Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , який зареєстрований 06.01.2012 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області. Позов обґрунтований тим, що 06.01.2012 року позивач уклав шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу дітей не мають. На протязі 5 років подружні стосунки між ними не склалися з причин того, що в них різні типи характерів. Між ними постійно відбувались сварки та непорозуміння, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, вони фактично припинили свої відносини, спільне господарство не ведуть. Відповідач в добровільному порядку не бажає припиняти шлюбні відносини, тому позивач вимушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала.. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судового збору суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому судовий збір в розмірі 454,00 грн. слід повернути позивачу, іншу частину судового збору в розмірі 454,00 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України - стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved