Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.09.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 210/П/32/2008-980. Відповідачу надано кредит у сумі 5 000 грн. 00 коп.у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності. Відповідно до умов Договору встановлена плата за користуванням кредитом у розмірі 3,2 % річних. [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати мінімально необхідний платіж. У зв'язку із невиконанням зобов'язань просив суд стягнути з відповідача заборгованість перед банком, що становить 18 153 грн. 45 коп. та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив в адресу суду заяву де зазначив, що просить розглянути справу за його відсутність та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін, суд, на підставі вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи, отримавши згоду представника позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11.09.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 210/П/32/2008-980. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умовами кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 3,2 % річних. Відповідач зобов'язався щомісячно до 17 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 238 грн. 87 коп. Відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати платежі за кредитом та нараховані проценти щомісячно. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Умови договору порушені позичальником, строки виконання зобов'язання ним не виконуються, кредит не повертається. Станом на 11.11.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 18 153 грн. 45 коп. Заборгованість складається з: заборгованості за кредитом у сумі 4 541 грн. 56 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10 178 грн. 20 коп., пеня за прострочення строків виконання зобов'язань (за порушення п. 4.2. Кредитного договору) - 2 573 грн. 69 коп., штраф за порушення умов кредитного договору (за порушення п. 4.3. Кредитного договору) в сумі 860 грн. 00 коп., що підтверджується наданим представником позивача розрахунком (а.с. 4-5). За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, суд вважає за можливе задовольнити позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» та стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 18 153 грн. 45 коп. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved