Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та після уточнення позовних вимог просить стягнути з нього на свою користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку з 17 квітня 2014 року по 12 червня 2015 року у сумі 15982,47 грн. з урахуванням податків та військового збору. При цьому позивач посилається на те, що з 17.01.2010 р. по 11.12.2013 р. він працювала у ДСК «Чорноморське морське пароплавство» береговим матросом Відстійного флоту Технічної служби. 11.12.2013 р. позивача було звільнено наказом ДСК «Чорноморське морське пароплавство» № 178-Л за скороченням штату працівників, однак в порушення ст. 116 КЗпП, відповідач не провів відповідний розрахунок з позивачем. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2014 р. з відповідача на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку з 11.12.2013 р. по 16.04.2014 р. у сумі 7028,18 грн. з урахуванням податків. Оскільки на час розгляду зазначеної справи ДСК «ЧМП» не здійснило повний розрахунок, середній заробіток за затримку виплати заробітної плати був розрахований судом на день ухвалення рішення. Лише 12.06.2015 р. Другим ВДВС Одеського міського управління юстиції на рахунок позивача були частково перераховані грошові кошти за рішенням суду, у звязку з чим позивач зазначає, що саме виконавча служба, а не ДСК «ЧМП» почала виконувати рішення Приморського районного суду м. Одеси. Позивач вважає, що на підставі викладеного, на його користь з відповідача має бути стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 17 квітня 2014 року по 12 червня 2015 року з урахуванням податків та військового збору, який згідно розрахунків наданих представником позивача, при уточненні позовних вимог, становить суму у розмірі 15982,47 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача під час судового засідання заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно наказу Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» від 11.12.2013 р. №178-Л [PERSON] був звільнений з посади берегового матроса Відстійного флоту Технічної служби у звязку з скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2014 р. по справі №522/2957/14-ц з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» було стягнуто на користь [PERSON] заробітну плату за грудень 2013 року у сумі 2419,81 грн., додаткову вихідну допомогу за колективним договором у сумі 14609,52 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку з 11.12.2013 року по 16.04.2014 року у розмірі 7028,18 грн. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.06.2014 р., вищезазначене рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2014 р. було залишено без змін. Однак, згідно з виписки з рахунку [PERSON] від 14.07.2015 р., 12.06.2015 р. вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2014 р. по справі №522/2957/14-ц почало виконуватись лише 12.06.2015 р., шляхом зарахування на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 225,06 грн. Крім того, представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти факту початку виконання ДСК «Чорноморське морське пароплавство» рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2014 р. по справі №522/2957/14-ц, лише 12.06.2015 р. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначеної норми дає підстави зробити висновок, що визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. На підставі викладеного, суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що\~ статтею 117 КЗпП України\~не передбачено відповідальність у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати після ухвалення рішення суду, яким вже вирішено питання такої відповідальності. Таким чином, мова йде не про відповідальність відповідача за невиконання рішення суду про стягнення присудженого середнього заробітку, а про виконання відповідачем початкового зобовязання щодо виплати середнього заробітку за весь період затримки по день фактичного розрахунку. Днем такого фактичного розрахунку слід вважати день початку виплати відповідачем присуджених сум, тобто 12.06.2015 р.. Отже, весь період затримки становить з 11.12.2013 р. по 12.06.2015 р. Однак, суд враховує, що питання виплати середнього заробітку за період з 11.12.2013 р. по 16.04.2014 р. вже було предметом судового розгляду, за результатами розгляду якого Приморським районним судом м. Одеси 16.04.2014 р. було постановлено рішення (справа №522/2957/14-ц). З огляду на вищезазначене, суд констатує наявність заборгованості відповідача перед позивачем з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.04.2014 р. по 12.06.2015 р.. Такого самого по суті висновку дійшов і суд касаційної інстанції в ухвалах від 16 травня 2012 року (№ 6-47110св11) та від 18 липня 2012 року (№ 6-14417св12). Рішенням Конституційного Суду України №-8-рп/2013 від 15.10.2013 р. у справі за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіціального тлумачення положень частини другої\~ст. 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України\~«Про оплату праці»\~від 24.03.1995 р. №108/95-ВР зі змінами, Конституційний Суд України зазначив, що у разі порушення роботодавцем\~ КЗпП України, не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~«Про порядок застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р., суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи\~по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що ДСК «Чорноморське морське пароплавство» повинно сплатити на корить позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 17.04.2014 р. по 12.06.2015 р.. При цьому суд не погоджується з розрахунками позивача щодо визначення розміру суми компенсації за несвоєчасну виплату з урахуванням податків та військового збору, виходячи з наступного. Здійснення розрахунків щодо затримки сплати заборгованості по заробітній платі визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі Порядок). Так, абзацом третім п. 3 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Абзацом третім п. 2 Порядку визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна дата. Абзацом третім п. 3 Порядку встановлено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Згідно довідки ДСК «ЧМП» № ГБ-407 від 14.04.2014 р. середньоденна заробітна плата для нарахування складає 62,76 грн. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку з 17.04.2014 р. по 12.06.2015 р. при звільненні позивача становить - 18012,12 грн. (62,76 грн. х 287 р.д. = 18012,12 грн.). Згідно ст.\~ст. 162, 163, 164 Податкового кодексу України\~та норм підрозділу 10 розділу ХХ\~Податкового кодексу України\~зазначена сума компенсації підлягає оподаткуванню податком з доходів з фізичних осіб та військовим збором. Сума оподаткуванню податком з доходів з фізичних осіб становить 2993,42 грн. (з розрахунку: (18012,12 12180) х 20% = (12180х15%) = 2993,42 грн.); сума військового збору становить 270,18 грн. (з розрахунку: 18012,12 грн. х 1,5% = 270,18 грн.). Таким чином, сума компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні з урахуванням податків, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки, за період з 17.04.2014 р. по 12.06.2015 р. становить 14748,52 грн. (з розрахунку: 18012,12 грн. 2993,42 грн. 270,18 грн. = 14748,52 грн.). Крім того, відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial