Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що 13.08.2003 року між ним та ЗАТ «Соціальна сфера» було укладено договір купівлі-продажу частки приміщень секцій гуртожитку, відповідно до якого він придбав 52/100 частки приміщень секції №4 в гуртожитку, що знаходиться по вул. Боженка, 51 в м. Луцьку. Відповідно до п. 3 даного договору у його постійне користування перейшла кімната, площею 11,3 кв.м. та кімната площею 8,6 кв.м. Зазначає, що 03.02.2009 року йому інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській було надано дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції з розширенням приміщення секції №4 по вул. Боженка, 51 в м. Луцьку під квартиру. Крім того, ним виконано всі вимоги законодавства, зокрема, щодо отримання нотаріально оформленої згоди сусідів-співвласників житлового будинку, виготовлено проект поділу прибудинкової території, який затверджений відділом землеустрою ЗАТ НВП «Технічне бюро кадастру» та виготовлено проект реконструкції житлового будинку по вул. Боженка, 51, секція 4, кв. 6. При цьому, ним не проводилося будь-якого самочинного будівництва, про що свідчить декларація про готовність обєкта до експлуатації від 16.06.2014 року та виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Вказує, що 12.01.2015 року звернувся в Реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру. Однак, 27.01.2015 року державним реєстратором правна нерухоме майно реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру. В звязку з чим, просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2003 року між [PERSON] та ЗАТ «Соціальна сфера» було укладено договір купівлі-продажу частки приміщень секцій гуртожитку, відповідно до якого позивач придбав 52/100 частки приміщень секції №4 в гуртожитку, що знаходиться по вул. Боженка, 51 в м. Луцьку (а.с. 5). 03.02.2009 року [PERSON] інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській було надано дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції з розширенням приміщення секції №4 по вул. Боженка, 51 в м. Луцьку під квартиру (а.с. 9). Крім того, позивачем отримано нотаріально оформлену згоду сусідів-співвласників житлового будинку на реконструкцію з розширенням приміщення секції №4 по вул. Боженка, 51 в м. Луцьку (а.с. 10), виготовлено проект поділу прибудинкової території, який затверджений відділом землеустрою ЗАТ НВП «Технічне бюро кадастру» (а.с. 11-16) та виготовлено проект реконструкції житлового будинку по вул. Боженка, 51, секція 4, кв. 6 (а.с. 17-18). Як вбачається з декларації про готовність обєкта до експлуатації, квартира [ADDRESS] вважається закінченим будівництвом обєктом готовим до експлуатації (а.с. 19-23). Разом з тим, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції №18892777 від 27.01.2015 року відмовлено у державній реєстрації квартири [ADDRESS], оскільки [PERSON] не подано документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (а.с. 24). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень - ч. 1 ст. 60 ЦПК України. В судовому засіданні позивачем не представлено суду доказів, що діями відповідача Луцькою міською радою не визнаються, порушуються або оспорюють ся його права чи інтереси, а тому, на думку суду, вимоги заявлені позивачем до даного відповідача до задоволення не підлягають. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed