Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання його батьком малолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він проживав без реєстрації шлюбу з [PERSON], яка 16 листопада 2011 року народила сина [PERSON]. Оскільки він з [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, дитина була зареєстрована за прізвищем «Комар» та у графі «батько» дані були занесені зі слів матері [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. 13 квітня 2015 року [PERSON] померла, опікуном малолітньої дитини призначена [PERSON] У звязку з неможливістю звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою з матірю дитини, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити у повному обсязі. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, згідно якої вона відмовляється від проведення судового засідання по наявній справі в режимі відеоконференції, від допиту свідків, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову та повідомила, що позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Відділу у справах дітей Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради в судове не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи - Другого Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в судове не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з визнанням батьківства, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2011 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 920, батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). 13 квітня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 413459, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі (а.с. 6). Розпорядженням Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради № 871р від 12.11.2015 року «Про призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]» [PERSON] призначено опікуном малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з довідки (виписки з домової книги про склад сімї та зареєстрованих) № 253 від № 20.03.2017 року малолітня дитини [PERSON] зареєстрований та проживає в кв. № 26, буд. № 71, по вул. Чорноморського козацтва (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. ч. 1, 2, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Як вбачається з вимог вказаної норми закону, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved