Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до об`єднаної територіальної громади в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району, третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на Ѕ частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . За життя мати позивача отримала право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «8 Березня» Прилуцького району розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без і визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ЧН №0148665. Після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням строку відкриття спадщини та порекомендувала звернутися до суду. На даний час спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивач - її син - [PERSON] та її донька - [PERSON] , їм належать по Ѕ частині паю. У зв`язку з неможливістю вирішення вказаних питань в досудовому порядку, позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви, яка надійшла до суду, просить суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява, згідно якої не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, справу просить розглянути без участі їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 01.11.2019 року [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-9). Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 01.11.2019 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0148665 вбачається, що його видано члену КСП «8 Березня» [PERSON] , в тому, що їй належить право у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» розміром 3,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), сертифікат зареєстровано 06.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №434 (а.с.11). Відповідно до копії листа від 01.11.2019 року №1091/02-31 приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.13). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року чинної на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 2 статті 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування якім можливе лише після належного оформлення прав на нього. Таким чином, законодавець, зокрема, пов`язує факт вступу в управління та володіння спадковим майном із наявністю у спадкоємця, зокрема, сертифікатe серії ЧН №0148665 на право на земельну частку (пай) спадкодавця; прийнята в такий спосіб спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] та донька - [PERSON] . Нам належать по 1/20 частині паю. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як вступив в управління та володіння спадковим майном, маючи оригінали сертифікату серії ЧН №0148665. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст.131 Земельного кодексу України вказує, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 № 666/94, передбачено: «установити, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування». Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: ... а) визнання прав. П.2 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку є підстави для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на Ѕ частину земельної частки (паю) в колективній власності КСП «8 Березня» Прилуцького району розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ЧН № 0148665, виданого за рішенням Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року № 334, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 06 листопада 1996 року за № 434 у міськрайонному управлінні у Прилуцькому районі та м. Прилуках Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved