Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Львівська», в якому просить стягнути з відповідача відсотки за користування внеском у розмірі 10510,41 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову покликається на те, що 13.04.2017 року Галицьким районним судом м.Львова винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] до КС «Львівська» та вирішено стягнути з КС «Львівська» 29500 грн. суми вкладу та 4979,20 грн. нарахованих відсотків. Дане рішення залишено без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.12.2017 року. Однак, рішення суду не було виконано в повному обсязі, відповідач продовжував користуватись коштами позивача, а тому за період з 14.11.2016 року по 28.02.2018 року на залишок неповернених коштів нараховані відсотки в розмірі 25% річних за користування вкладом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явивсяхоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника відповідача, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 13.04.2017 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до КС «Львівська» та вирішено стягнути з КС «Львівська» 29500 грн. суми вкладу та 4979,20 грн. нарахованих відсотків /а.с.10-13/. Дане рішення залишено без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.12.2017 року /а.с.14-15/, тобто набрало законної сили. Вказаним рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості у кредитної спілки «Львівська» перед [PERSON] в розмірі 29500 грн. суми вкладу та 4979,20 грн. нарахованих відсотків. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Пунктом п.1.4 Умов про внесення додаткового пайового внеску члена кредитної спілки «Львівська», процентна ставка за внеском передбачається у розмірі 25% річних. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З матеріалів справи видно, що рішення Галицького районного суду від 13.04.2017 року належно не виконано, тобто кошти в повному обсязі повернені не були /а.с.8/. Згідно наведеного позивачем розрахунку, за період з 14.11.2016 року по 09.07.2018 року на суму коштів, які не були виплачені позивачу і якими відповідач продовжував користуватись, нараховані відсотки в розмірі 25% річних, що становить 10510,41 грн. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому такий слід задоволити. При цьому, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №6-2739цс15 від 21.09.2016р., згідно якої виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Відповідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як видно з матеріалів справи, позивачем було сплачено 704,80 грн. судового збору та 3000,00 грн. витрат на правову допомогу, а тому вказані витрати підлягають стягненні з відповідача.

Outcome: approved