Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить стягнути з неї на свою користь 123250,33 гривень. При цьому посилається на те, що рішенням Приморського районного суду від 01.02.2012 року стягнуто з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 23020 євро, що за курсом НБУ станом на 01.02.2012 року складало 252462,64 грн. Рішення набуло чинності 11.02.2012 року. На підставі виконавчого листа, що виданий 06.03.2012 року, постановою від 19.03.2012 року ВДВС Приморського району м. Одеси відкрито виконавче провадження з примусового стягнення боргу в розмірі 23020 євро, що за курсом НБУ на 01.02.2012 року складає 252462,64 грн. В порядку примусового виконання вказаного рішення суду відділом ДВС Приморського району м. Одеси в безготівковому порядку йому перераховано: 27.11.2012 року - 91321 грн. та 01.02.2013 року - 20096 грн. В іншій частині до теперішнього часу рішення суду не виконано. Таким чином з відповідачки на його користь підлягає стягненню заборгованість за період з листопада 2011 року по січень 2012 року включно - від суми заборгованості 20000 євро: 18% річних ( за три місяці - 4,5%) - 900 євро, 3% річних (за 3 місяці - 0,75%) - 150 євро, а всього 1050 євро, що за курсом НБУ станом на 27.06.2014 року еквівалентно 16891,14 грн.; за період з лютого 2012 року по жовтень 2012 року - 9 місяців, від суми заборгованості, визначної судом, 252462,64 грн.: 18% річних (за 9 місяців - 13,5%) - 34082,45 грн., 3% річних (за 9 місяців - 0,25%) - 5680,41 грн.; за період з листопада 2012 року (у зв'язку зі сплатою 27.11.20013 року та 01.02.2013 року частини боргу в сумі 91321 грн. та 20096 грн., а всього 111417 грн. та зменшенням суми заборгованості по липень 2014 року включно - 21 місяць, від суми заборгованості 141045,64 грн.: 18% річних (за 21 місяць - 31,5%) - 44429,37 грн., 3% річних (за 21 місяць - 5,25%) - 7404,90 грн. Інфляція за період з січня по травень 2014 року включно 110,5% - 1809,9 грн. 14.05.2014 року йому перераховано ще 47,73 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через засоби масової інформації. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2012 р. Приморським районним судом м.Одеси було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Вказаним рішенням було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 23020 євро, що за курсом НБУ станом на 01.02.2012 року складало 252462,64 грн. Рішення набуло чинності 11.02.2012 року. Зазначеним рішенням встановлені наступні факти: 27.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір відсоткового займу, згідно якого [PERSON] дав в займи 25000 євро [PERSON] терміном до 27.10.2009 року зі сплатою 18% річних. 05.02.2009 року [PERSON] дав в займи за цим договором ще 1000 євро [PERSON] Сторонами було змінено термін повернення коштів до 17.05.2009 року. Позика в розмірі 6000 євро, а також відсотки до серпня 2010 року були повернуті. Залишок заборгованості на час прийняття рішення 01.02.2012 року становив 23020 євро, в тому числі основна заборгованість в сумі 20000 євро, відсотки за період з жовтня 2010 року по жовтень 2011 року включно - 2170 євро, 3% річних за період з 17.05.2010 року по 17.10.2011 року від 20000 євро - 850 євро. На виконання рішення суду від 01.02.2012 р. Приморським районним судом м.Одеси 06.03.2012 р. було видано виконавчий лист. 19.03.2012 р. постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/3509/11, виданого 06.03.2012 р. Приморським районним судом м. Одеси. Згідно заяви про видачу готівки № 23459128 від 27.11.2012 року та № 24451925 від 01.02.2013 року в порядку виконання рішення суду позивачу було сплачено відповідно 91321 грн. та 20096 грн. Відповідно до листа Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 08.07.2014 р. позивачу також 14.05.2014 р. було перераховано 47,73 грн. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до договору займу передбачено сплату процентів в розмірі 18% на рік. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у відповідачки перед позивачем утворилася заборгованість в наступному розмірі: за період з листопада 2011 року (по жовтень 2011 р. стягнуто рішенням суду від01.02.2012 р.) по січень 2012 року включно (з лютого набуло чинності рішення суду) - 3 місяці, від суми заборгованості 20000 євро: 18% річних (за три місяці - 4,5%) - 900 євро; 3% річних (за 3 місяці - 0,75%) - 150 євро, а всього 1050 євро, що еквівалентно на час подання позову (курс НБУ станом на 27.06.2014 року - 16,0868) 16891,14 грн. За період з лютого 2012 року по жовтень 2012 року - 9 місяців, від суми заборгованості, визначної судом, 252462,64 грн.: 18% річних (за 9 місяців - 13,5%) - 34082,45 грн.; 3% річних (за 9 місяців - 0,25%) - 5680,41 грн. За період з листопада 2012 року по липень 2014 року включно - 21 місяць від суми заборгованості 141045,64 грн. (враховуючи часткову сплату боргу в загальному розмірі 111417 грн.): 18% річних (за 21 місяць - 31,5%) - 44429,37 грн.; 3% річних (за 21 місяць - 5,25%) - 7404,90 грн. Інфляція за період з січня по травень 2014 року включно 110,5% -1809,9 грн. При перевірці розрахунку проведеного позивачем, встановлено, що позивачем при підрахунку загального розміру заборгованості допущено арифметичну помилку та помилково вказано загальний розмір заборгованості 123250,33 гривень, замість 110250,44 гривень. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 110250,44 гривень. Згідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати на публікацію в засобах масової інформації у розмірі 428,40 гривень. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1106,79 гривень.

Outcome: approved