Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.10.2015 року та встановити аліменти, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.10.2015 року було вирішено стягувати з нього на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання сина [PERSON] - [INFO] . Після винесення рішення у позивача змінився сімейний та майновий стан, що значно погіршило його становище у можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Після розлучення з [PERSON] він знову одружився і в новому шлюбі у нього народилося двоє дітей: донька [PERSON] - [INFO] та донька [PERSON] - [INFO] . Його друга дружина, також звернулась з позовною заявою про стягнення аліментів. 25.02.2020 року Шевченківським районним судом м.Львова було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку. Крім цього, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.03.2020 року задоволено позов [PERSON] про стягнення з позивача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини із всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно. На даний час позивач працює офіційно і його заробіток складає 6-7 тисяч грн. на місяць. На сплату аліментів позивач змушений витрачати понад 70% свого заробітку. У зв`язку з чим, просить суд зменшити йому розмір аліментів до 1/6 його доходів щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Додатково пояснив, що в нього на утриманні окрім дитини [PERSON] - [INFO] , двох дітей від другого шлюбу, дружини ще є мати пенсіонерка, яка хворіє та за якою він особисто здійснює витрати на її утримання. Просить позов задовольнити. Відповідач у\~судовому засіданні\~позов про зменшення розміру аліментів заперечила, покликаючись на відсутність обставин для зменшення суми стягуваних аліментів. Крім цього, вона перебуває також у декретній відпустці, їхній син [PERSON] - [INFO] ходить до школи, відвідує гуртки та їздить кожного року на море.\~Позивач додатковим\~коштами дитину\~не забезпечує,\~а її\~важко утримувати\~самостійно дитину.\~Просить відмовити\~у задоволенні\~позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29.01.2016 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] - [INFO] . Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/4173/15-ц від 15.10.2015 року ухвалено стягувати з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 24.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с.6-7). З матеріалів справи встановлено також, що позивач вдруге одружився, що стверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 06.08.2016 року(а.с.8). Від даного шлюбу у нього народилися двоє дітей: донька [PERSON] - [INFO] (а.с.10) та донька [PERSON] - [INFO] (а.с.9). Згідно з судовим наказом Шевченківського районного суду м. Львова у справі\~№ 466/1408/20\~від 25.02.2020\~року було\~стягнуто з[PERSON] на корить [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , щомісячно у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 21.02.2020 року до досягнення дітьми повноліття(а.с.17). Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/1411/20 від 23.03.2020 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання її отримання у розмірі 1/6 із всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 21.12.2020 року до досягнення дитиною - [PERSON] - [INFO] трирічного віку. Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Згідно з\~довідки Комунального\~закладу Львівської\~обласної ради\~«Навчально-реабілітаційний\~цент «Левеня»\~від 02.03.2021\~року №01-31/63\~та довідки\~№260309-534\~Франківського відділу\~соціального захисту\~Управління соціального\~захисту ДГП\~ЛМР від\~02.03.2021\~року встановлено,\~що \~відповідачка перебуває\~в декретній\~відпустці для\~догляду за\~дитиною до\~досягнення нею\~трирічного віку\~з 18.01.2021\~року та\~те,\~що знаходиться\~вона на обліку в Франківському відділі соціального захисту Управління соціального захисту ДГП ЛМР та отримує одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини(а.с.36-37). Згідно з довідки ПП «Видавництво «Апріорі» вих. №09/03/21-1 від 09.03.2021 року встановлено, що також дружина позивача перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.03.2020 року (а.с.35). Разом з тим, судом встановлено, що позивач [PERSON] є працездатним, має постійний заробіток, так, як працює вчителем у Ліцеї №15 Львівської міської ради то отримав з грудня 2019 року по листопад 2020 року заробітну плату у розмірі 99\~617,43 гривень(а.с.12) та за вересень 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 64061,93 гривень(а.с.30). Згідно з частинами 8, 9 статті 7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У ст.\~150\~СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до\~статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 Х11\~(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може звернутися до суду із заявою про збільшення їх розміру. Значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). В ході судового розгляду позивачем не надано доказів та не доведено наявності обставин, які б вказували на наявність підстав саме для зменшення розміру аліментів, та не наведено підстав погіршення матеріального становища. Так, позивач посилався на те, що змінився його сімейний та майновий стан, тому він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Проте, сам факт одруження позивача та народження дітей не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, так як не підтверджує зміну його матеріального становища в гіршу сторону. Разом з тим, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік»\~прожитковий мінімум, для дитини віком до 6 років з 1 січня 2020 року складає 1921 грн., з 1 липня 2013 грн., з 1 грудня 2100 грн. Отже, розмір стягнутих за судовим рішенням судом аліментів відповідає чинному закону. Беручи до уваги, що сплата аліментів у визначеному судом розмірі не є надмірним тягарем для позивача, а їх зменшення не відповідає інтересам дитини, враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, суд приходить висновку про недоведеність позивачем неспроможності сплачувати щомісячно аліменти на утримання дитини у розмірі, раніше визначеному рішенням суду. При розгляді позову про зменшення розміру аліментів, суд також враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та дружини та інші обставини, що мають істотне значення. Крім цього, суд не буре до уваги покликання позивача, що він не має змоги платити аліментів у зазначеному розмірі, суд вважає таке твердження необґрунтованим, оскільки відповідач особою молодого віку, перебуває в працездатному стані, та в змозі надалі платити аліменти у зазначеному розмірі. Разом з\~тим,\~позивачем не\~доведено та\~не надано\~жодних доказів,\~що мати\~позивача, яка\~є пенсіонеркоюпотребує додаткового стороннього догляду і що таке утримання їй надає позивач. А з наданих суду позивачем чеків(а.с.46-52) на придбання ліків за період з 06.04.2021 року по 16.04.2021 року на загальну суму 4831,15 гривень не можливо встановити, що ліки, які купувалися, необхідні були для лікування його матері, та ці ліки були призначені лікарями та те, що такі витрачені кошти на придбання ліків були особисто оплачені позивачем. Також суду не надано будь-яких доказів щодо отримання його матір`ю [PERSON] доходів або відсутність таких та неможливості утримання останньої іншими особами, окрім надання позивачем. У зв`язку з зазначеним у суду відсутні достатні підстави вважати, що на утриманні позивача знаходиться хвора матір. Згідно з ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права .\~Судове рішення\~має відповідати\~завданню цивільного\~судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позивач працездатний, працює, отримує щомісячний дохід, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про значного погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] - [INFO] не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача інших дітей та дружини, яких він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого\~Сімейного кодексу України, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові, судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed