Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 15.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір у розмірі 19821,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом : протягом першого року користування кредитом - 11,5 % річних; протягом другого року користування кредитом - 11,0 % річних; протягом третього року користування кредитом - 10,5 % річних; протягом четвертого року користування кредитом - 10,0 % річних; протягом п'ятого року користування кредитом - 9,5 % річних; протягом шостого року користування кредитом - 9,0 % річних; протягом сьомого року користування кредитом - 8,5 % річних. Відповідач [PERSON] зобов»язався своєчасно повертати кредит, сплачувати проценти, комісію та штрафні санкції за користування кредитом, згідно Графіку погашення. Також з метою виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки № 014/2181/5/10372/2 від 15 лютого 2008 року з відповідачем [PERSON] Крім того, було укладеного договір застави від 15 лютого 2008 року. Предметом застави виступило рухоме майно: автомобіль марки CEVROLET, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак умови кредитного договору відповідачем [PERSON] виконуються не належним чином, в зв»язку з чим виникла заборгованість. Станом на 19.01.2015 року загальна сума заборгованості складає 42411,72 грн., які просить стягнути з відповідача на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити за обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що15.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір у розмірі 19 821,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом : протягом першого року користування кредитом - 11,5 % річних; протягом другого року користування кредитом - 11,0 % річних; протягом третього року користування кредитом - 10,5 % річних; протягом четвертого року користування кредитом - 10,0 % річних; протягом п'ятого року користування кредитом - 9,5 % річних; протягом шостого року користування кредитом - 9,0 % річних; протягом сьомого року користування кредитом - 8,5 % річних. Також сторонами було погоджено, відповідно до Додатку № 1 кредитного договору, графік та суми платежів кредитному договору. Починаючи з лютого 2008 року по січень (включно) 2015 року відповідач [PERSON] сплачував тіло кредиту та відповідно до кредитного договору та графіку платежів. На момент подання позову заборгованість була відсутня, лише за січень 2015 р. у розмірі 90,39 доларів США та лютий 2015 р. у розмірі 237,64 доларів США. Вважає, що [PERSON] протягом 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 років сплачував кредит у більших розмірах, ніж зазначено у графіку платежів, намагаючись погасити достроково кредит. В грудні 2013 року [PERSON] було звільнено з роботи, що викликало значні труднощі. Однак і зазначена обставина не спонукала відповідача до відмови від сплати кредиту та він добросовісно погашав його. Відповідно до підписаного Меморандуму між Урядом, Нацбанком і банк рекомендовано допомагати добросовісним позичальникам, які зазнають тимчасові труднощі з оплатою позики із-за курсових коливань або втрати роботи, але не хочуть відмовлятися від зобов'язань. Таким чином, вважає, що станом на 04.03.2015 року заборгованість відповідача складає 1065,53 доларів США, із них прострочена у розмірі 334,96 доларів США. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача [PERSON], судом встановлено, що позов підлягає задоволенню. На підставі СТАТУТУ ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» від 16 червня 2014 року, затвердженого Національним Банком України 02 червня 2014 року, належать усі права та обов'язки ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОКОМБАНК» (ідентифікаційний код 34001693), зареєстрованого Національним Банком України 25 січня 2006 року (Реєстраційний № 303). ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ФІДОКОМБАНК» був правонаступником прав і зобов'язань Акціонерного комерційного банку «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», а також Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк». Внаслідок цього, Банк є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» та ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОКОМБАНК». Судом встановлено, що 15 лютого 2008 року між відповідачем [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк» був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/2181/5/10372, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 19 821 доларів США за строком користування кредитними коштами до 14.02.2015 року із сплатою відсотків за користування кредитом : - протягом першого року користування кредитом - 11,5 % річних; - протягом другого року користування кредитом - 11,0 % річних; - протягом третього року користування кредитом - 10,5 % річних; - протягом четвертого року користування кредитом - 10,0 % річних; - протягом п'ятого року користування кредитом - 9,5 % річних; - протягом шостого року користування кредитом - 9,0 % річних; - протягом сьомого року користування кредитом - 8,5 % річних. Кредитні кошти призначались для придбання легкового автомобіля марки CEVROLET, модель EPICA LF 69К, 2008 року випуску. З метою виконання умов кредитного договору з фізичною особою № 014/2181/5/10372 від 15 лютого 2008 року в частині забезпечення відповідачем [PERSON] виконання своїх зобов'язань щодо сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, повернення Кредиту, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, позичальником було укладено договір поруки № 014/2181/5/10372/2 від 15 лютого 2008 року з відповідачем [PERSON] Крім того, було укладеного договір застави транспортного засобу від 15 лютого 2008 року, де предметом застави виступило рухоме майно: автомобіль марки CEVROLET, модель ЕPICA LF 69К, випуску 2008 року, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Херсона 14.02.2008, свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER], видане МРЕВ ДАІ м. Херсона 14.02.2008. Згідно п. 4 кредитного договору з фізичною особою № 014/2181/5/10372 від 15 лютого 2008 року, надання кредиту позивачем було здійснено шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача № [NUMBER], відкритий у позивача, з подальшим перерахуванням позивачем з цього рахунку комісії за надання кредиту та послуг банку на ведення та обслуговування поточного рахунку, на який надавались кредитні кошти. Згідно п. 5 кредитного договору з фізичною особою № 014/2181/5/10372 від 15 лютого 2008 року, повернення кредиту (основної позичкової заборгованості), сплати процентів, комісії та штрафних санкцій за користування кредитом позивачеві, повинно здійснюватись відповідачем щомісячно 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з Графіком погашення, наведеним в Додатку № 1 до кредитного договору з фізичною особою № 014/2181/5/10372 від 15 лютого 2008 року. 11.02.2009 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору, згідно якої пункт 1.2. кредитного договору від 15.02.2008 року викладено в новій редакції : « У випадку порушення позичальником п.5.7 цього Договору, а також у випадку порушення позичальником та/або іншими особами-майновими поручителями умов договорів застави в частині будь-яких зобов»язань по страхуванню майна та іншого страхування, з моменту такого порушення розмір діючої відсоткової ставки (без договору) підлягає зміні і встановленню на рівні відсоткової ставки 12,5 % річних до закінчення строку користування кредитом». Як зазначив представник позивача, відповідачем [PERSON] були порушені строки погашення тіла кредиту, відсотків та пені, а також порушені умови страхування. В зв»язку з зазначеними обставинами, на виконання вимог п.1.2. Додаткової угоди, була збільшена відсоткова ставка до 12,5 % річних до закінчення строку користування кредитом. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України». На підставі ч.ч.3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого чинного законодавства України. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, згідно наданого представником позивача розрахунку, станом на 19 січня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором з фізичною особою № 014/2181/5/10372 від 15 лютого 2008 року становить 42411 гривень 72 копійки, з яких: заборгованість по тілу - 2465 доларів США 19 центів США, що еквівалентно 38840 гривень 62 копійки; заборгованість по пені - 3571 гривень 10 копійок. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що представником відповідача [PERSON] не були доведені обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог. Зокрема, надані відповідачем розрахунки суми боргу розраховані ним особисто, не враховуючи підвищену відсоткову ставку до 12,5 %. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість загальною сумою 42411,72 грн. та судові витрати.

Outcome: approved