Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить визнати дії колишнього директора ЛКП «Львівелектротранс» [PERSON] в частині нарахування заробітної плати такими, що призвели до того, що заробітна плата виплачувалась в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати, стягнути з ЛКП «Львівелектротранс» на його користь недоплачену частину заробітної плати в розмірі 2401,85 гривень; стягнути з відповідача на його користь компенсацію за нанесену моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що працює у ЛКП «Львівелектротранс» на посаді водія тролейбуса. Всупереч наказу № 54 від 20.02.2012 р., наказу № 320 від 04.09.2012 р., наказу № 449 від 30.11.2012 р. та п.1.1.8 Галузевої Угоди з 01.04.2012 р. адміністрацією ЛКП «Львівелектротранс» розрахунок тарифних ставок не було переглянуто і на підприємстві формування схем посадових окладів та тарифних ставок з мінімальної заробітної плати 1073 грн. проводився з 01.09.2012р. до 01.10.2012р. Усупереч наказам №320 від 904 вересня 2012 р. та №449 від 30 листопада 2012р. та вищезазначеної угоди розрахунок тарифних ставок з 01 квітня 2013р. по 01 червня 2013р. також не було переглянуто і фактично на підприємстві нарахування заробітної плати проводилося з розрахунку мінімальної зарплати в розмірі 1102грн. Всупереч вимог Генеральної Угоди, яка у додатку №3 передбачає розмір доплати у за роботу у нічний час -35%, а також вимог ст.ст.16,97 КЗпП України, колективною угодою на 2011-2013р.р. (додаток №13), яку було прийнято на ЛКП «Львівелектротранс», закріплено розмір доплати у нічні години -30%. Окрім цього, неправомірними діями відповідача відносно порушень трудового законодавства позивачу була завдана моральна шкода, яку оцінює у розмірі 5000 грн. Нанесення моральної шкоди обґрунтовує тим, що позивач хворів, лікувався в стаціонарні, що потребувало додаткових коштів для лікування, однак такі не були виплачені позивачем, що змусило позивача докладати додаткових зусиль. В подальшому позивач, не збільшуючи та не зменшуючи розмір позовних вимог, уточнив позовні вимоги, додавши відповідні розрахунки, та просить визнати дії колишнього директора ЛКП «Львівелектротранс» [PERSON] в нарахуванні зарплати незаконними, такими, що призвели до того, що заробітна плата виплачувалась в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати. Стягнути з ЛКП «Львівелектротранс» на його користь недоплачену частину заробітної плати в сумі 2401,85грн., а саме: за роботу у липні, серпні 2012р. в розмірі 478,48грн.; за роботу за період з 01 квітня 2013р. по 31 березня 2014р. в розмірі 1820,69грн., за роботу у нічний час 102,68грн. та стягнути з відповідача 5000грн. за нанесену моральну шкоду. Позивач та його представник позивача в судове засідання не з'явилися, подали суду заяву, в якій справу просять розглядати без участі позивача та його представника. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.169, 224 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін та їх представників в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній даних та доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства та колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч. 2 цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Судом встановлено, що позивач працює у ЛКП «Львівелектротранс» на посаді водія тролейбуса. На підприємстві для водіїв тролейбуса встановлена погодинна оплата праці по тарифних ставках, які розраховуються з врахуванням визначеного законом розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 р.» та статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 р.» розмір мінімальної заробітної плати становить - з 01.07.2012 р. - 1102 грн., з 01.10.2012 р. - 1118 грн., з 01.12.2012 р. - 1134 грн., з 01.01.2013 р. - 1147 грн., з 01.12.2013 р. - 1218 грн. Згідно з наказом ЛКП «Львівелектротранс» №54 від 20.02.2012 р. проводилось відтермінування формування схеми посадових окладів та тарифних ставок з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України» на 2012 р.» з 01.01.2012 р. по 31.03.2012 р. - 1073 грн. до 01.07.2012 р. Наказом ЛКП «Львівелектротранс» №320 від 04.09.2012 р. проводилось відтермінування формування схеми посадових окладів та тарифних ставок з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 р.» з 01.10.2012 р. по 31.10.2012 р. - 1118 грн. до 01.04.2013 р. Наказом ЛКП «Львівелектротранс» № 449 від 30.11.2012 р. проводилось відтермінування формування схеми посадових окладів та тарифних ставок з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 р.» з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. - 1134 грн. до 01.06.2013 р. Наказом ЛКП «Львівелектротранс» №06 від 04.01.2013 р. проводилось відтермінування формування схеми посадових окладів та тарифних ставок з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 р.» з 01.01.2013 р. по 01.12.2013 р. - 1147 грн. до 01.07.2013 р. Наказом ЛКП «Львівелектротранс» №543 від 29.11.2013 р. проводилось відтермінування формування схеми посадових окладів та тарифних ставок з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 р.» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 р.» з 01.01.2014 р. - 1218 грн. до 01.06.2014 р. В порушення вимог ст. 14 Закону України «Про оплату праці», яка передбачає, що норми колективного договору, які допускають оплату праці нижче від норм, визначених генеральною, галузевою або регіональною угодами, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватись лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більше як шість місяців, а також аналогічного положення п.1.1.8. Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 р. та ч. 2 ст. 97 КЗпП України, відповідач - ЛКП «Львівелектротранс» по спливу шести місяців не провів розрахунок тарифних ставок з мінімальної заробітної плати та проводив позивачу оплату праці з розрахунку мінімальної заробітної плати в розмірі 1102 грн. 25 серпня 2011 р. у ЛКП «Львівелектротранс» було прийнято Колективну угоду на 2011-2013 роки, де у додатку № 13 закріплено розмір доплати за роботу у нічні години 30%, що суперечить ст. ст. 16, 97 КЗпП, вимог Генеральної Угоди, яка у додатку № 3 передбачає розмір доплати за роботу у нічний час 35% та п.1.1. Колективної угоди ЛКП «Львівелектротранс» на 2011-2013 роки, відповідно до якого Колективна угода передбачає додаткові, згідно з чинним законодавством, положення з оплати і умов праці, соціально-трудові пільги, гарантії та компенсації працівників підприємства і не може погіршувати вимоги чинного трудового законодавства, вимог Генеральної, Галузевої та Регіональної угод. Як вбачається із розрахунку недоплаченої заробітної плати, наданого позивачем, за роботу у липні-серпні 2012 р. позивачу недоплачено 478,48грн., за роботу у нічний час за період з серпня 2011 р. по грудень 2012 р. - 102грн. 68 коп., за роботу з 1 січня 2013р. по 31 травня 2014 року позивачу - 1820,69грн., а всього 2401,85грн. З наведеного вбачається, що відповідачем не взято до уваги те, що відповідно до ст. ст. 21, 22 Закону України «Про оплату праці» та п.12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. В обгрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди позивач посилався лише на те, що неправомірними діями відповідача відносно порушень трудового законодавства йому була завдана моральна шкода яку він оцінює у 5000 грн. Нанесення моральної шкоди обґрунтовує тим, що позивач хворів, лікувався в стаціонарні, що потребувало додаткових коштів для лікування, однак такі не були виплачені позивачем, що змусило позивача докладати додаткових зусиль. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, коли порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності до ст. 23 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї. Оцінюючи відносини, що склалися між сторонами,виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок порушення його прав та спричинення йому моральних страждань та оцінює її у розмірі 1000(одна тисяча) гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд з відповідача слід стягнути в користь держави грн. 343грн. 60 коп. щодо відшкодування судового збору, 243грн.60коп. за вимоги майнового характеру та 100грн. щодо моральної шкоди.

Outcome: partial