Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 11 січня 1997 року померла його мати, [PERSON] , яка постійно та на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на ? частку житлового будинку, розташованого за вищезгаданою адресою. За життя мати позивача заповіту не складала. Спадщину після її смерті прийняв чоловік ( батько позивача ), подавши заяву про прийняття спадщини до Бобровицької районної державної нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай ). 31.12. 2010 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок ( з урахуванням ? частки, яку він успадкував після смерті дружини ). За життя батько складав чотири заповіти. Відповідно до першого заповіту, складеного 06. 08. 2002 року за реєстровим номером 24, все своє майно він заповів позивачу та ще двом дітям- Опеньку [PERSON] та [PERSON]. Зміст інших заповітів позивачу невідомий. Як спадкоємець за заповітом, він прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Бобровицької державної нотаріальної контори та отримав витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які-б посвідчували право власності спадкодавця на вищевказане майно, та первинної реєстрації в бюро технічної інвентаризації, він не може належним чином переоформити житловий будинок на себе. Тобто, за життя ні батько, ні мати право власності на належні їм частки житлового будинку не оформили, про що зазначено в технічному паспорі на будинок та довідці Бобровицького відділення Ніжинського МБТІ. Нотаріус також відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що була надана постанова. Його брат [PERSON] спадщину не приймав, а сестра [PERSON] була спадкоємцем за іншим заповітом ( на земельні ділянки ), прийняла їх , але померла до закінчення шестимісячного строку, тому право на спадщину перейшло на її дочку [PERSON]. В зв»язку з викладеним просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: Чернігівська область Бобровицький район с. Браниця вул. Гагаріна , 32 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 31 грудня 2010 року. Позивач до суду не з'явився, в поданій заяві просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити ( а. с. 43). Відповідач до суду також не з'явився, в поданій заяві просить справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення ( а. с.28 ). Третя особа до суду також не з»явилася, про час і місце розгляду , в порядку ст.74 ЦПК України повідомлена належним чином , неявка третьої особи не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого: згідно свідоцтва про народження позивача ( а. с.11 ), його батьками були [PERSON] , що померла 11.01. 1997 року та [PERSON], що помер 31.12.2010 року. Факт смерті підтверджується свідоцтвами про смерть ( а. с. 5-6 ). Як вбачається із довідок Браницької сільської ради, на день смерті вони постійно проживали та були зареєстровані ( прописані ) в с. Браниця по вул. Гагаріна, 32 Бобровицького району Чернігівської області ( а. с. 14-15). До спадкового майна належить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за вищевказаною адресою, право власності на який станом на 31.12.2012 року не зареєстроване, що підтверджується довідкою Ніжинського МБТІ (а. с. 18 ). Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її чоловік - батько позивача ( а. с. 16 ), а також подавши заяву про прийняття спадщини до Бобровицької районної державної нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай ) ( а. с. 10 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок ( з урахуванням ? частки, яку він успадкував після смерті дружини ). За життя [PERSON] складав чотири заповіти ( а. с. 8,44). Перший заповіт був складений 06. 08. 2002 року за реєстровим номером 24, у якому все своє майно він заповів позивачу та ще двом дітям- Опеньку [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 8 ). Відповідно до довідки державного нотаріуса Бобровицької державної нотаріальної контори та матеріалів спадкової справи , із заявою про прийняття спадщини за заповітом , складеним 06.08.2002 року після смерті 31. 12. 2010 року [PERSON], звернувся лише [PERSON] - позивач по справі , брат позивача [PERSON] та сестра [PERSON] спадщину по даному заповіту не приймали , [PERSON] була спадкоємцем за іншими заповітами ( на земельні ділянки ) прийняла спадщину , але померла до закінчення шестимісячного строку, тому право на спадщину належну їй перейшло на її дочку [PERSON]. Отже житловий будинок як спадкове майно належним чином прийняв лише один спадкоємець [PERSON] - позивач по справі. В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які-б посвідчували право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно, та первинної реєстрації в бюро технічної інвентаризації, позивач не може належним чином переоформити житловий будинок на себе, про що свідчить постанова нотаріуса від 15.07.2015 року про відмову у видачі свідоцтва про спадщину ( а. с. 13 ). Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника / спадкоємця/ вирішується в судовому порядку. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] помер, його житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами не зареєстрований в Ніжинському МБТІ, спадкоємцем за заповітом являється позивач, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved