Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і після зміни позовних вимог просить зобовязати відповідача не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]; встановити час та дні для його зустрічей з сином: кожну другу і четверту неділі місяця три години в проміжку часу з 12.00 год. до 18.00 год. та кожну першу і третю суботи місяця три години в проміжку часу з 12.00 год. до 18.00 год. в присутності матері дитини. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2013 року. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. Проте життя з відповідачем не склалося і рішенням Калуського міськрайонного суду від 06.07.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Даним рішення суду було встановлено суду було встановлено, що син [PERSON] залишається проживати з матірю. Позивач наголошує, що за час окремого проживання відповідач повністю ізолювала дитину, не даючи можливості спілкуватися з сином. Коли позивач приїжджав побачитися з сином, відповідач не впускала його навіть до двору, не випускала дитину. Він намагався урегулювати це питання з відповідачкою мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною. Позивач має бажання бачитися зі своєю дитиною, спілкуватися з ним, має бажання приймати активну участь в його вихованні, хоче брати участь у його розвитку та у житті. Проте його права, як батька, на даний час порушуються. Після численних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду. Згідно чинного сімейного законодавства відповідач не має жодного права чинити йому перешкоди у спілкуванні, побаченнях, у вихованні їхньої спільної дитини. Тому позивач, з урахуванням змінених позовних вимог, просить позов задоволити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Позов визнає частково, а саме просить встановити час побачення позивача з сином в присутності матері (відповідачки по справі) кожну 2-гу та 4-ту неділю місяця, в проміжок часу з 16.00 до 18.00 год., а також кожну 1-шу та 3-тю суботу місяця з 16.00 до 18.00 год. Крім того, згідно поданого раніше заперечення відповідач зазначила, що син [PERSON] - 1,5-річного віку, дитина повністю знаходиться під її материнською опікою та піклуванням. Син народився із затримкою внутрішньоутробного розвитку з кефалогематомою тімяної ділянки. Син [PERSON] перебуває на «Д» обліку в невролога в обласній дитячій поліклініці. В липні 2015року сина консультовано лікарем генетиком, діагностовано ГЕРХ та «Д» нагляд гастроентеролога. Також призначено курс лікування. Також відповідач наголошує, що син [PERSON] знаходиться на природному (грудному) годуванні. На даний час вона із сином проживає в будинку своїх батьків та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Весь свій вільний час присвячує виключно дитині, яка в силу свого розвитку потребує дотримання відповідного догляду та харчування, призначених лікарем. Відповідачу достеменно відомо, як дитина розвивається, як вона проводить своє дозвілля, коли дитина хоче спати, коли їсти, а коли гратися. При таких обставинах, будь-які зустрічі позивача із сином [PERSON] без її участі - неможливі. Таких особливостей розвитку дитини позивач не знає. Крім того, відповідач зазначила, що кожну неділю в проміжку часу з 12.00 год. до 18.00 год. син [PERSON] спить, потім харчується та грається. Переривання такого вже встановленого і звиклого для дитини графіку - може негативно відбитися на його розвитку. Такий графік для дитини майже щоденний. Представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить позовні вимоги задоволити із врахуванням порядку, встановленого розпорядженням Калуської районної державної адміністрації від 04.11.2015 року №320. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] (а.с.6). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з матірю [PERSON] (а.с.7). Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно положень ст. 157 СК України, виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з розпорядженням Калуської районної державної адміністрації від 04.11.2015 року №320 (а.с. 58-59), органом опіки та піклування визначено право зустрічей [PERSON] із сином [PERSON], [INFO], кожної першої і третьої суботи місяця з 16.00 год. до 18.00 год. та другої і четвертої неділі місяця з 16.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання дитини за адресою вул.Сагайдачного,25 в с.Копанки Калуського району, в присутності матері дитини [PERSON]. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Так, в ч. 2 ст. 159 СК України закріплено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. [PERSON] не позбавлений батьківських прав, він має право на спілкування та участь у вихованні сина [PERSON], [INFO], а тому слід зобовязати відповідача не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з сином [PERSON] та його вихованні. Визначаючи години спілкування позивача з сином, суд враховує розпорядок дня хлопчика, який є малолітнім, потребує забезпечення певного режиму, відпочинку, дотримання особистої гігієни тощо. Зокрема, що син [PERSON] 1,5 річного віку. Такий вік обумовлює необхідність підвищеного і постійного піклування, нагляду, здійснення заходів санітарно-гігієнічного характеру. Таким чином, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, оскільки надання позивачу права бачитися з сином кожної першої і третьої суботи місяця з 16.00 год. до 18.00 год. та другої і четвертої неділі місяця з 16.00 год. до 19.00 год., якнайкраще відповідатиме інтересам малолітнього [PERSON]. Також суд враховує, що малолітній [PERSON] знаходиться на природному (грудному) годуванні, з 1-місячного віку перебуває на диспансерному обліку в невролога, оскільки народився із затримкою внутрішньоутробного розвитку з кефалогематомою правої тімяної ділянки, також діагностовано ГЕРХ, рекомендовано «Д» нагляд гастроентеролога (а.с.35). Тому, враховуючи особливості розвитку та харчування сина [PERSON], його стан здоровя, перебування дитини з батьком без присутності матері ставить під загрозу задоволення потреб та інтересів дитини. А тому позивач має право бачитися з сином лише в присутності відповідача. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що для забезпечення реалізації прав малолітньої дитини, її фізичного та морального розвитку та виховання, з урахуванням віку дитини, її стану здоровя та необхідного режиму її утримання, позовні вимоги слід задоволити частково та встановити наступний порядок зустрічей [PERSON] з сином [PERSON]: кожної першої і третьої суботи місяця з 16.00 год. до 18.00 год. та другої і четвертої неділі місяця з 16.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання дитини в присутності матері дитини [PERSON]. На підставі ст.ст. 153, 157, 158, 159 СК України та

Outcome: dismissed