Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про спростування недостовірної інформації, захист честі і гідності, в якому посилається на наступне. Сторони певний час підтримували особисті відносини і мають спільного сина [PERSON] . Відносини у сторін напружені. Відповідач перешкоджає побаченням позивача із сином, поширює відносно нього неправдиву інформацію, що ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Так, відповідачка у своєму особистому зверненні, поширеному [INFO] на ім`я народних депутатів [PERSON] , [PERSON] та інших поширила неправдиву брехливу інформацію щодо позивача, яка полягає в наступному: «Наприклад ситуація із покаранням кривдника, київського ресторатора [PERSON] , власника мережі [INFO] , [INFO] та [INFO] дуже важка через високий рівень його фінансового тиску та корумпованість органів прокуратури та судової системи. Зокрема, кримінальну справу №12016100050011060, порушено проти [PERSON] по факту нанесення мені тілесних ушкоджень середньої тяжкості на очах у дитини…» «Також за час моєї відсутності в Україні бізнесмен «отримав» в Печерському районному суді м.Києва ряд дуже цинічних заочних судових рішень, про які мене навіть не інформували. Окрім отримання стандартного для подібних ситуацій заочного рішення про позбавлення мене права користування житлом, найабсурдніше рішення зобов`язало мене як матір, з якою постійно проживає дитина на повному моєму утриманні, сплачувати мільйонеру аліменти у розмірі 3000 гривень «на утримання дитини!» При цьому чоловік рокам ніяк не допомагає дитині фінансово. Той факт, що рядовий бізнесмен в Україні може з легкістю корумпувати будь-який орган влади в Україні та отримувати подібні абсурдні заочні судові рішення, які не тільки суперечать здоровому глузду, але й нормам захисту прав матері і дитини, справив на мене дуже глибоке негативне враження». Також [PERSON] у своїх поясненнях, які надані начальнику служби у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації зазначає, що судово-медична експертиза підтвердила факт нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості…Мати роками утримує дитину сама, самостійно, без участі батька… Також слід нагадати, що за час відсутності [PERSON] та [PERSON] в Україні ви шляхом махінацій за спиною у матері надзвичайно швидко отримали ряд заочних рішень Печерського суду…по ним були прийняті рішення на вашу користь без участі [PERSON] чи її представників та навіть без попередження [PERSON] про наявність подібних справ чи судових слухань по ним. В результаті ваших махінацій та адміністративно-фінансового тиску на органи судової влади ви позбавили матір права користування спільним майном, а також «отримали» рішення суду щодо сплати вам аліментів у розмірі 3000 гривень на утримання дитини, яка постійно проживає з матір`ю на повному її утриманні. До речі, за фактом підробки вами документів для подачі заявки на Гаазьку конвенцію заведене кримінальне провадження із зазначенням вас як підозрюваного у шахрайстві» Позивач вказує на те, що твердження відповідачки про його фінансовий та адміністративний тиск на органи прокуратури та судової системи, те, що він роками не допомагає дитині фінансово і мати сама утримує дитину без участі батька, про корумпованість ним органів державної влади, підтвердження факту нанесення тілесних ушкоджень судово-медичною експертизо тощо вважає неправдивими і такими, що не відповідають дійсності. Просить суд 1)визнати недостовірною, такою, що наносить шкоду честі, гідності, діловій репутації позивача інформацію, поширену [PERSON] в «Особистому зверненні» народному депутату та у поясненнях від 14.11.2017 Начальнику служби у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації в частині інформації: «Наприклад ситуація із покаранням кривдника, київського ресторатора [PERSON] , власника мережі [INFO] , [INFO] та [INFO] дуже важка через високий рівень його фінансового тиску та корумпованість органів прокуратури та судової системи. Зокрема, кримінальну справу №12016100050011060, порушено проти [PERSON] по факту нанесення мені тілесних ушкоджень середньої тяжкості на очах у дитини…» «Також за час моєї відсутності в Україні бізнесмен «отримав» в Печерському районному суді м.Києва ряд дуже цинічних заочних судових рішень, про які мене навіть не інформували. Окрім отримання стандартного для подібних ситуацій заочного рішення про позбавлення мене права користування житлом, найабсурдніше рішення зобов`язало мене як матір, з якою постійно проживає дитина на повному моєму утриманні, сплачувати мільйонеру аліменти у розмірі 3000 гривень «на утримання дитини!» При цьому чоловік рокам ніяк не допомагає дитині фінансово. Той факт, що рядовий бізнесмен в Україні може з легкістю корумпувати будь-який орган влади в Україні та отримувати подібні абсурдні заочні судові рішення, які не тільки суперечать здоровому глузду, але й нормам захисту прав матері і дитини, справив на мене дуже глибоке негативне враження». «Судово-медична експертиза підтвердила факт вами тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості… Мати роками утримує дитину сама, самостійно, без участі батька… Також слід нагадати, що за час відсутності [PERSON] та [PERSON] в Україні ви шляхом махінацій за спиною у матері надзвичайно швидко отримали ряд заочних рішень Печерського суду…по ним були прийняті рішення на вашу користь без участі [PERSON] чи її представників та навіть без попередження [PERSON] про наявність подібних справ чи судових слухань по ним. В результаті ваших махінацій та адміністративно-фінансового тиску на органи судової влади ви позбавили матір права користування спільним майном, а також «отримали» рішення суду щодо сплати вам аліментів у розмірі 3000 гривень на утримання дитини, яка постійно проживає з матір`ю на повному її утриманні. …До речі, за фактом підробки вами документів для подачі заявки на Гаазьку конвенцію заведене кримінальне провадження із зазначенням вас як підозрюваного у шахрайстві» 2)зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію про позивача, що зазначена вище, в той же спосіб, в який вона була поширена, а саме шляхом направлення листів до цих осіб, в яких буде спростовано недостовірну інформацію, протягом одного місяця з дня набранням рішенням законної сили. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві. Представник третьої особи до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника третьої особи Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, судом встановлено наступне. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . У сторін є значна кількість спорів у судах України та судах іноземних держав щодо участі у вихованні сина, його місце проживання, матеріальне забезпечення тощо. Відповідачка у своєму особистому зверненні, поширеному [INFO] на ім`я народних депутатів [PERSON] , [PERSON] зазначила наступне: «Наприклад ситуація із покаранням кривдника, київського ресторатора [PERSON] , власника мережі [INFO] , [INFO] та [INFO] дуже важка через високий рівень його фінансового тиску та корумпованість органів прокуратури та судової системи. Зокрема, кримінальну справу №12016100050011060, порушено проти [PERSON] по факту нанесення мені тілесних ушкоджень середньої тяжкості на очах у дитини…» «Також за час моєї відсутності в Україні бізнесмен «отримав» в Печерському районному суді м.Києва ряд дуже цинічних заочних судових рішень, про які мене навіть не інформували. Окрім отримання стандартного для подібних ситуацій заочного рішення про позбавлення мене права користування житлом, найабсурдніше рішення зобов`язало мене як матір, з якою постійно проживає дитина на повному моєму утриманні, сплачувати мільйонеру аліменти у розмірі 3000 гривень «на утримання дитини!» При цьому чоловік рокам ніяк не допомагає дитині фінансово. Той факт, що рядовий бізнесмен в Україні може з легкістю корумпувати будь-який орган влади в Україні та отримувати подібні абсурдні заочні судові рішення, які не тільки суперечать здоровому глузду, але й нормам захисту прав матері і дитини, справив на мене дуже глибоке негативне враження». Також [PERSON] у своїх поясненнях, які надані начальнику служби у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації зазначає, що судово-медична експертиза підтвердила факт нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості…Мати роками утримує дитину сама, самостійно, без участі батька… Також слід нагадати, що за час відсутності [PERSON] та [PERSON] в Україні ви шляхом махінацій за спиною у матері надзвичайно швидко отримали ряд заочних рішень Печерського суду…по ним були прийняті рішення на вашу користь без участі [PERSON] чи її представників та навіть без попередження [PERSON] про наявність подібних справ чи судових слухань по ним. В результаті ваших махінацій та адміністративно-фінансового тиску на органи судової влади ви позбавили матір права користування спільним майном, а також «отримали» рішення суду щодо сплати вам аліментів у розмірі 3000 гривень на утримання дитини, яка постійно проживає з матір`ю на повному її утриманні. До речі, за фактом підробки вами документів для подачі заявки на Гаазьку конвенцію заведене кримінальне провадження із зазначенням вас як підозрюваного у шахрайстві» Ці висловлювання позивач вважає недостовірною інформацією, що порушує його особисті немайнові права (честь, гідність, ділову репутацію). Згідно зі ст. 3 Конституції України честь та гідність людини визнаються в Україні одними з найвищих соціальних цінностей. Відповідно до ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. За змістом ч. 1 ст. 277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої поширено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на її спростування. Водночас, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Як вбачається із роз`яснень, даних в вищенаведеному рішенні Конституційного Суду України, звернення до правоохоронного органу про порушення прав особи посадовими особами цього органу при виконанні ними своїх службових обов`язків не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію. Хоча Конституційний Суд України дійшов такого висновку у контексті тлумачень положень ЦК 1963 року (стаття 7), який на сьогодні втратив чинність, обов`язкова за своє юридичною силою правова позиція Конституційного Суду України повинна бути застосована і до аналогічних правовідносин, які регулюються нормами ЦК України 2013 року, на які посилається позивач в своєму позову. Крім того, згідно рішення від 31.03.2011 року у справі «Сірик проти України» Європейський Суд з прав людини, досліджуючи питання притягнення до цивільно-правової відповідальності на підставі звернень до органів державної влади, вказав, що «…одним із принципів верховенства права є те, що громадяни повинні мати можливість повідомляти компетентних посадових осіб держави про поведінку державних службовців, яка їм видається неправомірною або незаконною». Враховуючи, суд вважає, що оспорювана позивачем інформація, викладена у зверненні до народних депутатів та органів виконавчої влади, не може вважатися недостовірною інформацією або відомостями, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки в даному випадку має місце реалізація відповідачем конституційного права, яке передбачене ст. 40 Конституції України. Інші доводи позивача висновків суду, що викладені вище не спростовують і носять описовий характер щодо особистого життя сторін, їх взаємовідносин між собою та з сином, про судові спори між сторонами. Дані обставини суд вважає такими, що не входять до меж предмету доказування в даній справі і докази, подані на їх підтвердження є неналежними. З цих підстав, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed