Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 116417,40 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 57001-ФО/2016/225 від 30.08.2016 року відповідач по справі отримав кредитні кошти на погашення заборгованості за кредитом, що отриманий Позичальником в Банку за кредитним договором № 139#00017614207 від 19.06.2013р., у загальній сумі 55 016,13 грн. зі сплатою 37 % річних. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 20.11.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 116 417,40 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. У встановлений законодавством строк відзив на позовну заяву до суду не подано. Клопотання про слухання справи в загальному порядку від учасників процесу не надходило. Представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 57001-ФО/2016/225 від 30.08.2016 року відповідач по справі отримав кредитні кошти на погашення заборгованості за кредитом, що отриманий Позичальником в Банку за кредитним договором № 139#00017614207 від 19.06.2013р., у загальній сумі 55 016,13 грн. зі сплатою 37 % річних. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 20.11.2017 року має заборгованість перед банком, яка складається з: - заборгованість за кредитом - 54726,80 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 23641,97 грн.; - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 28680,39 грн.; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 9008,24 грн. - штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту - 360,00 грн.; За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 116 057,40 грн., а саме: - заборгованість за кредитом - 54726,80 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 23641,97 грн.; - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 28680,39 грн.; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 9008,24 грн. У частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1746,26 грн.

Outcome: partial