право звернення до суду у відповідності до положень ст. 444 ЦПК України. Ст. 444 ЦПК України\~встановлено порядок розгляду заяви про поворот виконання рішення. У\~рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011\~визначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Так, відповідно до ч.3\~ст. 171 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому\~статтею 444 цього Кодексу. Відповідно до ч.5\~ст. 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. Згідно з ч. 10\~ст. 444 ЦПК України, заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається в судовому порядку з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду. З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання дій КП «Теплопостачання міста Одеси» протиправними та стягнення з останнього сплачених грошових коштів у розмірі 136.80 гривень є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Між тим, позивач не позбавлений звернутися до суду в порядку, встановленому\~статтею 444\~цього Кодексу із заявою для вирішення питання про поворот виконання судового наказу. Відповідно до ч.1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов до висновку, щодо необхідності відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed