Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що на підставі договору оренди землі від 16 березня 2006 року, укладеному між Черкаською міською радою та Приватним підприємством «Міськбуд-Плюс», останньому передано в користування земельну ділянку, площею 3,2 га, розташованому в районі продовження вул. Підгірної у м. Черкаси. Договір оренди укладений на підставі рішення Черкаської міської ради № 9-194 від 09 березня 2006 року. В листопаді 2008 року прокурор міста Черкаси звертався до суду з позовом щодо визнання незаконним та скасування даного рішення. Внаслідок тривалих судових процесів прокурору відмовлено в позові та Вищим адміністративним судом України винесено остаточну ухвалу від 19 червня 2013 року. Крім цього, рішенням Господарського суду Черкаської області від 17 березня 2011 року Договір оренди землі від 26 березня 2006 року визнано недійсним. 25 липня 2013 року вказане рішення переглянуто господарським судом Черкаської області за нововиявленими обставинами, скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові прокурора про визнання недійсним договору оренди землі відмовлено. В період часу з 27 березня 2011 року по 14 лютого 2014 року, коли договір оренди землі був недійсним та виключеним з державного земельного реєстру, відповідачем на частині земельної ділянки, належній позивачу, зведено три споруди. Так як позивач не мав жодних юридичних прав на землю, в момент зведення споруд відповідачем, позивач не міг вплинути на діяльність відповідача та 13 листопада 2014 року відповідачу вручено письмову вимогу про знесення споруд та надано час до 01 березня 2015 року звільнити частину земельної ділянки, яка на законних підставах перебуває у користуванні позивача. Вказану вимогу відповідач не виконав, земельну ділянку не звільнив та продовжує порушувати права позивача, тому звернувся за захистом своїх прав до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні Приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» земельною ділянкою, яка розташована в районі продовження вулиці Підгірної у м. Черкаси та перебуває у користуванні на підставі договору оренди землі від 16 березня 2006 року, звільнивши її від трьох одноповерхових споруд з мансардним поверхом. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала до суду заперечення, в якому проти позову заперечувала. В запереченні вказала, що дійсно нею в липні-серпні 2011 року, а не в 2012 році, як вказав позивач, зведено три споруди. Споруди зводилися на підставі інвестиційного договору, який вона підписувала влітку 2011 року, копії договору оренди землі від 16.03.2006р., та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 23.06.2009 №772 «Про дозвіл приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» на будівництво обєктів зони короткочасного відпочинку на продовженні вул. Підгірної». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та земельного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору оренди землі від 16 березня 2006 року, укладеному між Черкаською міською радою та ПП «Міськбуд-Плюс», який зареєстровано у Державному реєстрі земель 17 червня 2003 року за № 040677500129, позивачу передано в користування земельну ділянку, площею 3,2 га, розташовану в районі продовження вулиці Підгірної у м. Черкаси під розміщення зони відпочинку без права будівництва капітальних споруд. Договір оренди укладено на підставі рішення Черкаської міської ради № 9-194 від 09 березня 2006 року. В листопаді 2008 року прокурор міста Черкаси звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом щодо визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради № 9-194 від 09 березня 2006 року. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня\~\~2009 року у задоволені позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня\~\~2009 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради № 9-194 від 09 березня 2006 року «Про надання приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» земельної ділянки в оренду в районі продовження вул. Підгірної». Прокурор м. Черкаси в інтересах держави в особі Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом про визнання недійсним Договору оренди землі. Так як на момент розгляду справи в господарському суді набрала чинності постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня\~\~2009 року, якою визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради № 9-194 від 09 березня 2006 року «Про надання приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» земельної ділянки в оренду в районі продовження вул. Підгірної», то рішенням господарського суду Черкаської області від 07 березня 2011 року у справі № 07/5026/320/2011 позов прокурора задоволено, договір оренди землі визнано недійсним. Дане рішення набрало чинності і договір оренди землі виключено з державного земельного кадастру. Вищий Адміністративний Суд України ухвалою від 03 липня 2012 року касаційну скаргу приватного підприємства «Міськбуд - Плюс» залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2008 року - без змін. Постановою Верховного Суду України від 29 січня 2013 року заяву Черкаської міської ради задоволено. Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03 липня 2012 року скасовано, справу передано на новий касаційний розгляд. 19 червня 2013 року Вищий адміністративний суд України прийняв ухвалу, якою касаційну скаргу задовольнив, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня\~\~2009 року скасував та залишив без змін постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2009 року. 25 липня 2013 року рішення господарського суду Черкаської області від 17 березня 2011 року у справі № 07/5026/320/2011 переглянуто за нововиявленими обставинами, скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові прокурора про визнання недійсним договору оренди землі відмовлено повністю. 14 лютого 2014 року на підставі рішення господарського суду Черкаської області від 25 липня 2013 року у справі № 15/07/5026/320/2011, договір оренди землі знову включено до реєстру земель. Таким чином, з 27 березня 2011 року по 14 лютого 2014 року, договір оренди землі був недійсним та виключеним з державного земельного реєстру. Даний факт також підтверджується листом управління Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області від 08 серпня 2014 року № 01-09/5216. Посилання відповідача в своєму запереченні на ту обставину, що влітку 2011 року вона уклала інвестиційний договір і зводила споруди законно спростовується матеріалами справи. Відповідачем такого договору до суду не надано. Крім цього, позивач не мав правових підстав та не міг укладати такий договір влітку 2011 року, оскільки в цей період договір оренди землі був недійсним. Крім того, судом встановлено, що саме відповідач в липні-серпні 2011 року звів на частині земельної ділянки площею 3,2 га, розташовану в районі продовження вулиці Підгірної у м. Черкаси, яка на даний час перебуває в користуванні позивача на підставі Договору оренди землі від 16 березня 2006 року, три одноповерхові споруди з мансардним поверхом. Відповідач в своєму письмовому запереченні вказаного факту не заперечувала та підтвердила суду, що саме вона на законних підставах зводила вказані споруди. Згідно з ч. 2. ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими на законі та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої представником позивача квитанції розмір витрат по сплаті судового збору становить 243 грн. 60 коп., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення та зобовязання відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачу земельною ділянкою, яка розташована в районі продовження вулиці Підгірної у м. Черкаси та перебуває в користуванні на підставі договору оренди землі від 16 березня 2006 року, шляхом звільнення її від трьох одноповерхових споруд з мансардним поверхом, а також стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved