Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що при житті [PERSON] заповіту не залишила, по закону спадкоємцем [PERSON] , є її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.1957 року, виданого Радогощською сільською радою Комарицького району Брянської області, довідкою про укладення шлюбу за № 162 від 05.12.2019 року наданої виконавчим комітетом Радогощської сільською радою Комарицького району Брянської області, з відміткою про розірвання шлюбу, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.11.1968 виданого Кам`янсько- Дніпровським бюро ЗАГС Запорізької області. В 2000 році, після смерті матері, він сам прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлої, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач продовжував користуватись будинком як і раніше, проживав в ньому, обробляв земельну ділянку площею 0,15 га., яка була йому надана на підставі рішення -Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 14.06.1994 року за № 76, що підтверджується державним актом на земельну ділянку серії І-ЖС № 003187 від 11.12.1996 року. Сплачував та сплачує по теперішній час платежі, та інше. Цей факт підтверджується реєстрацією місця проживання та відповідною довідкою. Заяву про прийняття спадщини одразу після смерті не подавав, так як вважав, що так як він на час смерті спадкодавця проживав спільно з матір`ю, розпоряджався та користувався її майном, в зв`язку з чим вважається особою, яка прийняла спадщину. З часом він звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та роз`яснено що для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому необхідно надати докази, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечень та пояснень по справі не має. Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.08.2020 року відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Дослідивши обставини справи, суд приходить наступного. Судом встановлено, що при житті [PERSON] заповіту не залишила. По закону спадкоємцем [PERSON] , є її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.1957 року, виданого Радогощською сільською радою Комарицького району Брянської області, довідкою про укладення шлюбу за № 162 від 05.12.2019 року наданої виконавчим комітетом Радогощської сільською радою Комарицького району Брянської області, з відміткою про розірвання шлюбу, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.11.1968 виданого Кам`янсько- Дніпровським бюро ЗАГС Запорізької області. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 13.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області. Після її смерті залишилась спадщина, а саме житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок, який виготовлений 10.08.2020 р. по [ADDRESS] : Житловий будинок зазначений літерою «А», та наступні господарські будівлі та споруди: прибудова літера «а», прибудова літера «а1», лазня літера «В», сараї літери «Б,Г,Ж», вбиральня літера «Д», душ літера «Е», теплиця літера «Т», навіс літера «З», погріб літ. З літера «пг», паркан №1, ворота №2. В 2000 році, після смерті [PERSON] , позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлої, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] продовжував користуватись будинком як і раніше, проживав в ньому, обробляв земельну ділянку площею 0,15 га., яка була мені надана на підставі рішення Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 14.06.1994 року за № 76, що підтверджується державним актом на земельну ділянку серії І-ЖС № 003187 від 11.12.1996 року. Сплачував та сплачує по теперішній час платежі, та інше. Цій факт підтверджується реєстрацією місця проживання та відповідною довідкою. Заяву про прийняття спадщини одразу після смерті [PERSON] не подавав, так як вважав, що так як я на час смерті спадкодавця проживав спільно з матір`ю, розпоряджався та користувався її майном, в зв`язку з чим вважаюсь особою, яка прийняла спадщину. З часом позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та роз`яснено що для отримання свідоцтва про право на спадщину, необхідно надати докази, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статі 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв`язку з тим, що відповідно до статті 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] , інших спадкоємців немає. Позивачем надано докази того, що він прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , але оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку не має можливості через відсутність доказів про прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої. Таким чином,

Outcome: approved