Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є його батьком, з яким сумісно не проживає. Він навчається на третьому курсі Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач вказує, що відсутність матеріального утримання від батька ставить його в скрутне матеріальне становище, так як він не може працювати у зв`язку з навчанням на денній формі, а матір самостійно не в змозі надати йому матеріальне забезпечення в повному обсязі, в тому числі забезпечити проживання в гуртожитку, лікування тощо. Крім того, на утриманні матері перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що має інвалідність з дитинства. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19.08.2021 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом сторін на 14.09.2021. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з паспортом громадянина України № [NUMBER] , дата видачі - 27.11.2018, орган, що видав - 4452, позивач - [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Заайдарівка Новопсковського району Луганської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 25.05.2018. Позивач є студентом третього курсу денного відділення Навчально-наукового інституту «Каразінський банківський інститут Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна. Позивач навчається на контрактній основі за спеціальністю «Комп`ютерні науки», форма навчання - денна, стипендію не отримує. Календарний термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Зазначені обставини підтверджуються довідкою, виданою Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна 29.06.2021 за вих.№4601/252; довідкою Каразінського банківського інституту Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 29.06.2021 за вих.№4601/255. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги сину на період навчання не надає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] є таким, що потребує матеріальної допомоги батьків у зв`язку з продовженням навчання і, незважаючи на працездатний вік, не може отримувати постійного заробітку у зв`язку з навчанням за денною формою. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: що відповідач є батьком позивача, який досяг повноліття та продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, а також визнання відповідачем позову, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, а також те, що відповідач як батько не звільнений від обов`язку утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.08.2021 і до закінчення навчання 30.06.2023, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved