Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики посилаюсь на наступне. 05.12.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 14 420 доларів США, які він зобов`язався повернути до 31.12.2018 року, що підтверджується борговою розпискою. Відповідач умови договору не виконав, кошти у встановлений договором строк не повернув. З урахуванням викладеного просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за договором позики станом на 10.02.2020 року у розмірі 348 166,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 14 100,72 грн, 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі 11 615,05 грн та судові витрати по справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 05.12.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 14 420 доларів США, які він зобов`язався повернути до 31.12.2018 року. На підтвердження укладання договору позики відповідачем була надана розписка від 05.12.2018 року про отримання ним від позивача суми позики, яка зазначена вище. З моменту укладання договору до дня звернення до суду відповідачем коштів не повернуто. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом вбачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики станом на 10.02.2020 року складає: основна сума боргу 348 166,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 14 100,72 грн, 3% річних у розмірі 11 615,05 грн. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Такий правовий висновок висловлений, зокрема, у постанові Верховного Суду України по справі № 6- 771 цс 15 від 27 січня 2016 року. Грошове зобов`язання, яке виникло у відповідача виражене в іноземній валюті - доларах США, а тому вимоги про стягнення інфляційних збитків задоволенню не підлягають. Вимоги щодо стягнення основної суми боргу та 3% річних суд визнає обґрунтованими. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково в обсязі та за підстав, що зазначені вище. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 3 738,83 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial