Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке відкрилося після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. У підтвердження свої вимог позивач посилається на те, що після смерті батька відкрилась спадщина. Позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 07.10.2015 року їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову квартиру. Позивач у судовому засіданні приймала участь, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Одеської міської ради у судовому засіданні участі не приймав, однак надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Крім того, надала до суду заяву в якій зазначила, що не претендує на зазначену квартиру, оскільки не є спадкоємцем до майна померлого. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. В судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] помер [PERSON] За життя померлий перебував членом ЖБК «Портовик - судоремонтник». Відповідно до довідки, яка знаходиться в матеріалах справи, №20 від 26.03.2007 року виданої головою ЖБК «Портовик - судоремонтник», [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки повністю виплатив пай за квартиру. За заповітом від 12.03.2005 року померлий заповів [PERSON] усе своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося. Копія заповіту додана до матеріалів справи. Після смерті батька, позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 07.10.2015 року їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову квартиру, оскільки померлий не отримував свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру та не проводив реєстрацію права власності. Це підтверджується копією спадкової справи, яка була досліджена у судовому засіданні. Так, ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності на інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що право власності на вищезазначену квартиру не було зареєстровано. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки №20 від 26.03.2007 року виданої головою ЖБК «Портовик - судоремонтник», [PERSON] повністю виплатив пай та отримав у власність вищезазначену квартиру. Після набуття чинності ЗУ «Про власність» [PERSON] став власником зазначеної квартири, однак так і не оформив правовстановлюючий документ на вказану квартиру у вигляді свідоцтва про право власності на житло, яке видається за фактом сплати паєнагромадження за кооперативну квартиру. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, у разі смерті члена житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були повністю внесені пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Як вбачається з матеріалів справи, померлий, сплативши пай за кооперативну квартиру, набув право власності на вказане майно. Згідно з ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно зазначеної постанови нотаріуса, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру та проведення державної реєстрації, оскільки дана квартира не зареєстрована в КП «Бюро технічної інвентаризації». Однак, те що право власності на квартиру не було зареєстровано, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, з якого вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту видачі свідоцтва про право власності, тобто право власності на вказану квартиру виникло з моменту сплати померлим паєнагромадження, відповідно до вищезазначеної довідки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п. 5 указано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України). А в п. 6 цього ж Пленуму прописано, що «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Одним з таких способів є визнання права, в тому числі і права власності. Таким чином, на думку суду, у позивача достатньо правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved