Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з тих підстав, що Зарічним районним судом м. Суми розглядалась кримінальна справа стосовно нього. Судом у 2013 році було встановлено, що за заявою заступника начальника ДП «Сумиспирт» [PERSON] від 26 вересня 2011 року до начальника СМУ УМВС України в Сумській області [PERSON] про відсутність поставки автомобіля Стецьківському спиртзаводу, відсутність взаємовідносин з МПП «Лтава» та ПВП «Сільмашторг», було відкрите кримінальне провадження та внесені дані до ЄРДР за ознаками злочину за ст. 15 ч. 2 ст. 190 ч. 2, ч. 4 ст. 224, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. Головним бухгалтером ДП «Сумиспирт» були сфальсифіковані бухгалтерські документи. 7 березня 2014 року суддею Ковпаківського районного суду постановлено виправдовувальний вирок по справі. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні своїх повноважень. У звязку з кримінальним провадженням він поніс немайнові втрати через хвилювання, перебування під вартою. Внаслідок погіршення стану здоровя його, матері та сина, невиплати кредитів, неповернення автомобіля, не отриманої заробітної плати за 28 місяців, лікування в стаціонарі, заявляє до відшкодування суму матеріальної шкоди в розмірі 196252 грн., моральної - в розмірі 300000 грн. У подальшому збільшив та уточнив позовні вимоги. Виходячи з того, що збиток, завданий незаконним діями посадових осіб, органами влади і місцевого самоврядування відшкодовується юридичними особами, просив стягнути з ДП «Сумиспирт» заподіяну в період з 17 жовтня 2011 року по 21 вересня 2015 року шкоду. Зокрема у вигляді не отриманого доходу в розмірі мінімальної заробітної плати в сумі 54871,21 грн.; не отриманого прибутку, упущеної вигоди в сумі 2797,17 грн. за рахунок інфляційного знецінення залишку коштів на рахунку ТОВ «Екватор-2006»; не отриманого прибутку у вигляді дивідендів в сумі 19500 грн. на частку у статутному фонді ТОВ «Екватор-2006»; нараховані банком штрафи, комісії та судовий збір від несвоєчасного погашення ним кредиту в сумі 10780,89 грн.; упущеної вигоди при укладенні договору купівлі-продажу майна на невигідних умовах в сумі 150860 грн.; втрати майна у вигляді акцій ВАТ «Сумсільмаш» в сумі 49096,54 грн.; заборгованості за поставлений автомобіль з урахуванням індексу інфляції в сумі 126307 грн.; заборгованості перед «ПриватБанком» в сумі 14828,37 грн.; витрат на лікування в сумі 4250 грн, та вартості юридичних послуг в сумі 2500 грн. Всього матеріальну шкоду визначив у розмірі 425009,74 грн. Розмір моральної шкоди від неправомірних дій визначив у сумі 150000 грн. На письмові заперечення відповідача доповнив наступне. Саме на підставі свідчень посадових осіб ДП «Сумиспирт» та наданих відповідачем підробних первинних документів, відносно нього було складено обвинувальний висновок, що потягло за собою притягнення його до кримінальної відповідальності, а також до банкрутства ТОВ «Еквартор-2006». У судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що винні дії посадових осіб відповідача полягали у підробленні актів звірки, запереченням господарських відносин, підроблено акт знищення документів, щоб неможливо було встановити наявність заборгованості. Моральні страждання від почав відчувати з моменту його затримання та перебування під вартою. Після події у нього погіршився стан здоровя, його шлюб було розірвано і він втратив сімейні звязки та існуюче раніше коло спілкування, не міг працевлаштуватись. Витрачав час та сили на прибуття за викликами до міліції. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що втрата здоровя, доходів та можливість працювати, ускладнення відносин з рідними є підставою для відшкодування спричиненої моральної шкоди. Докази на підтвердження матеріальної шкоди долучені до матеріалів справи. Представники відповідачів з позовними вимогами не погодились, подали до суду письмові заперечення, відповідно до яких вважають заявлений позов необґрунтованим з наступних підстав. У позовній заяві позивач посилається на заяву заступника начальника підприємства [PERSON] до начальника СМУ УМВС, в якій він просив розібратися з кредиторською заборгованістю по векселям між ДП Стецьківський спиртзавод та ПВП «Сільмашторг», оскільки заборгованості по бухгалтерській звітності не було. У додаткових запереченнях на позовні вимоги представник відповідача зазначила, що слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми 25 листопада 2015 року позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим по кримінальній справі. 27 квітня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області з Державного бюджету на користь позивача стягнуті кошти в сумі 30000 грн. відшкодування моральної шкоди та 600 грн. витрат на правову допомогу. Вказаною ухвалою встановлено, що підставою для стягнення є незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності. Матеріальна шкода спричинена не з вини підприємства, а внаслідок процесуальних дій працівників правоохоронних органів в межах кримінального провадження. В частині позовних вимог щодо стягнення не отриманого прибутку, дивідендів, упущеної вигоди при купівлі-продажу майна, вони доказами не підтверджені, розрахунки здійснені без урахування витрат, банкрутства ТОВ «Екватор-2006» та ВАТ «Сумсільмаш». Стягнення нарахованих банком штрафних санкції по непогашеному кредиту заявлені по кредиту, яким позивач скористався 16 липня 2015 року. У відповідача відсутня заборгованість перед [PERSON] Крім того, господарським судом Сумської області порушено процедуру банкрутства ДП «Сумиспирт». Претензії відповідача до реєстру кредиторів не заявлені. У судовому засіданні представник відповідача суду пояснила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, надані позивачем розрахунки перебільшені та не обґрунтовані належними доказами. Розрахунок не отриманої заробітної плати зроблений за весь період, а не за час фактичного перебування позивача під вартою 29 днів. Позивач у трудових правовідносинах з відповідачем не перебуває. Крім того, Зарічним районним судом м. Суми винесене рішення щодо відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності. Вважає позов безпідставним. Заслухавши пояснення позивача, його представника, пояснення представників відповідача, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2011 року заступник директора ДП «Сумиспирт» подав на імя начальника СМУ УМВС України в Сумській області [PERSON] заяву, в якій просив розібратися з кредиторською заборгованістю по векселю між ДП Стецьківський спиртзавод та ПВП «Сільмашторг». Вимогу про погашення векселя предявив директор ТОВ «Сумсільмаш» [PERSON] шляхом подачі заяви до Господарського суду Сумської області. По бухгалтерський звітності розрахунки не проводились, заборгованість не відображена, зі слів головного бухгалтера (а.с.3). 3 листопада 2011 року Заст. директора ДП «Сумиспирт» [PERSON] подав до слідчого СВ СМУ УМВС України в Сумській області заяву, в якій повідомляє про категоричну відмову від попередньої заяви за відсутністю таких повноважень. Згідно державної звітності, збитків підприємство не має. Просив попередню заяву вважати недійсною (а.с.58). Постановою слідчого СВ СМУ УМВС України в Сумській області від 17 жовтня 2011 року відносно [PERSON] порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 15 ст. 190 ч. 4 КК України. Подальші дії щодо закриття матеріалів, скасування постанови про закриття, порушення кримінальної справи відносно позивача за ст. 224 ч. 1 КК України, накладання арештів, проведення обшуків проводились органами досудового слідства СВ СМУ УМВС України в Сумській області, прокуратурою м. Суми, за ухвалами Ковпаківського та Зарічного районного суду м. Суми. Провадження по справі було остаточно закрите 14 жовтня 2013 року у звязку з встановленням відсутності в його діях складу кримінального правопорушення. Під час досудового слідства [PERSON] обирались запобіжні заходи у вигляді підписки про невиїзд та у період з 23 лютого 2013 року по 22 березня 2013 року він перебував під вартою (а.с.38-41). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2015 року по справі за позовом [PERSON] до ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області, Державної казначейської служби України, Прокуратури м. Суми, СМУ УМВС України в Сумській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково і на його користь стягнуто 30000 грн. відшкодування моральної шкоди та 600 грн. витрат на правову допомогу, в іншій частині позовних вимог відмовлено. За наслідками апеляційного та касаційного перегляду судового рішення, воно залишено без змін (а.с.42-47). 15 вересня 2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу, з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14584,77 грн. та судові витрати по справі. Відповідно до рішення суду, заборгованість утворилась за кредитним договором у вигляді встановлення кредитного ліміту на карту від 27 серпня 2010 року. Заборгованість сплачувалась частково і останній платіж до дня вирішення справи було внесено 22 серпня 2012 року (а.с.76). Стосовно інших доказів щодо наявності чи відсутності договірних правовідносин [PERSON] як представника юридичних осіб з відповідачем, заподіяння шкоди від втрати іменних акцій, неотримання коштів внаслідок продажу належної земельної ділянки на невигідних умовах, втраченого заробітку, втрати здоровя, суд виходить з наступного. Надані докази та розрахунки не є безсумнівними та беззаперечними, вони могли би бути піддані оцінці, однак при вирішенні спору суд виходить з наступного. Підставами для відшкодування завданої моральної шкоди фізичній особі, незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, є завдання шкоди фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. (ст.1167 ч.2 п.2 ЦК України). Статтею 1176 ЦК України визначено, що така шкода відшкодовується державою. Відповідно до ч.7 ст.1176 ЦК України, порядок відшкодування встановлюється законом. Спеціальним законом, що регламентує порядок відшкодування державою шкоди, є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року зі змінами та доповненнями. Таким чином, відповідальність за шкоду, спричинену уповноваженими державою спеціальними органами на ведення оперативно-розшукової діяльності, досудового слідства, обвинувачення та судового розгляду, несе держава. Цим правом позивач скористався і вказаний спір вирішений по суті. Звернення посадової особи відповідача до правоохоронних органів з заявами не є фактом спричинення шкоди позивачу оскільки саме на правоохоронні органи покладений обовязок по встановленню наявності чи відсутності підстав притягнення до кримінальної відповідальності. Законні підстави для покладення відповідальності за шкоду на відповідача відсутні, відповідно, підстав для задоволення позову не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved