Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач 26.02.2019 звернувся до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного, і наказом №НТ190305 від 05.03.2019 відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 05.03.2019 по 27.02.2020 як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. При здійсненні обміну даними про особу з Пенсійним Фондом України, Київським міським центром зайнятості позивачем виявлено порушення умов перебування відповідача на обліку як безробітного в період отримання допомоги по безробіттю, а саме: перебування відповідача у трудових відносинах з ВНЗ «Київський університет ринкових відносин» на підставі контракту №71 від 01.08.2011 за сумісництвом з погодинною оплатою праці на посаді старшого викладача кафедри з 01.08.2011 по 30.08.2019. Позивач вказує, що з 01.08.2011 відповідач був зайнятою особою при зверненні до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості та під час постановки на облік приховав факт свого працевлаштування, а тому не мав права отримувати статус безробітного. Оскільки відповідач умисно приховав відомості щодо працевлаштування за сумісництвом та погодинною оплатою праці на підставі контракту з ВНЗ «Київський університет ринкових відносин», наказом Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості №78 від 13.12.2019 прийнято рішення про стягнення з відповідача нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 23 223,21 грн. за період з 03.06.2019 по 03.12.2019. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму коштів, а також судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в період з 01.01.2012 по 30.08.2019 заробітна плата відповідачу не нараховувалась та матеріальні заохочення не надавались. Вказав, що неповідомлення позивача про укладений ним контракту з навчальним закладом, де в період його дії він не отримував заробітної плати та будь-якої матеріальної винагороди, сама по собі не може вважатися умисним зловживанням відповідачем своїми обов`язками та свідчити про наявність підстав для припинення його реєстрації як безробітного. У зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив позивач заперечував проти тверджень відповідача, зазначив, що наявність укладеного контракту особою, яка має статус безробітної, є обставиною, яка впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з заяв про надання (поновлення) статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 26.03.2019 (а.с.6,7), [PERSON] звертався до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості та просив надати йому статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» з подальшим призначенням та виплати йому допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на випадок безробіття» з 8-го дня після реєстрації. З персональної картки відповідача № 027819022100013 , створеної 21.02.2019 в Оболонській районній філії Київського міського центру зайнятості (а.с.9), убачається, що він є безробітним з 14.01.2019, з дня звільнення його з посади юриста у Державному архіві Київської області за власним бажанням. 26.02.2019 відповідачу було надано статус безробітного на підставі ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», 04.12.2019 реєстрацію/облік відповідача було припинено на підставі аб.18 пп.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу. Згідно витягів із наказів про прийняті рішення по особі відповідача [PERSON] (а.с.10-12) наказом №НТ190304 від 04.03.2019 йому надано статус безробітного; наказом №НТ190305 від 05.03.2019 призначено допомогу по безробіттю; наказом №НТ190306 від 05.03.2019 скорочено виплату допомоги по безробіттю з 05.03.2019 по 02.06.2019; наказом №НТ190613 від 13.06.2019 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 03.06.2019; наказом №НТ190812 від 12.08.2019 скорочено виплату допомоги по безробіттю з 12.08.2019 по 26.08.2019; наказом №НТ190827 від 27.08.2019 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 27.08.2019; наказом №НТ191213 від 13.12.2019 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з встановленням факту подання недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг; наказом №НТ191218 від 18.12.2019 затверджено повернути виплати по акту в розмірі 23223,21 грн. Згідно акту №2633 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.12.2019 (а.с.13) [PERSON] дійсно перебував у трудових відносинах з ВНЗ «Київський університет ринкових відносин» за контрактом по сумісництву з погодинною оплатою праці з 01.08.2011 по 30.08.2019, звільнений з 30.08.2019 згідно наказу №95/1 від 30.08.2019, що також підтверджується відповіддю Київського університету ринкових відносин №462 від 26.11.2019 (а.с.14). З вказаної відповіді №462 від 26.11.2019 також убачається, що заробітна плата відповідачу не нараховувалась та матеріальні заохочення не надавались. В судовому засіданні, яке відбулося 17.06.2020 сторона відповідача вказувала на те, що в межах укладеного з навчальним закладом контракту, він коштів не отримував оскільки не було підстав для його виконання зі сторони відповідача. Згідно довідки-розрахунку надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття №1187 від 11.12.2019 (а.с.20) з відповідача [PERSON] за період з 26.02.2019 по 04.12.2019 підлягає поверненню сума в розмірі 23 223,21 грн. Наказом Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості №78 від 13.12.2019 прийнято рішення про стягнення з відповідача нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 23 223,21 грн. за період з 03.06.2019 по 03.12.2019. Позивач звертався до відповідача з вимогою щодо повернення вказаної суми коштів, направивши йому 16.12.2019 відповідний лист (а.с.22), проте відповідач коштів не повернув. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. Згідно з п. 9 ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно із ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до аб.18 пп.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 р. № 792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного, зокрема, з дня встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації. Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застраховані особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Разом з тим, ч.1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, законодавцем передбачені два виключення з вищевказаного правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату, про що позивачем не заявлялось; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п.1 ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» право на допомогу по безробіттю та соціальні послуги відповідно до зазначених законів мають лише зареєстровані безробітні. Оскільки відповідач є тією особою, яка підпадає під визначення безробітного в розумінні п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», який хоча і не повідомив про наявність укладеного контракту з ВНЗ «Київський університет ринкових відносин», проте не отримував заробітної плати та матеріальних заохочень, що підтверджується відповіддю ВНЗ «Київський університет ринкових відносин» №462 від 26.11.2019, а інших доказів, які б підтверджували наявність у відповідача доходу в період його перебування у статусі безробітного та отримання ним допомоги по безробіттю, до матеріалів справи не долучено, у зв`язку з чим недобросовісність з боку відповідача позивачем не доведена. В судовому засіданні сторона позивача підтвердила посилання відповідача на те, що в досліджуваний період відповідач не отримував коштів від «Київський університет ринкових відносин». Про вказані обставини свідчать і матеріали, які були надані позивачем разом із позовною заявою. Матеріали справи також не містять доказів того, що відповідач отримує заробіток з інших джерел, або має інші передбачені законодавством доходи. Інші надані сторонами докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed