Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за її неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , право власності на спадкове майно, а саме: 68/100 частки трьох кімнат у гуртожитку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що [PERSON] , який помер у 2015 році, є рідним батьком [PERSON] . Померлий був власником трьох кімнат [ADDRESS] , [ADDRESS] , № [NUMBER] у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , однак за життя 32/100 часток вказаних кімнат продав. Разом з цим, ним були втрачені оригінали свідоцтва про право власності на житло, а отримати дублікат може лише власник, внаслідок чого позивач не може оформити спадщину у нотаріальному порядку на неповнолітнього сина [PERSON] , який є законним спадкоємцем. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народився [INFO] , батьком якого зазначений [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно виданого повторно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] про що 04 червня 2015 року складено відповідний актовий запис №164. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 14 жовтня 2011 року №797 виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, [PERSON] на праві приватної власності належать кімнати № [NUMBER] а, № [NUMBER] , № [NUMBER] у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , загальна площа 47,3 кв.м. Про вказане право власності також свідчить Витяг про державну реєстрацію прав Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації від 19.10.2011 року №31718578, де зазначено що [PERSON] на праві свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 14.10.2011 року виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради на праві приватної власності у розмірі 1/1 частка належать три кімнати у гуртожитку № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . Однак, відповідно до договору купівлі-продажу від 01 листопада 2011 року продавець [PERSON] передав у власність покупцю [PERSON] 32/100 часток трьох кімнат у гуртожитку (за заявою власника відчужуються: приміщення №5,6 площею 15,0 кв.м.) за номером 713а, 721, 722, що розташовані в [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за №4378. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації від 30.11.2011 №31996317 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №4378 від 01 листопада 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. на праві приватної спільної часткової власності належить 32/100 частки трьох кімнат у гуртожитку [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Згідно довідки Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 29.07.2020 №1542 станом на 28.12.2012 р. за адресою: [ADDRESS] право власності на кімнати № [NUMBER] , 721,722 зареєстровано за: [PERSON] - 68/100 часток на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.10.2001 р., зареєстровано БТІ 19.10.2011 р., зареєстровано БТІ 27.04.1999р.; та [PERSON] - 32/100 часток на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2011 р., зареєстровано БТІ 10.11.2011 р. Згідно копії спадкової справи №36/2015 приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Якушевої О.І., [PERSON] , помер [INFO] , спадщину після нього прийняла [PERSON] від імені малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Постановою від 11.06.2018 року приватного нотаріуса Миколаївського міського округу Якушевою О.І. відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, а також складу (частки) спадкового майна на яке необхідно оформити спадкові права спадкоємця. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Положеннями статті 1216\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, як роз`яснено Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.3.1. Інформаційного листа від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач зазначає, що померлим [PERSON] було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на зазначене житло, а отримати його дублікат може лише власник, а оскільки власник помер отримати дублікат свідоцтва не є можливим, про що свідчить лист Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 02.02.2016 року №С.18/10.01-05/16. Враховуючи викладене, за відсутності спору щодо прав неповнолітнього [PERSON] та неможливості оформлення спадщини у нотаріуса у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на спадкове майно у вигляді 68/100 частки трьох кімнат № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування за законом, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved