Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням- будинком № 4 по вул.Політвіддільська смт. Біловодськ Луганської області , в якому відповідач зареєстрована, але з квітня 2013року проживає [INFO].. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вказавши, що в квітні 2013року відповідач виїхала на постійне місце проживання в будинок свого батька №242 по вул. Леніна в смт.Біловодськ, де зараз і проживає. 27.08.2014року шлюб між ним та відповідачем був розірваний, але до даного часу відповідач не знялася з реєстрації в належному йому будинку, у зв*язку із чим він не може оформити субсидію для оплати комунальних послуг. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності,заперечень проти позову не має. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень с.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування\~\~цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи видно, що будинок №4 по вул. Політвіддільська смт.Біловодськ Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом з 1.07.2003 року. ( арк..спр.7-8). В даному будинку зареєстрована відповідач ( арк..спр.6). Не заперечуючи проти позовних вимог , відповідач [PERSON] тим самим визнала факт не проживання у спірному будинку з квітня 2013року., а тому відповідно до вимог ст. 405 ЦК України втратила право на користування цим житлом. Відповідно до п.1 «Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №35 від 16 січня 2003 року, фізичні особи на території України реєструються за місцем проживання, яке п.3 зазначеного Тимчасового порядку визначено як місце, де вони постійно або переважно проживають, як власники житлового приміщення , за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України, а тому відповідач повинен зареєструватися за місцем свого фактичного проживання. Встановлене в суді свідчить про те, що відповідач більш ніж 6 місяців не проживає в спірному будинку без поважних причин, а тому відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування спірним житлом . На підставі вимог ст.. 88 ЦПК України стягнути з судові витрати, понесені позивачкою при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: approved