Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту набуття права власності та зобов`язання повернути власнику рухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі договорів купівлі-продажу, укладених в період з січня по травень 2013 року з [PERSON] , він придбав чотири кіоски, які виготовлені з матеріалу: сандвіч-панель, конструкція: профтруба 50*50, а саме: 1 кіоск площею 8кв.м. та 3 кіоски площами 18кв.м., кожний. Певний час вказані конструкції зберігалися на території, яка належить його підприємству. В 2018 році, за домовленістю з керівництвом Торгового комплексу «Обжора», який знаходиться за адресою: місто Маріуполь, проспект Будівельників, 125, кіоски були розміщені на земельній ділянці біля вказаного комплексу споруд, проте в них не здійснювалася підприємницька діяльність. 25.09.2018 року він довідався, що вказані кіосків були демонтовані представниками відповідача, у зв`язку з самовільним зайняттям земельної. В подальшому він звертався до відповідача з проханням повернути демонтовані кіоски, але йому було відмовлено, з посиланням на неможливість ідентифікувати вказане майно та встановити його власника. Вважає, що оскільки він є власником вказаного майна, а також через відсутність судового рішення про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, є підстави для встановлення факту того, що він є власником зазначеного майна, а саме чотирьох належних йому кіосків, а також зобов`язати Маріупольську міську раду повернути належне йому майно. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що може підтвердити ідентифікацію кіосків тим, що вони були виготовлені на його замовлення та містять маркування дати його народження, проте його пропозиції відхиляються. Зазначив, що вказане майно зберігається у неналежних умовах, що призвело до його псування, в зв`язку з чим, з метою попередження його остаточного знищення, просив повернути кіоски. Представник відповідача Маріупольської міської Ради в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що відповідач діяв в межах повноважень, визначених рішенням Маріупольської міської ради від 28.09.2016 року №7/11-729. Протоколом №31 від 06.07.2018 року було затверджено перелік об`єктів, які підлягають демонтажу у зв`язку з порушенням суб`єктами господарювання умов розміщення тимчасових споруд відповідно до якого визначено 23 об`єкти, у тому числі за адресою: місто Маріуполь, проспект Будівельників, 125 . З долучених позивачем до позовної заяви договорів купівлі-продажу вбачається, що [PERSON] купив перелічені у позові кіоски. Проте, з цих документів неможливо ідентифікувати, про які саме кіоски йде мова, оскільки вони не мають, ані інвентаризаційних номерів, ані інших ідентифікуючих ознак. Враховуючи, що позивачем по даній справі не долучено до позовної заяви документів, які б підтверджували наявність у нього майнових прав на об`єкти, які були демонтовані Маріупольською міською радою, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень статей 4, 12, 81 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлені наступні обставини. На підставі договору купівлі-продажу №78 від 16.01.2013 року [PERSON] отримано у власність кіоск з матеріалу: сандвіч-панель, конструкція: профтруба 50*50 (ДК 25.11.1 - Будівлі складні металеві) внутрішня площа 8кв.м. До договору долучено Акт приймання передачі від 23.01.2013 року та фотографія кіоску. На підставі договору купівлі-продажу №81 від 20.04.2013 року [PERSON] отримано у власність кіоск з матеріалу: сандвіч-панель, конструкція: профтруба 50*50 (ДК 25.11.1 - Будівлі складні металеві) внутрішня площа 18кв.м. До договору долучено Акт приймання передачі від 23.04.2013 року та фотографія кіоску. На підставі договору купівлі-продажу №84 від 25.04.2013 року [PERSON] отримано у власність кіоск з матеріалу: сандвіч-панель, конструкція: профтруба 50*50 (ДК 25.11.1 - Будівлі складні металеві) внутрішня площа 18кв.м. До договору долучено Акт приймання передачі від 29.04.2013 року та фотографія кіоску. На підставі договору купівлі-продажу №91 від 05.05.2013 року [PERSON] отримано у власність кіоск з матеріалу: сандвіч-панель, конструкція: профтруба 50*50 (ДК 25.11.1 - Будівлі складні металеві) внутрішня площа 18кв.м. До договору долучено Акт приймання передачі від 11.05.2013 року та фотографія кіоску. Згідно з п.2.1 вищевказаних договорів купівлі-продажу, право власності на товар (кіоски) переходить до покупця (ФОП [PERSON] ) з моменту підписання акту приймання передачі товару. Рішенням Маріупольської міської ради від 28.09.2016 року №7/11-729 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» затверджено Положення про користування об`єктами благоустрою комунальної власності на території м. Маріуполя, Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, Положення про Комісію з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя, склад Комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя. Розділом II Положення про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності «Контроль розміщення тимчасових споруд та провадження підприємницької діяльності» передбачено наступне. 2.1. Проведення контролю за належним використанням місця розміщення тимчасових споруд (далі ТС) з боку Маріупольської міської ради здійснює Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя шляхом складання акту обстеження місця розміщення ТС з фіксацією в ньому виявлених порушень, у тому числі з допомогою фото фіксації за участі представників депутатів та посадових осіб Маріупольської міської ради; виконкому Маріупольської міської ради, громадської ради при виконкомі Маріупольської міської ради, Власника ТС та/або його представника та громадськості міста. 2.3. У випадку виявлення самовільно встановлених ТС, встановлення порушень умов розміщення ТС та/або провадження підприємницької діяльності в ТС, інших вимог діючого законодавства спеціаліст Інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя проводить фотофіксацію та направляє Власнику ТС (попередження) з вимогами щодо їх усунення. Строки усунення вказаних порушень не можуть перевищувати 14 (чотирнадцять) календарних днів. 2.7. Підставою для демонтажу ТС є відповідне рішення Комісії, у якому визначаються ТС, що підлягають демонтажу, підстави прийняття відповідного рішення Комісії та термін проведення демонтажу Власником ТС. Положенням про Комісію з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя передбачено наступне. 2. Комісія утворюється з представників виконавчих органів міської ради, управлінь, депутатів та представників громадськості для вивчення та розгляду питань, пов`язаних з розміщенням і функціонуванням тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста. 4. Комісія відповідно до покладених на неї завдань: 4.2. розглядає питання відповідно до Положення про користування об`єктами благоустрою комунальної власності на території м. Маріуполя та Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності; 4.6. приймає вмотивовані рішення щодо наявності або відсутності порушень умов розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності або умов проведення підприємницької діяльності суб`єктом господарювання. 4.8. приймає рішення щодо демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності; 14. Результати роботи Комісії оформлюються протоколом. Протокол засідання Комісії підписує секретар Комісії та затверджує голова Комісії або головуючий на засіданні Комісії. Згідно з Витягом з протоколу №31 засідання Комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя Маріупольської міської ради від 06.07.2018 року затверджено перелік об`єктів, які підлягають демонтажу у зв`язку з порушенням суб`єктами господарювання умов розміщення тимчасових споруд, відповідно до якого визначено 23 об`єкти, серед яких 9 об`єктів за адресою: місто Маріуполь, проспект Будівельників, 125 . Згідно з відповіддю Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №26.3-35323-09 від 15.11.2018 року, за результатами розгляду адвокатського запиту щодо демонтажу кіосків ФОП [PERSON] , які знаходилися біля Торгового центру «Обжора» за адресою: місто Маріуполь, проспект Будівельників, 125, повідомлено наступне. Виходячи з наданих документів неможливо ідентифікувати, які саме демонтовані кіоски, є власністю [PERSON] . Проте, 25.09.2018 року Маріупольською міською радою проводився демонтаж тимчасових споруд за адресою: місто Маріуполь , проспект Будівельників, 125 , на підставі рішення, прийнятого на засіданні Комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя Маріупольської міської ради № 31 від 06.07.2018 року. Згідно з відповіддю Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №26.3-35417-09 від 29.11.2018 року, за результатами розгляду адвокатського запиту щодо питання повернення кіосків ФОП [PERSON] , повідомлено наступне. Вказане питання розглянуто на засіданні Комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя, яке відбулося 23.11.2018 року. За результатами розгляду юридичним департаментом договорів купівлі-продажу тимчасових споруд, наданих ФОП [PERSON] із заявою про повернення об`єктів, демонтованих у вересні 2018 року за адресою: місто Маріуполь, проспект Будівельників, 125 (ТЦ «Обжора»), неможливо встановити власника тимчасових споруд. У зв`язку з вищезазначеним Комісією з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя було прийняте рішення відмовити у поверненні ФОП [PERSON] демонтованих об`єктів. Відповідно до ч.1 ст.179, ч.2 ст.181, ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ч.1 ст.334 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із пунктом 1 частини 2 статі 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до статті 19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно ч.1 ст.391, ст.392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статі 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 року у справі №914/904/17. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Суд звертається до правових позицій з цього приводу (mutatis mutandis пункт 13 постанови Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі №910/1016/17, пункт 12 постанови від 17.04.2018 року у справі №914/1521/17 ). Звертаючись із вимогами про визнання права власності на спірне майно (кіоски) позивач як підставу набуття права власності на ці споруди вказав на укладені між ним та продавцем договори купівлі-продажу де згідно з п.2.1 вищевказаних договорів купівлі-продажу, право власності на товар (кіоски) переходить до покупця (ФОП [PERSON] ) з моменту підписання акту приймання передачі товару. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що: по-перше: позивачем за договорами купівлі-продажу було набуто право власності на зазначені кіоски; по-друге, позивач зазначає, що він може ідентифікувати свої споруди за зазначеним маркуванням; по-третє, відповідач визнає демонтаж певних споруд 25 вересня 2018 року за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Будівельників, 125 ; по-четверте, відповідач не забезпечив ідентифікацію вилученого майна та його надав опис його стану і т.і.; по-п`яте, відповідач не надав документальне підтвердження створення належних умов для зберігання вилученого майна з метою запобігання його псування та виникненню інших негативних наслідків. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: по-перше: вимога про встановлення факту набуття права власності задоволенню не підлягає; по-друге, вимога про зобов`язання повернути власнику рухоме майно підлягає задоволенню в частині зобов`язати відповідача повернути позивачу чотири кіоски, вилучені 25 вересня 2018 року за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Будівельників, 125 , після їх ідентифікації або вирішити питання про забезпечення умов належного зберігання вилученого майна з метою запобігання його псування та виникненню інших негативних наслідків.

Outcome: partial