Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 22690,46 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29.12.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] укладено договір № 120390453 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, згідно умов якого відповідач бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, сплачувати передбачені договором платежі, а оператор LeaseIT (позивач) зобов'язується забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг за умови виконання клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином та надав відповідачеві обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі майна № 120390453 від 04.01.2013 року. Загальна вартість переданого обладнання становить 6127,99 грн. Водночас, відповідач умови договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на дату подання позову, має заборгованість в розмірі 22690,46 грн., з яких: 3035,25 грн. - компенсація вартості наданого обладнання, 19588,23 грн. - плата за прострочення місячних платежів та 66,98 грн. - компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконанням зобов'язання. Між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, підписавши який відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з договором про отримання обладнання в системі LeaseIT та усвідомлює зобов'язання [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надали, в зв'язку з чим суд визнає, повторну неявку відповідачів без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у їх відсутності, та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] укладено договір № 120390453 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, згідно умов якого відповідач отримав у користування планшетний ПК Impression ImPad0211L на загальну суму 6127,99 грн. та зобов'язався сплачувати місячні платежі за користування обладнанням. (а.с. 7) При підписанні вказаного договору відповідач [PERSON] погодився з усіма його умовами, про що на примірнику договору проставлено його особистий підпис. Позивач, Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» свої обов'язки за договором виконав належним чином та надав відповідачу обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі майна № 120390453 від 04.01.2013 року, згідно якого позивачем, через свого представника по дорученню ТОВ «Розетка УА» було передано [PERSON] обладнання, а саме планшетний ПК Impression ImPad0211L. ( а.с. 15) Згідно з ч. 2 ст. 806 Цивільного кодексу України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець зобов'язаний у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору. А Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 цього Закону лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ч. 4 вказаної статті лізингоодержувач може мати інші права та обов'язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів. Договором передбачено, що клієнт зобов'язаний своєчасно в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені пакетом LeaseІТ та цим договором. Строки та порядок сплати лізингових платежів встановлені п. п. 6.1-6.12 Правил. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Умовами пакету LeaseІТ є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10 %; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 10; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності передбачено після виплати повної вартості обладнання. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень № 2015080608 від 06.08.2015 року вбачається, що відповідач повинен був оплатити 10 платежів по 612,80 грн. щомісяця, однак виконав зобов'язання оплативши 3112,80 грн., з яких 20,06 грн. штрафних санкцій. Внаслідок невиконання зобов'язання утворилась заборгованість та з [PERSON] підлягає стягненню 3035,25 грн. компенсації вартості наданого обладнання (а.с. 16). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Між Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій», [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 120390453 від 04.01.2013 року поруки за клієнта в системі LeaseІТ, згідно умов якого поручитель - [PERSON] несе разом з клієнтом - [PERSON] солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання клієнтом свої зобов'язань, що виникають за договором про отримання обладнання в системі LeaseІТ. (а.с. 8) Згідно статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до п. 14.2 Правил, у разі несвоєчасної оплати Клієнтом нарахованого платежу Клієнт сплачує на користь Оператора LeaseІТ плату за прострочення платежу: в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за Договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за Договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє Клієнта від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LeaseІТ. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відтак, за своєю правовою природою платежі, визначені пунктом 14.2 Правил є видом неустойки, яку повинен сплачувати відповідач у разі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань. В позовній заяві позивач зазначає, що плата за прострочення щомісячних платежів становить 19588,23 грн. Разом з тим, будь-якого розрахунку заборгованості представником позивача не надано, не зазначено за який період та з якої суми нарахована зазначена сума. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що має істотне значення. Оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір основного боргу, суд вважає, що розмір неустойки підлягає зменшенню до розміру основної заборгованості - до 3035,25 грн. відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення суми 66,98 грн. як компенсацію понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання, оскільки представник позивача зазначила, що вказана сума є витратами по направленню телеграми, однак в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження понесених витрат. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 2) На підставі викладеного,

Outcome: partial