Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з тих підстав, що 28 грудня 2013 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,9 га, на землях колишнього КСП «За мир», яка знаходиться в адміністративних межах Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДП б/н від 02 липня 1996 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Криничанською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області від 21 березня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 724, у відповідності до умов якого заповідала все своє майно позивачу. При зверненні до Криничанської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на вищезгадану земельну ділянку. Представник відповідача Криничанської селищної ради в судове засідання не зявився, згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи Криничанської державної нотаріальної контори, згідно заяви просить розглянути справу без її присутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2013 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 545126, виданого 03 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 01. Померла [PERSON] була членом колгоспу «За мир», який згідно Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», що вступив в дію в 1992 році, було реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство «За мир». [PERSON] з рішенням цих же зборів членства у новоствореному підприємстві набули всі члени колгоспу, у тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому та залишаються членами зазначеного підприємства. Відповідно до Указів Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та від 10 листопада 1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними». \~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] з ч.1 ст.1, ст.5 Закону України від 14.02.1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство»\~членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. \~\~\~\~ Таким чином, членство у вказаному підприємстві не виникає автоматично, воно може виникнути після проявлення волевиявлення особи стати членом такого підприємства та оформлення в установленому статутом порядку свого статусу. Статтею 14 Конституції України\~передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). \~\~\~\~ Отже, право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку Державного акта на право колективної власності на землю з обовязковим додатком списку громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. \~\~\~\~ Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві й була його членом. \~\~\~\~ [PERSON] п.2 Указу Президента України від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»\~кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. \~\~\~\~ [PERSON] п.4 Указу, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі у натурі, що засвідчується Державним актом на право приватної власності на землю. Таким чином, особа набуває право на земельну частку за наявності трьох умов, а саме: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. При цьому, право на земельну частку виникає у члена підприємства, кооперативу, товариства з метою отримання ним землі у колективну власність, тобто з дня отримання Державного акту на право колективної власності на землю. А право на земельну частку виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству Державного акта на право колективної власності на землю були чи залишилися членами цього підприємства. При складанні списку громадян членів КСП, які мають право на отримання земельної частки до Державного акта на право колективної власності на земельні ділянки по КСП «За мир» [PERSON] було внесено до списків членів КСП «За мир» під номером 375, що підтверджується листом Відділу у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 89/136-17 від 01 серпня 2017 року. [PERSON] із протоколу 2 від 20.03.1996 року зборів уповноважених членів КСП «За мир» було вирішено надати [PERSON] земельний пай . Ч.2 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). \~\~\~\~ Відповідно до повідомлення Відділу у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 93/136-17 від 07 серпня 2017 року встановлено, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів колишнього КСП «За мир» на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області за гр. [PERSON] не зареєстровано. Відповідно до ст.3 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. \~\~\~\~\~\~\~\~Оцінюючи наведені вище докази судом встановлено, що [PERSON] має право на отримання земельної частки, так як була членом КСП на час розпаювання земель сільськогосподарського призначення даного господарства, була включена до списків осіб, що мають право на отримання земельної частки, сертифікат на земельну частку не отримала, однак, їй був виданий Державний акт на право постійного користування землею серії ДП б/н на земельну ділянку площею 5,9 га для ведення фермерського господарства, виданий 02 липня 1996 року Криничанською районною радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 453. \~\~\~\~\~\~ [PERSON] ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. [PERSON] ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Стаття 392 ЦК України передбачає право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ст.152 ч.3 п. «а» Земельного Кодексу України шляхом визнання прав тощо. Рішенням ХІІ сесії ХХІІ скликання Криничанської районної Ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області № 14-ХІІ/ХХІІ від 14 червня 1996 року надано земельну ділянку у постійне користування із земель колективної власності у розмірі середньої земельної частки із земель КСП «За мир» Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області. На підставі цього ж рішення [PERSON] був виданий Державний акт на право постійного користування землею серії ДП б/н на земельну ділянку площею 5,9 га для ведення фермерського господарства, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 453. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,9 гектарів, на землях колишнього КСП «За мир», яка знаходиться в адміністративних межах Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДП б/н, виданого 02 липня 1996 року Криничанською районною радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 453. За життя бабуся позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений Криничанською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області від 21 березня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 724, у відповідності до умов якого заповідала все своє майно позивачу. Позивач спадщину прийняв, подавши заяву до нотаріальної контори 20 січня 2015 року № 38 у встановленому законом порядку. [PERSON] ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом на спадщину став син померлої спадкодавиці [PERSON], який від належної йому частки спадщини та від спадщини за законом, згідно ст.1241 ЦК України ( на обовязкову частку) відмовився, подавши 24 січня 2015 року заяву № 55 до Криничанської державної нотаріальної контори, інших спадкоємців немає. Таким чином, позивач успадкував за заповітом вищевказану земельну ділянку, що приводить до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved