Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначив, що після смерті батька, крім нього, є ще один спадкоємець - [PERSON] , яка є племінницею позивача. Причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька є те, що позивач вважав, що спадщину прийняла відповідач, яка зареєстрована за адресою спадкового майна та є такою, що фактично прийняла спадщину. Позивач не знав, що нерухоме майно не оформлено належним чином, однак, звернувшись до нотаріуса, дізнався, що спадщину ніхто не прийняв. Спадкове домоволодіння руйнується та потребує ремонту. Просить визначити додатковий строк в 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. Зазначає, що після смерті спадкодавця [PERSON] інші спадкоємці відсутні, наполягає на тому, що відповідач спадщину не прийняла, просить звернути увагу на той факт що спір відсутній. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив що повідомив усі відомі йому обставини по справі, подав усі докази. Вказує, що коли помер батько він відмовився від будинку та повідомив сестрі [PERSON] що спадщина буде належати їй. В свою чергу [PERSON] спадщину не приймала, до нотаріуса в належний строк не зверталася. Зазначає, що відповідач по справі його племінниця, яка зареєстрована за адресою спадкового майна. Близько 2-х років тому коли приїхав у будинок то побачив там безлад та руйнування. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі, зазначила що за час поки справа перебуває у провадженні суду уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] », надала суду відповідне свідоцтво.Зазначила, що зареєстрована за адресою спадкового майна після смерті [PERSON] , до нотаріуса для прийняття спадщини не зверталася, причин чому не звернулась до нотаріуса її мати (сестра позивача) не знає. Вказує, що між нею, позивачем та матір`ю (сестрою позивача) нормальні стосунки, оформлювати спадщину наміру не має. Вказує, що за адресою спадкового майна з 2017 року не мешкає, оскільки переїхала на постійне місце проживання в Одеську область. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторони суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 17). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 18). Спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] складається з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 19). З 07 серпня 2000 року за адресою спадкового майна: [ADDRESS] по теперішній час зареєстрована племінниця позивача, відповідач у справі - [PERSON] (а.с. 23), проте з 2017 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, постійно проживає в Одеській області, 26.11.2021 відповідач уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». 16 березня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, проте постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини (а.с. 50,51). Після смерті спадкодавця [PERSON] позивач [PERSON] та його сестра [PERSON] (діти спадкодавця) є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач [PERSON] (онучка спадкодавця, племінниця позивача) є спадкоємцем п`ятої черги за законом. [PERSON] прав на спадщину не заявила, у встановлений законом строк спадшину не прийняла, до нотаріуса з цього приводу не зверталась. [PERSON] прав на спадщину не заявила, у встановлений законом строк спадшину не прийняла, до нотаріуса з цього приводу не зверталась. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із права особи звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини при пропуску цього строку з поважних причин, що передбачено ст. 1272 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.ст. 1296, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Отже, вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування. Так, судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, позивач належними, допустимими та достовірними доказами повинен довести порушення його прав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) зроблено висновок, що «позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини». Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача, за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті, є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Як видно із наданих приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Є.М. документів, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. На момент смерті із спадкодавцем були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.49-56), відповідач [PERSON] є племінницею позивача та онучкою померлого спадкодавця, тобто відноситься до п`ятої черги спадкування, [PERSON] не є спадкоємцем, яка прийняла спадщину, отже є неналежним відповідачем у справі. Мати відповідача (сестра позивача) - [PERSON] є рідною дочкою спадкодавця, і так само як позивач відноситься до першої черги спадкоємців, проте вона не зверталась із заявою про прийняття спадщини, тому не є спадкоємцем, яка прийняла спадщину, отже є неналежним відповідачем у справі. Таким чином, оскільки спадщину ніхто з спадкоємців не прийняв у встановленому законом порядку у встановлений строк, відповідно до ст. 1277 ЦК України спадщина може бути визнана відумерлою, у зв`язку з чим належним відповідачем у вказаній справі має бути відповідна територіальна громада (відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування є сільські, селищні, міські ради). Вирішення спору належним чином без участі у справі належного відповідача (територіальна громада міста Кривого Рогу в особі виконкому Криворізької міської ради) було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Питання про зміну неналежного відповідча позивачем та його представником не порушувалось. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача (відповідачів). Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано доказів порушення саме відповідачем [PERSON] його невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed