Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 4595425,79 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит №869/1 від 10.07.2008 року відповідач по справі отримав кредит у розмірі 767850,00 грн. на придбання домоволодіння за договором купівлі-продажу від 10.07.2008 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Для забезпечення виконання основного зобов`язання відповідача за договором був укладений іпотечний договір від 10.07.2008 року. Відповідно до п.1.1. та п. 1.2. Іпотечного договору в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 1200 кв.м. за тією ж адресою. Відповідно до п.1.1, 1.2 договору, відповідач отримав кредит строком на 240 місяців, термін остаточного погашення 09.07.2028 р. зі сплатою відсотків в розмірі 21,8 % річних. Пунктом 1.5 договору, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 14138,00 грн. та сплачувати нараховані проценти не пізніше останнього робочого дня кожного місяця шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Пунктом 5.2. договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасність сплати процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, відповідач зобов`язується сплатити на користь позивача пеню у розмірі 0,06% від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 21.11.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 4595425,79 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, правом подачі відзиву не скористався. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит №869/1 від 10.07.2008 року відповідач по справі отримав кредит у розмірі 767850,00 грн. на придбання домоволодіння за договором купівлі-продажу від 10.07.2008 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Для забезпечення виконання основного зобов`язання відповідача за договором був укладений іпотечний договір від 10.07.2008 року. Відповідно до п.1.1. та п. 1.2. Іпотечного договору в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 1200 кв.м. за тією ж адресою. Відповідно до п.1.1, 1.2 договору, відповідач отримав кредит строком на 240 місяців, термін остаточного погашення 09.07.2028 р. зі сплатою відсотків в розмірі 21,8 % річних. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 21.11.2018 року має заборгованість перед банком, яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 763247,59 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим процентам 730149,13 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 153412,81 грн.; пеня за несвоєчасне повернення процентів 146759,94 грн. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Виходячи в викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 1793569,47 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 763247,59 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим процентам 730149,13 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 153412,81 грн.; пеня за несвоєчасне повернення процентів 146759,94 грн. Вимоги позивача про стягнення інфляційних збитків та 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, відповідальність за прострочення грошового зобов`язання, що передбачена ст.625 ЦК України, у даному випадку не застосовується. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 26903,54 грн.

Outcome: partial