Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в сумі 24000 грн. (двадцять чотири тисячі гривень). Позивач посилається на те, що 01 березня 2013 року між ним та [PERSON] (далі Відповідач) був укладений договір позики грошових коштів. Відповідно до умов якого позивач позичив відповідачу 24000 грн. (двадцять чотири тисячі гривень) та зобов`язувався повернути вказану суму коштів до 24 грудня 2013 року. У строки визначені домовленістю сторін, [PERSON] грошові кошти йому не повернув, чим порушив взяті на себе обов`язки. Борг за договором позики залишився неповернутим, а тому, у позивача не має іншого виходу, ніж звернення до суду за захистом свого порушеного права. З урахуванням вищезазначеного [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у сумі 24000 грн. (двадцять чотири тисячі гривень) та судовий збір по справі у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень). Ухвалою суду від 06 липня 2021 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.20), а ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с.33). У судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повернувся конверт з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». У відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, [PERSON] відзив не надіслав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як визначено ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позикодавець позичає позичальнику грошові кошти в сумі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень. Позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо при підписанні договору готівкою за місцем реєстрації Позикодавця. Позика є безпроцентною. Позичальник зобов`язується повернути позику в строк та на умовах, передбачених Договором. Строк повернення позики сторони до 24 грудня 2013 року (а.с.5). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що взяті на себе зобов`язання за договорами позики від 01 березня 2013 року, відповідач не виконав, отримані у позику грошові кошти за вказаним договором не повернув, у зв`язку із чим посилаючись на вимоги ст. ст. 599, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України просить стягнути з відповідача всю суму боргу передану за договором позики від 01.03.2013 року. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При розгляді справи № 6-63цс13 від 18.09.2013 року Верховний суд України зробив висновок про те, що за своєю суття розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, що видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також посвідчуючи факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів законодавства. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Виключно наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобов`язання. Як встановлено при розгляді справи, на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами позики не погашає. Оскільки, відповідач належним чином добровільно не виконав умови договору позики та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернув борг за вказаними договором суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 01.03.2013 року у розмірі 24000,00 (двадцять чотири тисячі) гривень. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не скористався своїми правами та не з`явився в судові засідання, хоча й був повідомлений належним чином, не надав письмовий відзив проти позову, не долучив жодних доказів у вказаній справі на спростування тверджень позивача. Аналізуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов [PERSON] повністю задоволено, суд згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved