Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з\~ позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури до відповідачів Чернівецької обласної прокуратури,\~ Державної казначейської служби України. В позові посилається на те, що\~ 30 квітня та 18 червня 2013 року слідчим відділом прокуратури Чернівецької області були внесені в ЄРДР відомості про кримінальне провадження №42013270160000010 за ч.2 ст. 191 та ч.1 ст.366 КК України,\~ щодо розкрадання [PERSON] та службовими особами ДП «Хотинське лісове господарство» коштів підприємства при складанні фіктивних актів прийому передачі виконаних робіт про проведену ним рубку дерев на території Колінківського лісництва. Вказане кримінальне провадження було спрямоване для подальшого розслідування до Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області. 14 вересня 2016 року\~ у вказаному кримінальному провадження\~ заступник керівника Кельменецької місцевої прокуратури Гриців В.А. вручив йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,\~ передбачених\~ ч.1 ст. 366 та ч.3 ст. 191 КК України. 03 жовтня 2016 року\~ заступник керівника Кельменецької місцевої прокуратури Гриців В.А, виніс постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження №42013270160000010\~ і на підставі ст. 216 КПК України направив справу за підсудністю для проведення досудового розслідування в слідчий відділ Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. 14 січня 2017 року з кримінального провадження №420132701600000010 були виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження та внесено в ЄРДР кримінальне провадження за №12017260160000013 і цього дня відносно нього та [PERSON] складеного обвинувальний акт за ч.1 ст.366 та ч.3 ст.191 КК України. 15 серпня 2017 року кримінальне провадження №12017260160000013 надійшло до Хотинського районного суду Чернівецької області,\~ а\~ 17.08.2017\~ року ухвалою судді Єфтеньєва О.Г. у кримінальній справі №724/1257/17 було призначено підготовче судове засідання на 04.09.2017 року, призначено судовий розгляд на 26.09.2017 року. \~ Від дня надходження даної справи до суду і до кінця 2017 року він їздив з Чернівців у Хотинський районний суд для участі в судовому засіданні як обвинувачений 04,18,26 вересня, 07,08 листопада та 15 грудня 2017 року. У 2018 році він приймав участь як обвинувачений в судових засіданнях Хотинського районного суду 11 січня, 07 лютого,\~ 01, 16, 28 березня, 11,19 квітня, 04,31 травня та 07 червня 2018 року. 07 червня 2018 року Хотинський районний суд ухвалив вирок, яким його було визнано невинуватим\~ за ч. 3 ст. 191 КК України, а за ч.1 ст. 366 КК України його визнано винним. На вказаний вирок суду першої інстанції ним та стороною обвинувачення\~ були внесені апеляційні скарги. В\~ апеляційній інстанції він прийняв участь в трьох судових засіданнях з 13 вересня до 07 листопада 2018 року. 07 листопада 2018 року ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області справу щодо нього\~ та [PERSON] було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності у їх діях складу кримінального правопорушення, однак постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10.09.2019 року було призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції та він приймав участь у новому апеляційному розгляді\~ як обвинувачений в судових засіданнях 15, 22, 29 жовтня та 04 листопада\~ 2019 року. 04.11.2019 року ухвалою Чернівецького апеляційного суду кримінальну справу №724/1257/17 щодо нього та [PERSON] було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності в їх діях кримінального правопорушення. Вказане судове рішення набрало законної сили\~ і станом на 28 жовтня 2021\~ року касаційні скарги від учасників справи не надходили і касаційне провадження не відкривалося. \~ Звертає увагу суду на те,\~ що з 14 вересня 2016 року по 04 листопада 2019 року він перебував під досудовим слідством та судом і за вказаний період прийняв участь як обвинувачений у проведені 23 судових засідань, таким чином на протязі 37 місяців і 21 дня незаконно перебував у статусі підозрюваного та обвинуваченого і в судовому порядку він змушений доводити свою невинність. Внаслідок незаконних дій та рішень органів досудового слідства та прокуратури йому спричинено моральну шкоду. Зокрема, було принижено його честь та гідність,\~ він жив в постійному страху за своє майбутнє, оскільки не був впевнений у справедливому завершенні справи і що міг бути засуджений за діяння яке не здійснював. У зазначений період\~ було підірвано його здоров`я та репутацію добросовісного підприємця в очах працівників лісової галузі та втратив роботу за договорами по заготівлі лісодеревини.\~\~\~ Зазначає, що\~ визначення розміру заподіяної моральної шкоди визначався відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України за 2021 рік»\~ у становлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі : з 1 січня до 30 листопада 2021 року 6000 гривень. Відтак, саме виходячи з вищевказаного розміру мінімальної заробітної плати слід обчислювати розмір моральної шкоди відповідно до вимог статі 13 Закону №266/94- ВР. В даному випадку мінімальний розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню визначається з урахуванням часу його перебування під слідством та судом (37 місяців і 21 день) та виходячи з розміром мінімальної заробітної плати станом\~ на час розгляду справи за кожен місяць.\~ Отже, мінімальний розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на його користь становить\~ 227 727 гривень (6 000 гривень х 37 місяців та 21 день). Таким чином, визначений законом розмір моральної шкоди є мінімальним, що гарантований державою, але враховуючи обставини конкретної справи,\~ моральну шкоду для відшкодування він оцінив в розмір 280 000 гривень,\~ яка є співмірною з отриманими стражданнями. Просить суд стягнути з Державного бюджету України на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 280 000 гривень. Позивач\~ [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Державної казначейської служби України\~\~ Медведюк Д.І.\~\~ в судовому засіданні\~ повідомила,\~ що позовні вимоги не визнає та надала суду відзив на позов в якому зазначила,\~ що позивач у позові вказує, що він перебував під досудовим слідством та судом 37 місяців та 21 день. Вказує, що позовні вимоги є безпідставними та надуманими. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 04.11.2019 року кримінальне провадження у справі №724/1257/17 стосовно позивача закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення. \~ Зазначає, що у відповідності до вимог ст.137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено,\~ в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань виходив позивач,\~ зазначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, однак у позовній заяві зазначено лише загальні поняття нанесення моральної шкоди, але не підтверджені відповідними доказами наявності завдання позивачу моральної шкоди, та наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діянням відповідачів. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи та не повинен призводити до її збагачення. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Прокурор Чернівецької окружної прокуратури Н.Чебан в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не визнає та надала суду відзив на позов в якому зазначала,\~ що позивач стверджує,\~ що зазнав моральну шкоду у сумі 280 000 гривень, оскільки незаконно перебував під слідством 37 місяців та 21 день, однак зазначає, що позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача,\~ а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою . Разом з тим, позивач не надав суду жодних доказів, які б були підставою для визначення такого великого розміру моральної шкоди.\~ У зв`язку з наведеним та за відсутності належних доказів, завдання позивачу моральної шкоди, заявлений розмір відшкодування є значно завищеним, не відповідає наведеним положенням Закону,\~ а компенсація цих коштів [PERSON] призведе до неправомірного збагачення особи за рахунок держави. Просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Суд,\~ дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Постановою Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 03.10.2016 року встановлено, що\~ матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №42013270160000010 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, матеріали досудового розслідування внесено 27.01.2016 року\~ до ЄРДР за №42016261100000009 за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч.3\~ ст.358, ч.4 ст.358 КК України та матеріали досудового розслідування, внесеного 18.02.2016 року внесеного до ЄРДР за №42016261100000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 358 та ч. 1 ст.367 КК України, об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в ЄДРД за №42013270160000010 (13-15). Повідомленням про підозру Кельменецької\~ місцевої прокуратури Чернівецької області від 14.09.2016 року встановлено, що заступником керівника Кельменецької міської прокуратури В.Гриців\~\~ [PERSON] оголошено про підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.191 К України (а.с.16-19). Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03.08.2016 року надано дозвіл на обшук в житловому приміщенні, в якому зареєстрований та проживає [PERSON] , що підтверджується протоколом обшуку від 09.08.2016 року за адресою [ADDRESS] \~\~ (а.с.20-27). Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від\~ 22.09.2016 року надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] в межах здійснення розслідування кримінального провадження\~ №42016261100000009,\~ відносно [PERSON] , що підтверджується протоколом обшуку від 28.09.2016 року (а.с.28-30). З обвинувального акту за ч.1 ст.366 та ч.3 ст.191 КК України відносно [PERSON] \~ встановлено, що 14 січня 2017 року з кримінального провадження №420132701600000010 були виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження та внесено в ЄРДР кримінальне провадження за №12017260160000013\~ (а.с.31-36). \~ Вироком Хотинського районного суду від 07 червня 2018 року\~ [PERSON] за ч. 3 ст. 191 КК України визнано не винним, а за ч.1 ст. 366 КК України його визнано винним (а.с.40- 46). Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від\~\~ 07 листопада 2018 року\~ справу щодо [PERSON] \~ було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності у їх діях складу кримінального правопорушення (а.с.47-51). Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10.09.2019 року справу призначено на новий розгляд у суді апеляційної інстанції (а.с.52-58). \~ Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 04.11.2019 року кримінальну справу №724/1257/17 щодо [PERSON] \~ було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності в його діях кримінального правопорушення, вказане судове рішення набрало законної сили 04.11.2019 року (а.с.59-64). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Тлумачення наведеної норми свідчить про те, що законодавством встановлений лише мінімальний розмір відшкодування такої моральної шкоди, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 14\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Шкода, завдана громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, підлягає відшкодуванню шляхом її стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. Межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. При визначенні розміру моральної шкоди, судом враховується перебування [PERSON] протягом тривалого часу під слідством та судом протягом 37 місяців і 21 дня,\~ що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, йому було завдано моральної шкоди, що мало для нього негативні наслідки та суттєво вплинуло на його психоемоційний стан, а також вимагало додаткових зусиль для організації його життя. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено з 01 січня 2021 року мінімальну заробітну плату у розмірі 6000 грн. Однак, виходячи з того, що за кожен місяць перебування під слідством чи судом для вирахування суми моральної шкоди необхідно виходити з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць такого перебування, визначаючи її в розмірі 227 727 гривень, та суд її вважає, як мінімальний розмір відшкодування такої моральної шкоди. Сам\~\~ по собі факт винесення виправдувального вироку відносно позивача надає йому право на відшкодування моральної шкоди відносно вимог Закону у мінімально визначеному розмірі. Між тим, позивачем заявлено до відшкодування моральну шкоду у розмірі 280 000 гривень, оскільки сума зазначеної шкоди, явно перевищує межі встановлені чинним законодавством, вона не доведена. Максимальний розмір відшкодування указаної шкоди законом не установлений, однак має визначатися компетентним органом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, з урахуванням при цьому вимог розумності та справедливості. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже, дослідивши наявні матеріали справи, а саме ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 04.11.2019 року, якою [PERSON] визнано невинним у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 та ч.3 ст.191 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю складу злочину,\~ що підтверджує його перебування у статусі обвинуваченого протягом 37 місяців та 21 дня, суд також враховує обсяг заподіяної\~ позивачу моральної шкоди, глибину та тривалість\~ його страждань,\~ внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, що призвело до\~ порушення нормальних життєвих зв`язків,\~ що він жив у постійному страху бути засудженим за не скоєний ним злочин, що втратив репутацію добросовісного підприємця, однак судом враховується також, те що розмір відшкодування\~ моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи та не повинен призводити до її збагачення, тому суд приходить до висновку про часткове\~ задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Державного бюджету України на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 250 000 гривень.\~ \~ Враховуючи викладене, ст.ст.56, 62 Конституції України, ст.ст.16, 23, 1167, 1176 ЦК України,

Outcome: partial