Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 03.12.2001 року він працював у Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». Перед звільненням він працював на посаді інженера-конструктора першої категорії. 23.01.2019 року він звільнився з Товариства за ч.1 ст.36 КЗпП України. При цьому йому не було виплачено відповідачем заробітну плату, яка належить йому при звільненні. Внаслідок цього у відповідача перед ним утворилася заборгованість з виплати йому заробітної плати в день звільнення, середнього заробітку за час затримки виплати. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують конституційні права і свободи позивача як людини і громадянина України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Його середньоденна заробітна плата, нарахована йому без врахування сплачених податків і зборів, становить 4991,52грн./24 робочих днів = 207,98грн. за день. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь нараховану та невиплачену заробітну плату, яка належить йому при звільненні у сумі 40252,79грн., суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 1090,00грн. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.03.2019 року у Товариства витребовувалася довідка про суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та про суму середньоденної заробітної плати позивача, але за ухвалами суду відомості надані не були. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 03.12.2001 року працював у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 23.01.2019 року за наказом №344/ВК від 23.01.2019 року позивач звільнився з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» за ч.1 ст.36 КЗпП України Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.6-8). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 40252грн.79коп. (а.с.9). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 40252грн.79коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надані суду відзив на позовну заяву та докази, які б спростували аргументи позивача. Середньоденна заробітна плата позивача становить 207,98грн. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 24.01.2019 року по 19.06.2019 року становить 60 робочих днів: січень 2019 року - 3, лютий 2019 року - 12 , березень 2019 року - 12, квітень 2019 року - 13, травень 2019 року - 12, червень 2019 року - 8, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 12478грн.80коп. (207,98х60 = 12478,80). Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 40252грн.79коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 12478грн.80коп. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі). Щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 1090 грн. суд приходить до наступного висновку. Так надання позивачу послуг у сфері права фізичною особою-підприємцем [PERSON] не є витратами, пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, які передбачені п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України. Витрати позивача на правову допомогу фахівця у галузі права згідно з нормами Цивільного процесуального кодексу України не є витратами на професійну правничу допомогу, оскільки надані фізичною особою-підприємцем у сфері права, а не адвокатом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з розглядом справи у розмірі 1090,00 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768грн.40коп. (за вимогу про стягнення середнього заробітку). За вимогу про стягнення заробітної плати підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40грн. з відповідача на користь держави.

Outcome: approved