Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] , перебуваючи в трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді слюсаря-інструментальника спеціалізованого ремонтного цеху коксохімічного виробництва, 27.07.2018 року близько о 09 год. 10 хв., з вини відповідача, знаходячись в автомобілі ЗіЛ-130 під керуванням працівника ПАТ «АМКР», в районі автобусної зупинки «Станція проміжна» автомобільної дороги «Грузова», внаслідок нещасного випадку отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Забій, садна м`яких тканин голови. Закритий компресійний перелом тіла Тh5. Забій, садна правої кисті». Нещасний випадок на виробництві стався під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Відповідно до п.6. акту Форми Н -1, вид події - дорожньо-транспортна пригода на дорогах (шляхах) загального користування. Внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом він 23.01.2019 року пройшов огляд МСЕК, де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 30% та 3 група інвалідності. Відповідно до висновку про умови та характер праці, протипоказана важка фізична праця з вимушеним положенням тулуба. Таким чином, він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв`язку з вказаним нещасним випадком порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 125190,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, без урахування утримання податку фізичних осіб. Ухвалою від 19.04.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АМКР» Козаченко Т.О. подала до суду відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує тим, що відповідно до Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний дбати про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства. Працівник несе відповідальність за порушення зазначених вимог. Крім того, зазначила, що сума в розмірі 125190,00 грн. є завищеною, не відповідає тяжкості, характеру шкоди, розумності та справедливості про наявність якої стверджує позивач. Зазначені обставини свідчать про необґрунтованість позовних вимог позивача. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзиви представника відповідача та третьої особи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 24-26). Актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №13 від 11.09.2018 року встановлено, що нещасний випадок, що стався 27.07.2018 року на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з [PERSON] , комісією визнано випадок таким, що пов`язаний з виробництвом. Причини настання нещасного випадку, основна - невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутня причина є відсутня. Діагноз: забій, садна м`яких тканин голови. Закритий компресійний перелом тіла Тh5. Забій, садна правої кисті (а.с. 12-16). Відповідно до довідки МСЕК від 23.01.2019 року [PERSON] встановлено 30% втрати професійної працездатності з 23.01.2019 року по 01.02.2020 року, встановлено третю групу інвалідності (а.с. 8-9). Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АМКР» позивач оцінює в розмірі 125190,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, з позивачем стався нещасний випадок під час виконання трудових обов`язків, в наслідок чого зазнав ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим отримав 30% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками нещасного випадку на виробництві порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість нещасного випадку, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності у наслідок нещасного випадку. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АМКР» спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 50000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 125190,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АМКР» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial