Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з нею не склалося, сімя розпалась в звязку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів та різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, більше трьох років разом не проживають, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що збереження сімї неможливо. Відповідачка не бажає добровільно оформити розлучення через відділ РАЦС, у звязку з чим, позивач просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.13-14). В позовній заяві зазначив клопотання та розгляд справи у його відсутність (а.с.2). Відповідачка до суду не прибула, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.6). Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про визнання позовних вимог (а.с.15). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані \~з розірванням шлюбу. \~\~ Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30 жовтня 1991 року у Новотроянівській сільській раді Болградського району Одеської області, актовий запис № 30 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ЖД № 299231 (а.с.5). Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу (а.с.2, 15). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, \~заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі \~чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. \~ Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачка надала заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - «Чернєва» (а.с.15). Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачці залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається «Чернєва». \~ На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved