Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09 січня 2007 року [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н отримала кредит у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до п.3.2, п.3.3 зазначених Умов та Правил відповідач також надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він надав право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач посилається на те, що у відповідності до умов договору він свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, визначеному договором, а відповідач свої зобовязання не виконала належним чином, у звязку з чим станом на 31 грудня 2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 50802 гривні 59 копійок, з яких 4970 гривень 48 копійок - заборгованість за кредитом, 39708 гривень 76 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією в сумі 3227 гривень 99 копійок, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 2395 гривень 36 копійок (процентна складова), у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.32,33), в судове засідання 11 квітня 2017 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.22), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання 11 квітня 2017 року не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, за письмовою згодою позивача, у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.18-20), як позикодавцем, та відповідачем [PERSON] згідно анкети-заяви від 09 січня 2007 року, відповідно до якої відповідач висловила бажання на оформлення на своє імя платіжної картки «Універсальна» з базовою ставкою 36 % на рік на залишок заборгованості, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Своїм підписом в заяві від 09 січня 2007 року відповідач [PERSON] підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с.9 зворот), а відповідно до п. п.3.1-3.3 Умов та Правил надання банківських послуг позивач зобовязався надати позивачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, який був встановлений у відповідності до п. 3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 3000.00 гривень. В свою чергу відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором, а банк відповідно до п.5.2 Умов та Правил надання банківських послуг має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором, а при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову п.8.6. (а.с.13 зворот). Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору та штрафи, у звязку з чим, за розрахунками позивача (а.с.5-8) станом на 31 грудня 2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 50802 гривні 59 копійок, з яких 4970 гривень 48 копійок - заборгованість за кредитом, 39708 гривень 76 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією в сумі 3227 гривень 99 копійок, що свідчить про істотне порушення відповідачем в односторонньому порядку умов укладеної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. На підставі зазначеного, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача нарахований штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень 00 копійок (фіксована частина) та 2395 гривень 36 копійок (процентна складова), які передбачені пунктом 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.13 на звороті), оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором б/н від на 31 грудня 2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 50802 гривні 59 копійок, з яких 4970 гривень 48 копійок - заборгованість за кредитом, 39708 гривень 76 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією в сумі 3227 гривень 99 копійок, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 2395 гривень 36 копійок (процентна складова), оскільки в добровільному порядку відповідач зазначену заборгованість не сплачує, а доказів щодо сплати [PERSON] суду не надала. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у звязку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 258, 267, 526-530, 536, 543, 549-551, 553-559, 572-593, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України;

Outcome: approved