Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного 10 квітня 2008 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом\~\~Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON]за реєстровим № 939. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що при укладенні вищезазначеного договору іпотеки були порушені права малолітньої дитини\~\~[PERSON], [INFO], яка постійно проживає в\~\~[INFO], оскільки\~\~в порушення вимог\~ст. 177 СК України,\~ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», не було отримано дозвіл органу опіки та піклування\~\~на укладання договору іпотеки. Позивач до судового засідання не з*явився, направив до судового засідання свого представника. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Енергобанк» до судового засідання не з*явився, надав суду заперечення проти позову, в яких посилався на те, що перед укладенням договору та іпотечного договору від 10.04.2008 року іпотекодавцями до АБ «Енергобанк» з заявами-анкетами позичальника від 03.06.2008 року були надані паспорти, а також довідка ЖКП «Прибужжя» №248 від 04.04.2008 року. В жодному документів не зазначено, за адресою предмету іпотеки [ADDRESS], зареєстровані діти і взагалі, що у [PERSON] є діти. Аналогічні документи було надано приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] під час посвідчення іпотечного договору від 10.04.2008 року, а тому згода органу опіки та піклування на укладання іпотечного договору чинним законодавством не передбачалась. Окрім того, про укладання іпотечного договору, а також можливі наслідки у разі невиконання зобов*язань, в забезпечення яких він був укладений, позивачу було відомо з моменту його укладання, а саме з 10.04.2008 року, за такого позовну заяву подано з пропущенням строку позовної давності у відповідності до ст. 257 ЦК України. Підставі вищевикладеного просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з*явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Служби у справах дітей адміністрації Центрального району до судового засідання не з*явився, вважав позов таким, що підлягає задоволенню, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України, ст. 177 СК України, п. 3 ч. 1 ст. 71 ЦК України, ч. 7 ст. 7 СК України. Обставини справи, встановлені судом. 10 квітня 2008 р. між [PERSON] та\~\~АБ «Енергобанк», правонаступником якого ПАТ «Енергобанк», укладено договір про іпотечний кредит № 14, за яким Банк надав позивачу грошові кошти в сумі 278000,00 грн. кредиту зі сплатою відсотків у розмірі 14% річних строком до 05 квітня 2038 року. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, 10 квітня 2008 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та АТ «Енергобанк» укладено\~\~іпотечний договір, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу\~\~[PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 939. Згідно зі\~ст. 32 ЦК України,\~ст. 177 СК України\~та\~ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки ( п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства\~\~при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).\~\~ З матеріалів справи вбачається, що в квартирі [ADDRESS]\~\~ з 20 травня 2005 р. зареєстрована [PERSON], [INFO],\~що\~підтверджується довідкою ЖКП ММР «Прибужжя» від 21.04.2015 року. До\~\~того ж, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце\~\~проживання її батьків\~\~(усиновителів) або одного з них, з яким вона проживає. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження. Отже, за змістом зазначених норм матеріального права за умови встановлення місця проживання батьків (усиновлювачів) або одного з них, місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, презумюється за місцем їх проживання, а відсутність або наявність факту реєстрації за цим місцем проживання сама по собі не впливає на реалізацію права на свободу вибору місця проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» держава охороняє та захищає права та інтерес дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. За такого, відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відсутність реєстрації дитини не є підставою для відмови у позові. За таких обставин, передача нерухомості в іпотеку відбулася всупереч вимогам ст.. 12 ьЗакону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» без попередньої згоди органу опіки та піклування, спірний договір іпотеки не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а тому на підставі ст. 215 ЦК України він підлягає визнанню недійсним як такий, що порушує майнові права малолітньої дитини. За такого, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved