Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення незаконно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в якому вказав, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Горішньоплавнінської міської ради Полтавської області (далі УСЗН) як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з 11 лютого 2015 року по 01 березня 2016 року включно та отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання на себе та сина [PERSON], [INFO] за період з 11 лютого 2015 року по 10 серпня 2015 року. У ході планової виїзної ревізії законності призначення, нарахувань виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за період з 01 січня 2014 року по 31 жовтня 2016 року, яка проходила в управлінні у період з 08 по 25 листопада 2016 року, було встановлено факт неповідомлення відповідачем інформації, яка вплинула на призначення грошової допомоги, а саме невідвідування дитиною загальноосвітнього закладу м. Горішні Плавні з 21 березня 2015 року у звязку з виїздом в іншу місцевість. Дана обставина суперечить вимогам пункту 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, оскільки особа, якій призначено грошову допомогу, зобовязана повідомити УСЗН про обставин, які впливають на призначення грошової допомоги протягом трьох днів з дня настання таких обставин. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] не повідомила про невідвідування її дитиною [PERSON] шкільного закладу з 21 березня 2015 року, виникла сума надміру виплачених бюджетних коштів у розмірі 3821,16 грн. період з 01 квітня по 10 серпня 2015 року. УСЗН направило повідомлення [PERSON] про припинення виплати та запропонувало повернути надмірно виплачені кошти у розмірі 3821,16 грн. у відповідності з чинним законодавством з метою досудового врегулювання спору. Відповідач на даний час добровільно коштів не повернула. А тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3821,16 грн. незаконно отриману щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Позивач в судове засідання представника не надіслав, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 30 листопада 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] звернулася до УПСЗН Комсомольської міської ради з заявою про взяття її на облік, як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території (а.с. 7). Рішенням від 14 лютого 2015 року [PERSON] призначено допомога на проживання як переміщеній особі, а саме згідно вказаного рішення [PERSON] призначено допомогу 442 грн., та її синові [PERSON] 884 грн., загальна допомога склала 1326 грн. Таким чином, згідно зазначеного рішення відповідачем отримано з 11 лютого по 10 квітня 2015 року 1326 грн., з 11 квітня по 10 червня 2015 року 1105 грн., з 11 червня по 10 серпня 2015 року 884 грн. (а.с. 5,6). Як вбачається з довідки відділу освіти Горішньоплавнінської міської ради Полтавської області, неповнолітній [PERSON] навчався в ЗОШ № 6 з 10 лютого по 20 березня 2015 року (а.с. 4, 10). Відповідно до розрахунку суми надлишок отриманих коштів, [PERSON] безпідставно отримала 3821,16 грн. (а.с. 3) Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Згідно ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею. Згідно ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті. Відповідно до п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше, ніж шість місяців. Пунктом 3 Порядку передбачено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти)\~884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). На наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Правовими положеннями п. 11 Порядку передбачено, що уповноважений представник, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомити УСЗН про обставин, які впливають на призначення грошової допомоги протягом трьох з дня настання таких обставин. У відповідності до п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.\~\~\~\~\~ Згідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином відповідач [PERSON] не повідомила про невідвідування її дитиною [PERSON] шкільного закладу з 21 березня 2015 року, внаслідок чого виникла сума надміру виплачених бюджетних коштів у розмірі 3821,16 грн. за період з 01 квітня по 10 серпня 2015 року, що призвело до утворення у позивача переплати. Враховуючи вказане, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача виплаченої надміру щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач звільнений від його сплати. Згідно зі ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: для позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичної особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум на 2017 рік встановлений в розмірі 1600 грн., а тому саме ця сума і підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved