Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 583 від 10 червня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 240000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком на 24 місяці, тобто до 10 червня 2015 року. Згідно з п. 1.1 кредитного договору № 583 плата за користування кредитом становить 0,137% від суми залишку кредиту за кожен день користування. У відповідності з п. 4.2 кредитного договору № 583 між позивачем та відповідачем було узгоджено порядок щомісячного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 11 липня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 61 282 грн. 21 коп., з яких 24000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 37282 грн. 21 коп. відсотки за користування кредитом, від сплати яких відповідач ухиляється, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 62), у судове засідання не зявився, надав суду заяву згідно якої просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с. 58). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання в (а.с. 63) в судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Катеринослав», як позикодавцем та [PERSON] як позичальником 10 червня 2013 року був укладений кредитний договір № 583 (а.с. 8-9), відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 24000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 0,137 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом строком до 10 червня 2015 року зі сплатою щомісячних платежів згідно п. 4.2. договору в розмірі 1601 грн. 06 коп. (а.с. 8-9). Також судом встановлено, що 13 серпня 2010 року [PERSON] склав заяву про прийом його в члени Кредитної спілки «Катеринослав» (а.с.\~7) та заяву про надання кредиту в сумі 24000 грн. (а.с.\~ 10), а згідно рішення кредитного комітету від 04 червня 2013 року (а.с. 10) йому, як члену кредитної спілки, відповідно до умов п.п. 15.1, 15.4 Статуту (а.с. 28) було видано кредит в розмірі 24000 грн. (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, в звязку з чим станом на 11 липня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 61 282 грн. 21 коп., з яких 24000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 37282 грн. 21 коп. відсотки за користування кредитом, а вказане свідчить про те, що у відповідача виникла прострочена заборгованість. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за спірним кредитним договором № 583 від 10 червня 2013 року заборгованості у загальній сумі 37282 грн. 21 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду (а.с.\~1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved