Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом представник [PERSON], до Раївської обєднаної територіальної громади про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 серпня 2002 р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 7,73 га. земельної ділянки, розташованої на території Вільненської сільської ради. Синельниківського району Дніпропетровської області. Спадкоємцем першої черги після смерті є [PERSON]. Заповіту [PERSON] не залишала. [PERSON] звернувся до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому що відповідної заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] у встановлений шестимісячний строк спадкоємець не надав, документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини також не надавав. Після смерті [PERSON]Я, позивач вступив у володіння і розпорядження 7,73 та. земельної ділянки, розташованої на території Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області., оскільки на момент смерті постійно проживав з померлою, що підтверджується свідченнями свідків. Таким чином. Позивач фактично прийняв спадщину, користувався 7,73 га. земельної ділянки, розташованої на території Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Із заявою про прийняття спадщини у передбачений законодавством строк не звернувся, оскільки вважав достатньою підставою фактичне прийняття спадщини. За ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняп'я спадщини: фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; подання нотаріус за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані. Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., допускається фактичний вступ у володіння нею. 7,73 га. земельна ділянка, розташована на території Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області яка належить [PERSON] на підставі Державного [PERSON] на право приватної власності на землю серії II - ДП № 113284. Оригіналу цього [PERSON] надати не може, так як документ був загублений, збереглася лише ксерокопія. Просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], померлої 22 серпня 2002 року, а саме: 7,73 га. земельної ділянки, розташованої на території Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; Визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22 серпня 2002 року, а саме: 7,73 га. земельної ділянки, розташованої на території Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Представник позивача [PERSON] до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач у відкрите судове засідання не зявився. Відповідач до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 434531 від 23 серпня 2002 року [PERSON] померла 22 серпня 2002 року. Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 113284 від 02 лютого 2000 року [PERSON] на підставі рішення 8 сесії ІІ скликання Вільненської сільської ради народних депутатів № 62 від 16 грудня 1999 року належить земельна ділянка площею 7.730 гектарів, яка розташована на території КСП «СЕРП і МОЛОТ» Вільненської сільської ради яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки виконавчого комітету Вільненської сільської ради від 26 серпня 2005 року № 234, земельна ділянка за № 287 площею 7,73 га, яка належала [PERSON] з вересня 2004 року знаходилась в невитребованих паях Синельниківської райдержадміністрації. Відповідно довідки Промінської сільської ради Дніпропетровської області № 510т від 12 листопада 2015 року померла [PERSON] на день смерті 22 серпня 2002 року була прописана та проживала в [INFO]. Син [PERSON] проживав з матірю [PERSON] на момент її смерті. Заповіт в Промінській сільській раді [PERSON] не посвідчувався. Згідно довідки виконкому Вільненської сільської ради Синельниківського району від 15 лютого 2016 року № 91 [PERSON] заповіту у виконкомі сільської ради не залишала. Відповідно свідоцтва про народження матірю [PERSON] є [PERSON]. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті 22 серпня 2002 [PERSON]. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно ч.1\~та п.\~б ч.2\~ст.126\~ЗК України\~право власності\~на земельну\~ділянку посвідчується\~державним актом,\~а також, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved