Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 21 травня 20013 року [PERSON] ( далі - відповідач), керуючи автомобілем ВАЗ-2101 державний номерний знак [NUMBER], в місті Обухові по вулиці Київській в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу та дорожнього покриття, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Шевролет» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] ( далі по тексту - позивач). Згідно постанови Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки транспортний засіб позивача під час вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди зазнав механічних пошкоджень, а страховою компанією відповідача Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 23273,87 гривень, при тому на ремонт автомобіля було ще додатково витрачено позивачем кошти, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь як відшкодування матеріальної шкоди 8 103,70 гривень. Окрім цього позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 гривень, оскільки внаслідок пошкодження його майна з вини відповідача він зазнав душевних страждань та емоційного дискомфорту. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. В процесі розгляду справи було встановлено, що на момент ДТП автомобіль відповідача [PERSON] було застраховано Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», а тому за клопотанням представником відповідача [PERSON] страхову компанію було залучено протокольною ухвалою суду як співвідповідача. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити за необгрунтованістю. Представник співвідповідача Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в судовому засіданні проти стягнення шкоди з страхової компанії заперечував, зазначивши, що ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» уже було виплачено страхове відшкодування [PERSON], інші витрати на ремонт автомобіля підлягають стягненню з [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 травня 20013 близько 10:30 години у в місті Обухові по вулиці Київській за участю автомобіля ВАЗ-2101 державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності та автомобіля «Шевролет» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] та яким він же і керував, сталося ДТП, внаслідок чого вказані автомобілі було пошкоджено. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 05 червня 2013 року [PERSON] було визнано виним у вчиненні у ДТП та накладено адміністративне стягнення. У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Шевролет» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] зазнав механічних пошкоджень Згідно з гарантійним талоном ДТЗ та його складових частин від 30.09.2013 року, акту виконаних робіт № ЗА-0013383 від 30.09.2013 року , матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Шевролет» державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП, складає 30 721, 69 грн. (а.с.15-19). [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-2101 державний номерний знак [NUMBER], було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу перед третіми особами в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується полісом АЕ. № 1454108. Як встановлено судом, ТОВ «ЄвроАсистанс», як повіреним ПАТ «УСК «Гарант-Авто» ( згідно умов договору доручення № 277/142300 від 01.11.2011 року) було перераховано для ремонту автомобіля кошти в розмірі 23 273, 87 гривень (а.с.13). У зв'язку з тим, що перерахованих страховою компанією коштів для ремонту автомобіля «Шевролет» державний номерний знак [NUMBER] було недостатньо, позивачем було самостійно сплачено решту суми в страхову компанію за знос запчастин а саме: 7447, 83 гривні, що підтверджується квитанцією № 3/3 від 18.09.2013 року та сплачено 32, 24 гривні за послуги банку, згідно квитанції № 4/4 від 18.09.2013 року. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] було понесено додаткові витрати на ремонт автомобіля на загальну суму 618,63 гривень, що підтверджується актами виконаних робіт № ЗА-0016220 від 21.11.2013 року, № ЗА-0016222 від 21.11.2013 року, квитанціями про їх сплату № 29/29 від 21.11.2013 року, № 31/31 від 21.11.2013 року, а також квитанціями за послуги банку № 30/30 від 21.11.2013 року та № 32/32 від 21.11.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами має місце спір про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки), наявність та розмір понесених збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина особи, яка заподіяла шкоду. Відповідно до чинного законодавства власник (володілець) транспортного засобу, у тому числі з вини якого сталася ДТП, зобовязаний застрахувати свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З огляду на викладені приписи чинного законодавства та обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення саме з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди заподіяної пошкодженням автомобіля належного позивачу в розмірі 8103,70 гривень на користь позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд бере до уваги моральні страждання, яких він зазнав оскільки, необхідність проведення ремонту автомобіля частково за власний рахунок, що виразилися у постійному хвилюванні, вимушеному витрачанні особистого часу на вирішення питань, пов'язаних з ремонтом автомобіля, неможливістю протягом певного часу користуватися ним. Розмір моральної шкоди визначений позивачем в розмірі 10000 грн., суд вважає завищеним, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що грошова сума в розмірі 2000,00 грн. буде достатньою для відшкодування завданої позивачу діями відповідача [PERSON] моральної шкоди. При визначенні суми на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача суд виходить з того, що ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. В силу ст.ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі у розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 ЦПК України витрати понесені позивачем до подання позовної заяви не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа понесла для відновлення свого порушеного права (п.1.ч.2 ст. 22 ЦК України) та можуть бути відшкодовані у разі пред'явлення вимоги про стягнення таких збитків. Тобто витрати позивача в сумі 400 грн., понесені до відкриття провадженні у даній справі відшкодуванню, як витрати на правову допомогу не підлягають, окрім того зазначені витрати позивачем не підтверджені належними доказами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що суд задовольняє заявлений позов, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial