Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості по оплаті послуг за спожитий природний газ за період з 01.08.2012 року по 01.05.2014 р. в сумі 406,35 грн. та судових витрат по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Свої вимоги обгрунтував тим, що відповідачі є споживачами послуги з газопостачання, що підтверджується відповідним договором від 18.05.2012 року, укладеним між ПАТ «Чернігівгаз» та [PERSON] Відповідно до п.16 даного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно здійснювати оплату за надані послуги. 30.05.2014 р. ПАТ «Чернігівгаз» звертався до Ніжинського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ в сумі 406,35 грн. та судових витрат по оплаті судового збору в сумі 121,80 грн. 10 червня 2014 року Ніжинським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення заборгованості за газ та судових витрат. Даний судовий наказ відповідачі оскаржили і ухвалою суду від 01 липня 2014 року наказ скасовано, що стало причиною звернення до суду з даною позовною заявою. Плата за природний газ нараховувалась боржникам відповідно до норм встановлених законодавством. Відповідач [PERSON] є інвалідом війни 1-ї групи, має 100% пільгу по оплаті комунальних послуг, яка нараховується відповідно до діючого законодавства з розрахунку 9,8 куб.м. у разі користування газовою плитою за наявності централізованого гарячого водопостачання, а в разі відсутності централізованого водопостачання норма споживання природного газу на одну особу - 18,3 куб.м. До членів сім»ї, на яких розповсюджується пільга, належить дружина [PERSON] - відповідач [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є їхніми повнолітніми дітьми і на них пільга не розповсюджується відповідно до ст.51 п.5 Бюджетного кодексу України. 10 квітня 2001 року у квартирі відповідачів був встановлений газовий лічильник, згідно показників якого природний газ використовувався в межах норм, але згідно акту про виявлені порушення від 19.01.2011 року лічильник був демонтований для експертизи 18.05.2012 року. Відповідно до експертизи лічильник газу визнано не придатним для експлуатації, про що 01.06.2012 року було повідомлено споживача [PERSON] Починаючи з 01.08.2012 року нарахування плати за спожитий природний газ здійснюється згідно встановлених норм, а саме 9,8*4 чол.=39,2 куб.м. за місяць (при подачі централізованого гарячого водопостачання) та 18,3*4 чол.=73,20 куб.м. (при відсутності подачі централізованого гарячого водопостачання). Нарахування пільги проводиться щомісяця в межах діючих санітарних норм, а саме 9,8*2 чол.=19,6 куб.м. за місяць (при подачі централізованого гарячого водопостачання) та 18,3*2 чол.=36,6 куб.м. (при відсутності подачі централізованого гарячого водопостачання). Різницю в нарахуванні плати, а саме нарахування на двох членів сім»ї без пільги (син та дочка, які досягли повноліття), споживач [PERSON] згідно діючого законодавства повинен сплачувати в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача Шимко М.Ю. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з»явились. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що її чоловік [PERSON] являється інвалідом війни першої групи, тому всі члени його сім»ї, а саме вона та двоє повнолітніх дітей користуються 100% пільгами по комунальним послугам, які передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Оплату послуг за споживання природного газу позивачу має компенсувати управління праці та соціального захисту населення. [PERSON] вважає, що їх діти знаходяться на утриманні батька, інваліда війни 1 групи, оскільки є непрацездатними. Дочка має 3 групу інвалідності, а син зайнятий доглядом за батьком - інвалідом війни 1 групи. Цю обставину, ні позивач, ні управління праці та соціального захисту населення не враховують і тому вимогу позивача про стягнення з них вартості за газопостачання є безпідставними. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав із зазначених відповідачем [PERSON] підстав. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради, в судове засідання не з»явився надіславши заяву про розгляд справи без участі їхнього представника та заперечення. Проти задоволення позову не заперечував та в клопотанні зазначив, що право на 100% пільгу по оплаті за спожитий природний газ має відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON], а на повнолітніх дітей - відповідачів [PERSON] та [PERSON] пільга не розповсюджується, тому позивач на законній підставі проводив нарахування оплати, а відповідачами безпідставно оплата не проводилася. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Факт реєстрації відповідачів у квартирі [ADDRESS] підтверджується довідками державної міграційної служби України /а.с.24-27/. 18.05.2012 року між ПАТ «Чернігівгаз» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з газопостачання /а.с.6-7/. За період з серпня 2012 року по травень 2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають заборгованість за спожитий природний газ в сумі 406,35 грн., що вбачається з розрахунку /а.с. 8/. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України боржники зобов»язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і спожитий природний газ. У відповідності до норм ст.64 ЖК України [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну майнову відповідальність по оплаті за споживання природного газу. По справі встановлено, що відповідач [PERSON] являється інвалідом війни першої групи і, згідно положень п.5 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, має право на пільгу, а саме на 100-відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання. Відповідно до абзацу 4 п.27 ст.13 даного Закону, пільги щодо плати за комунальні послуги та паливо, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форм власності на нього. Зазначена пільга до відповідача [PERSON] та його дружини [PERSON] застосовується. Згідно п.5 ст.51 Бюджетного Кодексу України від 08.07.2010 року №2456-VI, при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплат до членів сім»ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним за умови, що інвалід війни не перебуває в шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги та проживає разом з ним, положення якої неконституційним не визнавалися. Суд дійшов висновку, що зазначене дає право на пільгу, саме 100% знижку плати за комунальні послуги відповідачу [PERSON], як інвалід війни, та його дружині -відповідачу [PERSON], а відповідачі [PERSON] та [PERSON] до членів сім»ї пільговика при наданні пільг не належать і пільга їм не надається. Встановлено, що нарахування плати за спожитий природний газ відповідачам проводиться із норм, встановлених Кабміном на одну особу, оскільки, згідно акту від 19.01.20111 року газовий лічильник, який являється власністю [PERSON], 18 травня 2012 року був демонтований для проведення експертизи /а.с.10-12/. За висновком експертизи від 24 травня 2012 року газовий лічильник визнано непридатним для подальшої експлуатації, про що було повідомлено [PERSON] /а.с.13-15/. Оскільки відповідач з заявою про встановлення нового лічильника газу не звертався, то з 01.08.2014 року нарахування плати за спожитий природний газ здійснювалося відповідно до встановлених норм споживання. Згідно підпункту «б» п.1 Постанови КМУ «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплат» від 01.08.1996 року №879, у разі користування газовою плитою за наявності централізованого гарячого водопостачання норма споживання природного газу на одну особу становить 9,8 куб.м., а в разі відсутності централізованого гарячого водопостачання норма споживання природного газу на одну особу становить 18,3 куб.м. Як убачається з наданого представником позивача розрахунку розміру заборгованості, то нарахування позивачем плати за споживання природного газу - з врахуванням 100% пільги на двох осіб, тобто, відповідно до положень ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року. Відповідачі хоча і не згодні з позовом, але розрахунок ніяким чином не оспорили. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у солідарному порядку на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved