Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Криворізької міської ради, уточнивши позовні вимоги від 27.09.2017 року, про визнання права власності на частину житлового будинку, господарської будівлі самочинного будівництва в порядку ст. 31 ЦПК України. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 2008 року прийняв у дар 2/5 частини житлового будинку розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тарасова,4, Дніпропетровської області. Копія договору дарування серія ВКЕ № 098972 від 07.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 19.05.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до Криворізької міської ради відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю з питань введення в експлуатацію завершені будівництвом добудови: житловий будинок «А-1» загальною площею 104,5кв.м. період добудування 2000 рік; сарай «К» загальною площею 10,1кв.м. період добудування 2008 рік, та отримав письмову відповідь № 505 від 22.05.2017 року, проте, що для встановлення права власності на самостійно збудовані обєкти, які розташовані на земельній ділянці за адресою м. Кривий Ріг, вул. Тарасова,4 може бути за рішенням суду. У звязку з викладеним, позивач вимушений звернутись до суду з вимогами про визнання за ним права власності на вказану забудову. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], кожен окремо, підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій зазначив про можливість розгляду справи без його участі, проти задоволення позову заперечував через недотримання законних вимог щодо прийняття обєкта в експлуатацію та відсутності повного пакету документів, що підтверджують право власності на обєкт. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що відомості, щодо реєстрації повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок та декларацій про готовність обєкта до експлуатації до Відділу не передавались та не знаходяться. Крім того відсутні відомості щодо власника обєкта. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач прийняв у дар 2/5 частини житлового будинку розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тарасова,4, Дніпропетровської області. Копія договору дарування серія ВКЕ № 098972 від 07.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]М (а.с. 8). 08.05.2008 року начальником комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізького бюро технічної інвентаризації» було прийнято рішення про реєстрацію права власності за позивачем 2/5 часки житлового будинку розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тарасова,4, Дніпропетровської області, та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССК № 014491 від 08.05.2008 року (а.с. 9). 19.05.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до Криворізької міської ради відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю з питань введення в експлуатацію завершені будівництвом добудови: житловий будинок «А-1» загальною площею 104,5кв.м. період добудування 2000 рік; сарай «К» загальною площею 10,1кв.м. період добудування 2008 рік (а.с. 10). На вказану заяву позивач отримав відповідь з Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю № 505 від 22.05.2017 року, проте, що для встановлення права власності на самостійно збудовані обєкти, які розташовані на земельній ділянці за адресою м. Кривий Ріг, вул. Тарасова,4 може бути за рішенням суду (а.с. 11). Відповідно копії технічного паспорта на житловий будинок що розташований адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тарасова,4, Дніпропетровської області, № 9302 від 03.04.21 року, виданий КП ДОР «Криворізьке Бюро Технічної Інвентаризації» м. Кривий Ріг Дніпропетровська область зазначено самочинне будівництво житлового будинку після реконструкції літера А-1 площею 49.9 кв.м., 2009 року, сарай літера «К» площею 10,1 кв.м., 2008 року (а.с. 12-13). Відповідно до копії відомостей про технічний стан нерухомого майна житлового будинку що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тарасова.4, Дніпропетровської області власника [PERSON] № 243147 від 03.04.2017 року, виданої КП ДОР «Криворізьке Бюро Технічної Інвентаризації» м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область (а.с. 15). Самочинно збудовано: житловий будинок «А-1» після реконструкції та сарай «К». За рахунок самочинної реконструкції житлового будинку «А-1» загальна площа приміщень житлового будинку змінилась з 101,6кв.м. на 104,5кв.м., житлова - з 69,2 кв.м. на 64,4кв.м., загальна площа приміщень кв. № 3 змінилась з 47,0кв.м. на 49,9кв.м. житлова - з 34,1кв.м. на 29,3кв.м. (а.с. 12-15). Згідно\~ст.16 ЦК України\~серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набується на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 2\~ст. 376 ЦК України\~, особа, яка здійснила або здійснює самочинне\~\~\~\~будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 цієї статті встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином,\~ст. 376 ЦК України\~передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 цієї статті), і встановлено випадки, коли право власності на самочинне будівництво може бути визнане за рішенням суду за особою, що здійснила самочинне будівництво, або за власником земельної ділянки. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376\~ЦК України\~, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3\~ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5ст. 376\~ЦК України). Згідно пункту 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Разом з тим, у відповідності до п. 9\~Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~органу державного архітектурно-будівельного контролю були наданні повноваження лише до 31.12.2015 року приймати в експлуатацію об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, а отже право позивачів підлягає судовому захисту та за ними слід визнати право власності на спірне нерухоме майно. Позивач звертався з заявою у відповідний державний орган, проте отримав відповідь, що йому необхідно звернутись до суду. Крім того, на адвокатський запит, представнику позивачу [PERSON] надана відповідь від 18.10.2017 року за №14/29-3403, згідно якої, станом на 18.10.2017р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відсутня інформація про власників квартир за вказаною адресою. У звязку з цим, надати інформацію чи є вони живими не можливо. Крім того, інформація про спадкоємців власників квартир №№ 1,2 будинку № 4 на вул. Тарасової у виконкомі районної у місті ради відсутня. Також, Виконкомом районної у місті ради не приймались заходи щодо звернення з позовною заявою до суду з питання визнання квартир за вказаною адресою відумерлою спадщиною та передачі їх у власність територіальної громади міста. Фактично, в судовому засіданні встановлено, що у будинку №4 по вул. Тарасова, усі інші квартири стоять порожні, в них ні хто не проживає. Таким чином, позивач позбавлений можливості узаконити будівництво чи виділити земельну ділянку під нього у інший спосіб, аніж через звернення до суду. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив, що будівництво, а саме, проведена позивачем добудова господарських будівель, не порушує права власності інших власників. \~\~За таких обставин та враховуючи визнання позову відповідачем\~\~суд приходить до висновку, що слід задовольнити позовні вимоги, визнавши за позивачем [PERSON] право власності на 2/5 частини домоволодіння житлового будинку літера А-1, що складають квартиру №3 самочинно збудовано після реконструкції в 2009 році, загальною площею 49,9 кв.м., сарай літера К самочинно збудовано в 2008 році, загальною площею 10,1 кв.м. розташованих за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тарасова, 4, Дніпропетровської області. Враховуючи викладене, на підставі ст.,\~383,\~392ЦК України, та

Outcome: approved