Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 березня 2021 року він дізнався, що на його грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в АТ КБ «Приватбанк», накладено арешт. З`ясувавши, встановив, що арешт накладено згідно постанови про арешт коштів боржника, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. при примусовому виконанні виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 18 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №571, відповідно за ним звернено стягнення з позивача, як божника за кредитним договором 001-24701-221013 від 22.10.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2263/К від 18.06.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Позивач не погоджується з зазначеним виконавчим написом нотаріуса і вважає його таким, що не підлягає виконанню з тих підстав що ні кредитний договір ні договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами на момент вчинення виконавчого напису не були документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також в позивача є сумніви щодо дійсності вказаного кредитного договору, він не погоджується з розміром основного боргу, розміром процентів за користування кредитом, розміром штрафів, які зазначені у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, зі строком їх нарахування, а також, що відповідач є належним кредитором за згаданим зобов`язанням. Вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріусом Головкіною Я.В. не було встановлено момент виникнення права вимоги за даним зобов`язанням та не перевірено обставини щодо спливу з дня виникнення права вимоги строку не більше трьох років чинення, тобто звернення до нотаріуса відбулося поза межами строку позовної давності, тому і звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача на його користь понесених судових витрат. Також, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій. Позивач в судове засідання не з`явився, проте, представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, однак, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї відсутності не повідомила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини своєї відсутності не повідомив. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі №571 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 001-24701-221013 від 22.10.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2263/К від 18.06.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованості в розмірі 69 761 грн. 65 коп. (а.с.28). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. від 04.03.2021 року на підставі виконавчого напису №571 від 18.02.2021 про примусове виконання рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 69761 грн. 65 коп., було відкрито виконавче провадження № 64721267 (а.с. 15). В ході виконання даного виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. постановою про арешт коштів божника від 04.03.2021 року на підставі виконавчого напису №571 від 18.02.2021, для забезпечення реального виконання рішення, на кошти божника накладено арешт (а.с. 16). Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 15 березня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення його позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 18.02.2021 №571, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., на підставі якого відкрито виконавче провадження №64721267 приватним виконавцем виконавчого округу Палігіним О.П. (а.с.20). Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до пункту 3 глави 16 Розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 26.11.2014 до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. Таким чином на разі вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе тільки на підставі нотаріально посвідчених договорів. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку, може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс 18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону від 2 вересня 1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитний договір 001-24701-221013 від 22.10.2013, укладеним позивачем з ПАТ «Дельта Банк», який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитному договору, за яким боржником допущено прострочення платежів, вже не чинні та заборгованість спірна і стягнута за період, який не охоплений умовами договору, і поза межами строку позовної давності. Отже, з огляду на той факт, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. були застосовані норми нормативно-правового акта, які скасовані судом та не діяли на момент його вчинення, не дотримано вимог пункту 3 глави 16 Розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», щодо строків в межах яких можливо вчиняти виконавчий напис, та не спростовано доводів позивача про відсутність заборгованості, що в сукупності свідчить про наявність спору щодо заборгованості то на переконання суду позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а виконавчий напис зареєстровано в реєстрі №571 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованості в розмірі 69761,65 грн., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. 04.03.2021 було відкрито виконавче провадження № 64721267, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Забезпечення позову, здійснене на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 15 березня 2021 року, підлягає скасуванню. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. А тому, судовий збір по даній справі сумі 908 грн. та 454 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача, а всього: 908 грн. + 454 грн. = 1362 грн. На підставі викладеного, враховуючи положення ст. ст. 50, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved