Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ до відповідачів про поділ в натурі житлового будинку, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на окреме домоволодіння. Після висновку №212/203 від 19.09.2016р\~ будівельно-земельно-технічної судової експертизи позивачем були\~ уточнені позовні вимоги. Позивачу [PERSON] на праві власності належить 1\\3 частка житлового будинку, який розташований по провулку Лазурному, 17 у м .Бердянську Запорізької області. Інші 2\\3 частки житлового будинку належать на праві власності відповідачам за первісним позовом на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Земельна ділянка була відведена [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 07.05.1954 року, площа її складає 596,0 кв. м. Позивач зазначив, що у 1959 році на цій же земельній ділянці її батько, [PERSON], з дозволу [PERSON] побудував житловий будинок, який пізніше, на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради №105 від 05 березня 1969 року був узаконений і 12 липня 1969 року її батько отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок. Позивач вказав, що земельна ділянка на даний час не приватизована, але між нею та відповідачами склався порядок користування земельною ділянкою. На земельній ділянці фактично знаходяться два житлових будинки, які розташовані окремо один від одного. Позивач зазначив, що одним житловим будинком під літ.»А», користуються відповідачі, іншим під літ.»Б» користується вона та її сім»я. Кожен із співвласників має та окремо користується спорудами та господарськими будівлями. Житловий будинок під літ. »Б» складається: житловий будинок «Б», сіни «б», козирок до «б», ганок до «б», сарай «З», альтанка «И», літня кухня «К», підвал 2,6 кв. м., душ «С», вбиральня «Л», паркан №1, хвіртка №4, водопровід «М», басейн «Р». Згідно технічного паспорта на житловий будинок господарські споруди сарай «З», збудований у 1971 році та альтанка «И», збудована у 1971 році - вказані як самовільно збудовані, але відповідно до законодавства ці споруди не є самовільними. Позивач вказав, що на даний час вона бажає провести реальний поділ в натурі житлового будинку, господарських будівель та споруд та припинити право спільної часткової власності, так як має окремий житловий будинок, окремий вхід на подвір»я, самостійні комунікації. Відповідачі не бажають у добровільному порядку провести поділ житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою. Позивач зазначив, що має намір поділити житловий будинок № 17, який розташований по провулку Лазурному в м. Бердянську Запорізької області відповідно до висновку будівельно-земельно-технічної судової експертизи № 212/203 від 19.09.2016 року. З зустрічним позовом до [PERSON]\~ про припинення спільної часткової власності на нерухоме майно, про поділ майна в натурі, визнання права власності на виділене нерухоме майно, визначення порядку користування земельною ділянкою звернулися [PERSON], [PERSON] та в подальшому позивачі уточнили позовні вимоги, виходячи із висновку будівельно-земельно-технічної судової експертизи. Позивачі вказали, що їм належить на праві приватної власності в рівних частках кожному 2/3 часток житлового будинку з господарськими будовами та спорудами № 17 по пер. Лазурному у м. Бердянську. Позивачі за зустрічним позовом також зазначили, що їх право власності на належні їм частки було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 13.10.2015 року. Відповідно до даного витягу 2/3 частки житлового будинку з господарськими будовами та спорудами складається: житловий будинок «А», загальна площа 59,8 кв.м., ганок до «а», козирьок до «а», житловий будинок «Б», з сінями «б», ганок до «б», козирьку до «б», літня кухня «В», вбиральня «Е», літня кухня «В», вбиральня «Е», літня кухня «К», душ «С», душ «П», вбиральня «Л», басейн «Ж», водопровід «М», басейн «Р», водопровід «У», замощення I, паркан № 5. Позивачі вказали, що житловий будинок з господарськими будовами та спорудами № 17 по пер. Лазурний у м. Бердянську, розташований на земельній ділянці площею 596,0 кв. м., яка була надана у користування їх батьку - [PERSON] на підставі рішення Бердянської міськради від 07.05.1954 року. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок виготовленого 16.10.2000 року, сарай під літ. «Г», «Д», збудовані в 1960 році, а також сарай під літ. «З», «Н» та альтанка «И» збудовані в 1971 році значаться, як самовільно збудовані, але відповідно до норм законодавства, до самочинного будівництва не належать індивідуальні житлові будинки, господарські будівлі, споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Тому з 09 серпня 2012 року сарай під літ. «Г», «Д», «З», «Н», альтанка «И» не є самовільно збудованими. З 2000 року змін з приводу будови, перебудови на земельній ділянці № 17 по пер. Лазурний у м. Бердянську та в самому житловому будинку не проводилось. Інша 1/3 частка житлового будинку № 17 по пер. Лазурний у м. Бердянську належить на праві приватної власності відповідачу за зустрічним позовом. Позивачі зазначили, що користуються житловим будинком під літ. «А», ганком, козирьком до будинку «А», літньою кухнею під літ. «В», сараєм під літ. «Г», сараєм під літ. «Д», вбиральнею під літ.»Е», душем під літ. «П», хвірткою № 2, воротами № 3, басейном під літ. «Ж», водопроводом під літ. «У», парканом № 5, а відповідач в свою чергу користується житловим будинком під літ.«Б», сінями, козирьком, ганком до будинку «Б», сараєм «З», альтанкою «И», літньою кухнею «К», підвалом, душем «С», сараєм «Н», вбиральнею «Л», парканом № 1, хвірткою № 4, водопроводом «М»,басейном «Р», замощенням I. Позивачі вважають можливим провести між нами та відповідачем поділ в натурі житлового будинку № 17 по пер. Лазурний у м. Бердянську, припинивши право спільної часткової власності, бо у них з [PERSON] на земельній ділянці № 17 по пер. Лазурному у м. Бердянську перебувають окремі житлові будинки з самостійними комунікаціями та окремими подвірями, що мають самостійні виходи. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала судові письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання уточнених позовних вимог та визнання уточнених зустрічних позовних вимог. Представник відповідачів за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала судові письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання уточнених позовних вимог та підтримання зустрічного позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов [PERSON] підлягаючим задоволенню, зустрічний позов [PERSON], [PERSON] також підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 22.02.2016 року, [PERSON] на праві власності належить 1\\3 частка житлового будинку, який розташований по провулку Лазурному №17 в м. Бердянську Запорізької області. Відповідно до інформаційної довідки № 56254105 від 30.03.2016 року право власності на зазначену частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 25.11.2000 року, 2\\3 частки зазначеного житлового будинку належать на праві власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до витягів № 45551166 та № 45553140 від 13.10.2015 року 2/3 частки житлового будинку, які належать відповідачам за первісним позовом з господарськими будовами та спорудами складається з житлового будинка «А», загальною площею 59,8 кв.м., ганку до «а», козирьку до «а», житлового будинку «Б», з сінями «б», ганку до «б», козирьку до «б», літньої кухні «В», вбиральні «Е», літньої кухні «В», вбиральні «Е», літньої кухні «К», душу «С», душу «П», вбиральні «Л», басейну «Ж», водопроводу «М», басейну «Р», водопроводу «У», замощення I, паркану № 5. На підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 07.05.1954 року, земельна ділянка, площею 596, 0 кв.м. була відведена [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Судом встановлено, що у 1959 році на вказаній земельній ділянці батько [PERSON] - [PERSON], з дозволу [PERSON] побудував житловий будинок, який пізніше, на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради №105 від 05 березня 1969 року був узаконений. В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 1969 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок. Встановлено, що земельна ділянка на даний час не приватизована, але між сторонами склався порядок користування земельною ділянкою. Судом встановлено, що на вищевказаній земельній ділянці фактично знаходяться два житлових будинки, які розташовані окремо один від одного. Один житловий будинок під літ.»А», яким користуються відповідачі за первісним позовом, інший під літ.»Б», яким користується позивач [PERSON] та її сім»я. Встановлено, що кожен із співвласників має та окремо користується спорудами та господарськими будівлями. Згідно технічного паспорту, житловий будинок під літ.»Б» складається з житлового будинку «Б», сіней «б», козирка до «б», ганку до «б», сараю «З», альтанки «И», літньої кухні «К», підвалу 2,6 кв. м., душу «С», вбиральні «Л», паркану №1, хвіртки №4, водопроводу «М», басейна «Р». Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок господарські споруди сарай «З» та альтанка «И», які були збудовані у 1971 році, вказані як самовільно збудовані. Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 10 липня 2001 року за № 582/5773 (зі змінами від 09 серпня 2012 року № 404) вказано, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні житлові будинки, господарські будівлі, споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Отже з 09 серпня 2012 року сарай під літ. «Г», «Д», «З», «Н», альтанка «И» не є самовільно збудованими. Судом встановлено, що з 2000 року змін з приводу будови, перебудови на земельній ділянці № 17 по пер. Лазурний у м. Бердянську та в самому житловому будинку не проводилось. Також, встановлено той факт, що позивач [PERSON] зверталася до відповідачів з пропозицією поділу домоволодіння та припинення права спільної часткової власності, з метою створення відокремлених одиниць, але відповідачі відмовлялися займатися цим питанням в добровільному порядку. Тобто судом встановлено, що відповідачами здійснювались перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання позивачем своїм майном, оскільки позивач бажає володіти та розпоряджатися відокремленим, цілим домоволодінням та не бути у залежності від інших співвласників у разі здійснення права користування та розпорядження своєю часткою. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник\~ майна\~ має\~ право\~ вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст. 355, 358 ЦК України майно може належати на праві спільної часткової власності. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тією частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до постанови\~ Пленуму Верховного суду України\~ від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» виходячи з\~ того, що\~ порядок\~ користування спірною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій\~ розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру\~ їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно\~ до ст.88 Земельного кодексу України бере до уваги\~ цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб,\~ котрі пізніше\~ придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на житловий будинок\~ і для яких\~ зазначена угода також є обовязковою. Встановлено, що позивач [PERSON], як власник 1/3\~ частини\~ житлового будинку та відповідачі, як власники 2/3 частки житлового будинку, який належить сторонам на\~\~праві спільної часткової власності,\~ не мають можливості на свій\~ розсуд\~ розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 ст.364 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право\~\~ на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.\~ Частиною 3 ст. 364 Цивільного кодексу України встановлено,\~ що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації Згідно з п.7,8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може буде виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з виділенням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації\~\~учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле За положеннями\~ст. 86 Земельного кодексу України\~земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної сумісної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Статтею 88\~ Земельного кодексу\~ України\~встановлено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення\~ належної йому частки із складу земельної ділянки, як окремо так і з іншими учасникам, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної\~ компенсації. Відповідно до висновку будівельно-земельно-технічної судової експертизи від 19.09.2016 №212/203 експертом запропонований один варіант поділу житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою № 17 по провулку Лазурному у м. Бердянську Запорізької області, з яким сторони повністю згодні. Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] законними та обґрунтованими. На підставі ст..ст.319, 364\~ ЦК України, 86,88 ЗК України та

Outcome: approved