Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON], в якому просить розірвати договір №МТ1021, укладений 07.02.2017р. між нею та субєктом підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] про виготовлення міжкімнатних дверей з ПВХ матеріалів, стягнути з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] на користь позивача сплачений нею на підставі договору аванс в розмірі 12000 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначила, що 07.02.2017р. позивач звернулася до ФОП [PERSON] з метою виготовлення та встановлення міжкімнатних дверей з ПВХ матеріалів. На виконання домовленостей між сторонами укладено договір № МТ1021 від 07.02.2017р., згідно умов якого відповідач зобовязалася виготовити та встановити їх на протязі 28 робочих днів від дати укладання. Представник відповідача, який укладав договір та проводив заміри в квартирі повідомив позивача, що загальна вартість дверей буде складати 12 000 грн., які вона має сплатити на умовах передоплати. У той же вечір позивач передала представнику відповідача в рахунок оплати дверей 12 000 грн., про що останній видав товарний чек № СОМТ2021. Також позивач зазначила, що має дуже поганий зір, тому зі змістом договору була ознайомлена зі слів представника відповідача. Пізніше, позивач дізналася, що вартість дверей складає 40 300 грн., а 12 000 грн., які вона передала представнику відповідача є лише авансом. На звернення позивача з заявою про розірвання договору та повернення сплачених коштів на умовах авансу, відповідач жодної відповіді не надала. Тому, змушена була звернутися до суду з вимогою про розірвання договору та повернення сплаченого авансу. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.02.2017р. між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №МТ1021, відповідно до умов якого, [PERSON] доручила, а фізична особа-підприємець [PERSON] зобовязалася виконати роботи по виготовленню та встановленню міжкімнатних дверей на протязі 28 робочих днів (а.с.4). Відповідно до п.2 договору, вартість виробів становить 40 300 грн.. Завдаток 12 000 грн. Борг «до передачі у власність» становить 28 300 грн. 07.02.2017 позивач внесла завдаток в розмірі 12 000 грн., що [PERSON] та ФОП [PERSON], предметом якого є виготовлення та встановлення міжкімнатних дверей з ПВХ матеріалів позивача, тобто виконання роботи, призначеної для задоволення побутових та інших особистих потреб, слід кваліфікувати як договір побутового підряду у розумінні ст.865 ЦК України, на який поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів». 15.02.2017 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з письмовою заявою про розірвання договору та повернення 12 000 грн. сплаченого авансу (а.с.10). Відповідно до ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно з ч.1 ст.866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором, зокрема, розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч.2 ст.873 ЦК України, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Разом з тим, згідно з ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. Частиною 4 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Крім того, матеріалами справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 132 від 26.02.2003 призначено [PERSON] опікуном над неповнолітніми онуками [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Житомирського обєднаного УПФ України в Житомирській області № 1529 від 19.01.2017, [PERSON] знаходиться на обліку в Житомирському обєднаному УПФУ та отримує пенсію за віком при повному стажі, за період з серпня 2016 рік по січень 2017 року в розмірі 7903,68 грн. (а.с.9). Відповідно до довідки № 71 від 19.01.2017 року виданої Житлобудівельним кооперативом №1, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивач [PERSON] та її онуки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно заключення офтальмолога Поліклініки №1 Комунальної установи ЦМЛ №1 від 14.01.2016 [PERSON], [INFO] стоїть на диспансерному обліку з 29.10.2012 року в глаукомному кабінеті. Має діагноз відкритокутова ІІа глаукома обох очей, потребує постійного медикаментозного лікування (а.с.13, 14). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність наданих позивачем доказів, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про розірвання договору та стягнення сплаченого авансу за виконання робіт підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved