Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 16 жовтня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вулиці Громова та Хіміків в м. Черкаси за участю транспортних засобів TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу OPEL KADET, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав технічних ушкоджень. Згідно постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2020 року [PERSON] визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Відповідальність водія OPEL KADET, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8598543 в АТ «СГ «ТАС». Для з`ясування нанесеної позивачу матеріальної шкоди було проведено товарознавче дослідження № А12-16 від 11 грудня 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « [PERSON] ». Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлювального ремонту в розмірі 270 902 грн. 05 коп. перевищує ринкову вартість досліджуваного транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме 168 890 грн. Відповідно до висновку № А12-16/1 від 11 грудня 2020 року ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , в пошкодженому стані складає 52 094 грн. 29 коп. Отже, вказаний транспортний засіб слід вважати фізично знищеним, вартість матеріального збитку фактично складає 116 795 грн. 71 коп. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказана сума входить в межі визначених страхових сум. 08 грудня 2020 року АТ «СГ «ТАС» було здійснено перерахування частини страхового відшкодування в розмірі 65 531 грн. 78 коп. Таким чином, залишок страхового відшкодування, який підлягає виплаті становить 51 263 грн. 93 коп. Крім того, позивачем за проведення авто товарознавчого дослідження було сплачено 2 500 грн. та 5 000 грн. витрат за надані юридичні послуги. Вважає також, що неправомірними діями відповідачів йому також завдана моральна шкода, яку оцінює в 15 000 грн. Тому просить, стягнути з АТ «СГ «ТАС» на його користь залишок страхового відшкодування в сумі 51 263 грн. 93 коп.; стягнути з [PERSON] витрати на оплату авто товарознавчого дослідження в сумі 2 500 грн.; стягнути солідарно з відповідачів витрати на юридичну допомогу в сумі 5 000 грн. та 15 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою від 18 березня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01 квітня 2021 року ПАТ «Страхова група «ТАС» подано відзив на позовну заяву. 08 квітня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву. 14 червня 2021 року позивачем та відповідачем [PERSON] подано до суду спільну заяву про затвердження мирової, укладеної між ними, яка ухвалою суду 10 листопада 2021 року судом затверджена, та в частині позовних вимог до [PERSON] провадження у справі закрито. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги до АТ «СГ «ТАС» підтримали та просили їх задоволити. Представник відповідача АТ «СГ «ТАС» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачеві відповідно до його заяви про погодження страхового відшкодування виплачені кошті, інших вимог ним не заявлялось. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 16 жовтня 2020 року о 12 год. 40 хв. в м. Черкаси на проспекті Хіміків, керуючи автомобілем OPEL KADET, д.н.з. [NUMBER] , виїхав на регульоване перехрестя з вул. М. Залізняка на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , який рухався по вул. М. Залізняка на зелений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7е Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цивільно-правова відповідальність водія OPEL KADET, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8598543 від 17 вересня 2020 року в АТ «СГ «ТАС», згідно якого ліміт відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в 130 000 грн. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З відповідними повідомленнями про ДТП до AT «СГ «ТАС» зверталися: 19.10.2020 року - страхувальник [PERSON] та 20.10.2020 року - позивач [PERSON] 20 жовтня 2020 року у присутності [PERSON] та представника страхової компанії було проведено огляд транспортного засобу, про що було складено акт огляду транспортного засобу - TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] . Згідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.2. ст. 36 вказаного Закону, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Судом встановлено, що між AT «СГ «ТАС» та позивачем [PERSON] була досягнута згода щодо суми нанесеного йому збитку при вище вказаній ДТП і ця була сума зафіксована в підписаній ним особисто відповідній заяві про страхове відшкодування та поданій до Страхової компанії 27.11.2020 року (Вх. № 478 від 27.11.2020 року). В даній заяві зазначено, що позивач погоджується з тим, що розмір страхового відшкодування складає: 65 531 грн. 78 коп., також були понесені витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП до місця зберігання в сумі 650 грн. Були також зазначені банківські реквізити для перерахування йому вище вказаних сум, та вказано, що він претензій до AT «СГ «ТАС» не має та мати не буде. 08 грудня 2020 року АТ «СГ «ТАС» було здійснено перерахування позивачу частини страхового відшкодування в розмірі 65 531 грн. 78 коп. Для з`ясування нанесеної позивачу матеріальної шкоди за його заявою було проведено товарознавче дослідження № А12-16 від 11 грудня 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « [PERSON] ». Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] становить 270 902 грн. 05 коп., що перевищує ринкову вартість досліджуваного транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку № А12-16/1 від 11 грудня 2020 року ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , в пошкодженому стані складає 52 094 грн. 29 коп. Після перерахування вище вказаних сум на банківські реквізити [PERSON] , він подав претензію до AT СГ «ТАС» від 15.12.2020 року про проведення доплати, але страхова компанія відмовила в такій доплаті посилаючись на його заяву про страхове відшкодування вх. № 478 від 27.11.2020 року, в якій між сторонами погоджено розмір такого відшкодування. Таким чином, суд визнає, що проведення експертизи вже після досягнення згоди щодо розміру страхового відшкодування суперечить положенням п. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, ПАТ «СК «ТАС» виконала своє зобов`язання перед потерпілою особою, [PERSON] , щодо виплати погодженого розміру страхового відшкодування. Така позиція висловлена Верховним Судом у справі № 572/324/17 від 04.09.2019 року, де підтверджено, що якщо страховик виплатив узгоджену між потерпілою стороною і ним суму страхового відшкодування відповідно до абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», немає підстав вважати, що страховою компанією порушено зобов`язання за договором. Незгода позивача із виплаченою сумою страхового відшкодування не створює підстав для виникнення обов`язку відповідача відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Крім того, позивач мав можливість оскаржити рішення страхової компанії щодо визначення суми страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б заявлені ним вимоги, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.12 та 81 ЦПК України. Позивач посилається на те, що зазнав душевних страждань через пошкодження його майна та неможливістю належним чином користуватися автомобілем, чим заподіяно йому моральну шкоду, розмір якої ним оцінено в 15 000 грн. Вважає, що саме ці кошти має відшкодувати АТ «СГ «ТАС» як компенсацію заподіяної позивачу моральної шкоди. Разом з тим, вимоги щодо стягнення моральної шкоди саме в такому розмірі не містять жодного обґрунтування саме такого розміру завданої моральної шкоди. Крім того, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню судом, оскільки факт завдання позивачу моральної шкоди в результаті винних дій або бездіяльності відповідача АТ «СГ «ТАС» не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, та позивачем не надано будь-яких доказів згідно положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на обґрунтування, викладеного в позові. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають. Оскільки в задоволені позовних вимог відмовлено повністю, відповідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати на юридичну допомогу суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed