Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №014/705989-KR на купівлю транспортних засобів, відповідно до умов якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 29173,00 доларів США, зі сплатою 12% річних. Зазначив, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Станом на 18.05.2016 року загальний розмір заборгованості відповідача складає 69477,83 доларів США, що еквівалентно 1755942,75 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 27610,36 доларів США, що еквівалентно 697808,39 грн.; сума заборгованості по відсоткам 21705,27 доларів США, що еквівалентно 548566,56 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 13380,07 доларів США, що еквівалентно 338160,11 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 6782,13 доларів США, що еквівалентно 171407,69 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 07.11.2016 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. 16.02.2017 року від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності. 28.03.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 04.09.2018 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. 04.09.2018 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.03.2019 року головуючим у справі визначено суддю Оксюту Т.Г. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала частково посилаючись на те, що заборгованість є значно завищена позивачем та до періоду її нарахування повинна застосовуватись позовна давність. Відповідач визначає право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з листопада 2013 року по серпень 2015 року на суму 11388,96 доларів США. Суд, вислухавши думку представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №014/705989-KR на купівлю транспортних засобів, відповідно до умов якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 29173,00 доларів США, зі сплатою 12% річних. Встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 28.08.2008 року. Позичальником не виконуються умови договору кредиту, порушуються строки повернення кредиту. Позивач ПАТ «Укрсоцбанк», у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, просив стягнути заборгованість, яка станом на 18.05.2016 року становить 69477,83 доларів США, що еквівалентно 1755942,75 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 27610,36 доларів США, що еквівалентно 697808,39 грн.; сума заборгованості по відсоткам 21705,27 доларів США, що еквівалентно 548566,56 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 13380,07 доларів США, що еквівалентно 338160,11 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 6782,13 доларів США, що еквівалентно 171407,69 грн. Представник відповідача заперечуючи проти вимог ПАТ «Укрсоцбанк» зазначила, що останній платіж по погашенню кредиту (строкова заборгованість) відповідач здійснив 28.11.2008 року, а по погашенню кредиту (прострочена заборгованість) - 23.06.2009 року. Останній платіж по погашенню процентів по кредиту відповідач здійснив 19.08.2011 року. Таким чином, позивач має право звернення до суду за захистом свого порушеного права в межах строку позовної давності встановленої ст. 257 ЦПК України. Розрахунок заборгованості наданий позивачем є завищений та такий, що зроблений поза межами позовної давності, а тому відповідач визнає заборгованість на суму 11388,06 доларів США. Однак, суд частково погоджується з такими твердженнями представника відповідача з огляду на наступне. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У постанові №6-169цс14 від 29.10.2014 року Верховний суд України зазначив, оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути борг частинами, та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку та право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. З розрахунку заборгованості наданого представником позивача вбачається, що останній платіж по погашенню кредиту (строкова заборгованість) відповідач здійснив 28.11.2008 року. Таким чином, відповідно до розрахунку позивача, йому було відомо про порушення порядку виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту №014/705989-KR від 28.08.2008 року з 28.12.2008 року. Також встановлено, що останній платіж по погашенню процентів по кредиту відповідач здійснив 19.08.2011 року. Отже, вже з 29.12.2009 року відповідач вперше порушив графік погашення процентів, а з 20.08.2011 року зовсім припинив платежі. Тому, позивачу з 20.08.2011 року стало відомо про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. При цьому, позивач звернувся до суду 30.09.2016 року. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач має право звернення до суду в межах строку позовної давності (три роки) з вимогами про стягнення заборгованості за договором кредиту №014/705989-KR від 28.08.2008 року. Позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. На це звернув увагу Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014 року №6-20цс14. Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норма, суд приходить до висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному з платежів. Згідно розрахунку заборгованості наданого представником позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором №014/705989-KR від 28.08.2008 року станом на 30.09.2013 року становить 10944,36 доларів США та заборгованість за відсотками станом на 30.09.2013 року становить 16666,00 доларів США. Судом достовірно встановлено, що відповідачем порушені умови договору кредиту №014/705989-KR від 28.08.2008 року в частині сплати щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту та відсотків по ньому. Проти вказаних обставин не заперечувала і представник відповідача в судовому засіданні, визначючи суму заборгованості, яка підлягає поверненню 11388,06 доларів США. Однак, зазначений розрахунок, з якого виходила представник відповідача визначаючи суму заборгованості відповідача за кредитним договором в межах строку позовної давності суд вважає необґрунтованим, а тому він не може бути взятим судом при вирішенні даної справи по суті. Таким чином, визначаючи суму заборгованості по кредиту та відсоткам, яка підлягає стягненню з відповідача суд приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий представником позивача у судовому засіданні 19.07.2019 року. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 28.08.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №014/705989-KR від 28.08.2008 року в сумі 10944,36 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 16666,00 доларів США, а всього 27610,36 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.09.2016 року становить 715436,31 грн. Що стосується вимог про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, то слід зазначити наступне. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Встановлено, що на дату звернення до суду 30.09.2016 року закінчився річний строк позовної давності, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України та передбачений п. 4.4 договору кредиту №014/705989-KR від 28.08.2008 року, а тому у задоволенні даних вимог слід відмовити. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 10731,54 грн.

Outcome: partial