Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Посилався на те, що з липня 2003 року постійно проживає разом із своєю сім'єю в квартирі [ADDRESS], загальною площею 29,20 кв.м. Проживаючи у вказаній квартирі, він постійно сплачував комунальні платежі, добросовісно та відкрито користувався нею. Вказував на те, що зазначена квартира перебуває на балансі КЖРЕП №11, органом приватизації квартира [ADDRESS] шляхом безоплатної приватизації державного житлового фонду у власність громадянам не передавалась. На даний час він продовжує проживати у зазначеній квартирі, добросовісно та безперервно володіє та користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить в ній поточний та капітальний ремонт. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно немає, жодних претензій з боку інших осіб не має. Враховуючи наведене, вважає, що має право на визнання права власності на зазначене майно, оскільки добросовісно та відкрито володіє ним протягом 10 років, з вимогою про повернення нерухомого майна до нього ніхто не звертався. Просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засідання позов не визнала з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що будинок [ADDRESS], в якому розташована спірна квартира, знаходиться на балансі КЖРЕП №11 (а.с.8). Органом приватизації житла департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради квартира [ADDRESS] шляхом безоплатної приватизації державного житлового фонду у власність громадянам не передавалась (а.с.9). З досліджених у судовому засіданні матеріалів інвентаризаційної справи за адресою [ADDRESS] видно, що будь-які правовстановлюючі документи відносно квартири [ADDRESS] відсутні. Зазначена обставина також підтверджується відповіддю Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області від 24.12.2013 року, відповідно до якої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.73). Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК встановлено, що правила ст. 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] з 01.07.2003 року проживає у квартирі [ADDRESS] та з вказаного часу безперервно та відкрито володіє вказаним нерухомим майном. Зазначена обставина підтверджується копією акту КЖРЕП №11 від 01.07.2013 року, яка наявна в матеріалах справи (а.с.12). Заборгованість по сплаті комунальних послуг за квартирою [ADDRESS] відсутня (а.с.58). Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Таким чином, особою, яка володіє чужим майном при зазначених обставинах, у всіх випадках є не власник і, тим більше, власник ні в якому випадку не може набути майно у власність за давністю володіння, об'єкт володіння повинен бути законним. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що [PERSON] відкрито, безперервно та добросовісно протягом останніх десяти років володів квартирою [ADDRESS], а тому має право набути у власність це нерухоме майно. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved