Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» на користь [PERSON] інвестиційні кошти в сумі 13000 доларів США в національній валюті України гривні у сумі 367225,30 грн., проценти з 01.03.2020 року по вересень 2020 року в сумі 65483,44 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань з повернення інвестиційних коштів в сумі 13000 доларів США, що еквівалентно 39930,98 грн., інфляційні збитки в сумі 5415,54 грн., договірну пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання з виплати процентів в сумі 1608,97 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2018 року між ним та ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» був укладений інвестиційний договір №30-01-2019-2. Предметом даного договору є вкладання грошових коштів (інвестиційні кошти) інвестора в господарську діяльність виконавця з метою з метою активізації та збільшення обсягу продажу, установки, обслуговування і функціонування станцій зарядки для електромобілів, отримання фактичних результатів у вигляді прибутку від діяльності виконавця. Зазначив, що ним умови договору виконані у повному обсязі та передано у власність виконавця грошові кошти в сумі 15000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 416582,00 грн. В свою чергу, відповідач ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» взяті на себе зобов`язання виконує невчасно та не в повному обсязі, чим порушує умови укладеного договору. У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з повернення інвестиційних коштів в сумі 13000 доларів США, а також виплати процентів за користування коштами з 01.03.2020 року. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач просив стягнути пеню, інфляційну складу боргу та 3% річних. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи. У встановлений строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 30.01.2018 року між [PERSON] (Інвестор) та ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» (Виконавець), в особі директора Луцик Ю.О., був укладений Інвестиційний договір № 30-01-2019-2. Предметом даного договору є вкладення грошових коштів (інвестиційні кошти) Інвестора в господарську діяльність Виконавця з метою активізації та збільшення обсягу продажу, установки, обслуговування і функціонування станцій зарядки для електромобілів, отримання фактичних результатів у вигляді прибутку від діяльності Виконавця (п. 1.1. Договору). Зобов`язання за даним договором [PERSON] виконано в повному обсязі. Відповідно до умов п.4.1 - 4.1.1 Договору Інвестором [PERSON] передано у власність Виконавця грошові кошти у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США у національній валюті України гривні, що відповідно до офіційного курсу НБУ, встановленого на дату укладання даного Договору в еквіваленті становить 416582 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі грошових коштів до Договору інвестиції № 30-01-2019-2 від 30.01.2019 року. В свою чергу, Виконавець ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» взяті на себе зобов`язання виконує невчасно та не в повному обсязі, чим порушує умови укладеного Договору. Згідно п. 3.1. Договору строк дії Договору встановлюється до 30 січня 2019 року, а щодо фінансових зобов`язань Сторін - до повного їх виконання. Відповідно до п. 4.1.2 кошти зазначені у п.4.1 даного Договору (15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США) Виконавець має повернути Інвестору до дати закінчення даного Договору. Згідно п. 2.3. Договору за користування інвестиційними коштами Виконавець виплачує Інвестору проценти у строки і в розмірі, встановленими цим Договором. Згідно п. 4.2. Договору кожного місяця, протягом строку користування Інвестиційними коштами, Виконавець виплачує інвестору проценти у розмірі 2,62% від загальної суми інвестованих коштів. Згідно п. 4.3. Договору виплата процентів здійснюється Виконавцем щомісячно шляхом сплати суми коштів Інвестору з 20 по 30 число кожного місяця наступного за звітним, за місцем знаходження каси Виконавця, а саме: [ADDRESS] . Згідно п. 4.4. Договору Виконавець повертає Інвестору інвестиційні кошти одним платежем в день виплати процентів за останній місяць дії Договору. Згідно п. 4.5. Договору інвестиційні кошти повертаються Інвестору в національній валюті України гривні в сумі, що буде еквівалентній 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення коштів, але, в будь-якому разі, не менше суми в гривнях, що була надана Інвестором. Частина інвестиційних коштів у сумі 2000 доларів США була повернута Інвестору. Однак, у Виконавця ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» перед Інвестором [PERSON] виникла заборгованість з повернення решти інвестиційних коштів у сумі 13000 (тринадцять тисяч) доларів США, а також з виплати процентів за користування кредитними коштами з 01.03.2020 року. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов інвестиційного договору №30-01-2019-2 від 30.01.2018 року перед позивачем утворилась заборгованість із повернення з повернення інвестиційних коштів у сумі 13000 доларів США. Згідно п. 4.5 договору Інвестиційні кошти повертаються Інвестору в національній валюті України - гривні в сумі що буде еквівалентній 15000 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення коштів, але в будь-якому разі, не менше суми в гривнях, що була надана інвестором. Датою передачі коштів є 30.01.2019 року. Офіційний курс гривні до долара США станом на 30.01.2019 року становить 27,7720 грн. Таким чином, відповідно до умов п. 4.5 договору, заборгованість ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» перед [PERSON] становить 361036,00 грн. (13000 доларів США * 27,7720 грн.) та підлягає стягненню на користь позивача. При цьому, зазначена позивачем основна сума боргу 367225,30 грн. є непідтвердженою. Позивач також просив стягнути з відповідача пеню за період з 31.01.2020 року по 14.10.2020 року в сумі 39930,98 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Згідно ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 7.2 інвестиційного договору №30-01-2019-2 від 30.01.20218 року, за прострочення виконання фінансових зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу за кожен день прострочення. Згідно розрахунку проведеного судом пеня за період з 31.01.2020 року по 14.10.2020 року становить 39930,98 грн., а отже вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь пені в сумі 39930,98 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути інфляційні збитки за період з лютого 2020 року по вересень 2020 року в сумі 5415,54 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Великою Палатою Верховного Суду у Постанові № 686/21962/15-ц від 16.05.2018 року викладено правову позицію, що стаття 625 ЦК України підлягає застосуванню до усіх видів зобов`язань, як до договірних, так і до позадоговірних, в тому числі деліктних зобов`язаннях про відшкодування шкоди. Зазначений висновок неодноразово був підтриманий і іншими суддями касаційних судів та відображений у постановах: № 496/1848/16-ц від 05.09.2018 року, № 361/7939/15-ц від 18.07.2018 року, № 310/5419/15-ц від 11.07.2018 року, № 755/82/17 від 27.06.2018 року. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 28.03.2018 року (справа № 444/9519/12) зробила висновок про те, що «підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання» (ст. 610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно розрахунку проведеного судом інфляційні збитки за період з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року складають 5415,54 грн., а отже вимоги позивача в цій частині позовних вимог також підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості з процентів та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з виплати процентів, то слід зазначити наступне. Згідно п. 4.2 інвестиційного договору №30-01-2019-2 від 30.01.2018 року кожного місяця, протягом строку користування інвестиційними коштами, Виконавець виплачує інвестору проценти у розмірі 2,62% від загальної суми інвестованих коштів. Згідно розрахунку наданого позивачем відсотки за користування інвестиційними коштами за період з березня 2020 року по вересень 2020 року складають 65483,44 грн. Вказаний розрахунок є вірним, сторонами у справі не оспорював ся, а тому може бути взятим судом при вирішенні даної справи по суті. З урахуванням викладеного, з відповідача ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» на користь позивача підлягають стягненню відсотки в сумі 65483,44 грн. Крім того, відповідно до п. 7.2 за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати відсотків з ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» підлягає стягненню пеня, яка згідно розрахунку наданого позивачем становить 1608,97 грн. Вказаний розрахунок суд також вважає вірним, оскільки його не спростовано відповідачем. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4796,70 грн.

Outcome: partial