Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.04.2010 року 12.09.2018 року він перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 12.09.2018 року він звільнений у зв`язку зі скороченням чисельності штату (п.1 ст.40 КЗпП України). Він працював за професією електрозварник ручного зварювання. Згідно до акту розслідувана хронічного професійного захворювання від 08.05.2019 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ стадії токсико-пилової етіології в фазі нестійкої клінічної ремісії. Емфізема легень І ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двобічним корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу з м`язово-тонічним та больовим синдромами з порушенням функцій хребта та нижніх кінцівок - захворювання професійне, від тривалого фізичного навантаження на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху третій ступінь. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології, стадія нестійкої ремісії. (Основний діагноз). У п.16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У п.17 Акту зазначено, що він здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та фізичного перевантаження, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для його здоров`я. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м.Суми від 05.06.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 60% первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності. За рекомендацією лікарів він потребує лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, реабілітаційне відділення санаторні курортного закладу та встановлений домашній нагляд пульмонолога, ЛОР, невропатолога. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. У зв`язку з профзахворюванням протягом тривалого часу він страждає через постійні ниючі, стягуючі болі по ходу хребта. Позивач не може виконувати роботу пов`язану з нахилами тулуба, підняттям і перенесенням вантажів, речей. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його інвалідом - він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми. Через падіння слуху позивач обмежений у можливості самостійно орієнтуватися в просторі, оскільки наражається на небезпеку потрапити під автомобіль при переході вулиці. Спричинену моральну шкоду йому важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров`я, враховуючи те, що для нього одним з варіантів полегшення моральних страждань може бути санаторно-курортна лікування, зміна щоденного оточення та покращення життєво-побутових умов. Тому виходячи з принципу розумності та співмірності сума в 60000грн. є такою, що відповідає тяжкості його моральних страждань. Позивач оцінює кожен відсоток втрати своєї працездатності у 1000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» 60000грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити, а справу розглядати без його участі. Представник відповідача Шепілова Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та пояснила, що позивач працював у Товаристві протягом останніх восьми років. Позивач [PERSON] має тривалий стаж роботи в шкідливих умовах на інших підприємствах. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] , з 01.04.2010 року по 12.09.2018 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 12.09.2018 року позивач звільнений у зв`язку зі скороченням чисельності штату, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.8-9). Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 08 травня 2019 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ ІІ стадії токсико-пилової етіології в фазі нестійкої клінічної ремісії. Емфізема легень І ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двобічним корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу з м`язово-тонічним та больовим синдромами з порушенням функцій хребта та нижніх кінцівок - захворювання професійне, від тривалого фізичного навантаження на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху третій ступінь. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології, стадія нестійкої ремісії. (Основний діагноз)» (а.с.10-12). В п.16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці. У п.17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, та фізичне перевантаження, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.ст. 6, 7. 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки виданої спеціалізованою МСЕК м.Суми від 28.05.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 60%, огляд первинний (Акт від 10.05.2019 року(10.04.2019 року)) (а.с.13). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв`язку. Саме роботодавець зобов`язаний забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. В зв`язку з професійними захворюваннями [PERSON] , зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану його здоров`я, і як наслідок необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Так, відповідач створив неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримав професійне захворювання зі стійкою втратою працездатності, що призвело його до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 травня 2019 року - а.с.10-12; актом огляду МСЕК №346 від 05 червня 2019 року), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обов`язків з питань охорони праці, порушено права [PERSON] , йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з хворобою, втратою професійної працездатності на 60%. Доказів винної поведінки позивача [PERSON] , порушення ним норм законодавства про охорону праці в ході судового розгляду не встановлено. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. Суд враховує, що згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] має стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 21 рік, а у відповідача він працював в шкідливих умовах 08 років. З пункту 17 акту вбачається, що підвищений рівень виробничого шуму був зафіксований як під час роботи у відповідача, так і під час роботи в ПАТ «Сумське НВО» (протокол від 25.04.2002 року та карта умов праці за 2003 рік). Підвищений рівень пилу шкідливих речовин (Мn, Fe2O3, NO2 ) зафіксований як протоколах та картах умов праці під час роботи у відповідача, так і під час роботи в ПАТ «Сумське НВО». Отже, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує стаж роботи позивача в Акціонерному товаристві «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» в шкідливих умовах праці - 08 років з 21 року роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON] , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 18000,00грн., яка підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768грн.40коп.

Outcome: partial