Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, збільшивши вимоги якого, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 частину витрат, пов`язаних з утриманням спільного майна в сумі 43861 грн. 68 коп.; збільшити його частку в спільному майні подружжя до розміру, визначеного на підставі висновку будівельно-оціночної експертизи за рахунок зменшення частки [PERSON] ; розділити спільне майно. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач з 09.10.2004 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 20.10.2015. Подружні взаємини між ними остаточно припинені з червня 2015 року. В період спільного проживання сторонами придбано дві квартири в будинку [ADDRESS] . В подальшому ці квартири на підставі відповідних дозволів було переплановано та об`єднано в одне приміщення до якого здійснено прибудову. Тобто, в результаті зазначеного створене одне нежитлове приміщення - магазин, загальною площею 134,2 кв.м. з присвоєнням окремої адреси: [ADDRESS] . Вказане нежитлове приміщення, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.10.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] , кожному належить по Ѕ частці. Інвентарна вартість майна становить 171766 грн. З моменту припинення спільного подружнього життя, а потім і розірвання шлюбу, між сторонами неодноразово виникало питання подальшого користування вказаним вище нерухомим майном та розподілу витрат на його утримання, проте, зрештою сторони домовилися не ділити це майно в натурі, а завершити переобладнання (ремонт) та експлуатувати за призначенням чи здати в оренду. Тож, за згодою [PERSON] - [PERSON] за власні кошти продовжував сплачувати витрати, необхідні для утримання цього приміщення та продовжив розпочатий під час перебування у шлюбі ремонт (поліпшення). На момент видання свідоцтва про право власності на магазин, у середині нього не було жодних внутрішніх робіт, здійснене лише перепланування, що не дозволяло використовувати його за цільовим призначенням. У 2013 році в магазині була змонтована електроустановка під потужну електропроводку, укладено договір з «Кіровоградобленерго» на подання 20 квт 380 В електроенергії, але внутрішня розводка не виконувалася. На той час сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і, відповідно до ч.4 ст.65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним з подружжя в інтесах сім`ї створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідач заперечує існування електроустановки в магазині та витрат на її обслуговування, однак заперечення є безпідставними. Так, відповідно до вимог ПТЕЕС та НАПБ А.01.001-2004 потрібно було замовляти планове технічне обслуговування електроустановок. Ця обставина додатково підтверджується листом Знам`янського РЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго» №195/44 від 20.12.2017, в якому надано роз`яснено поняття «електроустановка» та роз`яснено потребу в її обслуговуванні. Наочно наявність електроустановки підтверджено фототаблицею №3 та копією платіжних документів за її встановлення. Щорічно витрати на таке планове технічне обслуговування електроустановок становить 24000 грн., які узгоджені сторонами та сплачені позивачем з особистих коштів. Останній платіж здійснений 03.01.2018. Крім того, позивач за власні кошти повністю оплачує послуги по утриманню будинку в сумі 3056 грн. 48 коп. та 506 грн. 88 коп. та поніс витрати по опломбуванню лічильника води в сумі 160 грн. Таким чином, підтверджені документально поточні витрати на утримання спільного майна, протягом другої половини 2015 року, в 2016, 2017 роках та станом на січень 2018 року склали 87723 грн. 30 коп. та будуть лише збільшуватися протягом розгляду справи, так як витрати з утримання спільного нерухомого майна є постійними. Відповідно до розміру часток співвласників, існуючих на даний час, сторони повинні в рівних частках нести ці витрати, тому позивач посилаючись на положення ст.360 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача Ѕ частину витрат понесених ним на утримання спільного майна, в сумі 43861 грн. 68 коп. Крім того, для приведення приміщення у придатний до експлуатації стан, в ньому необхідно було здійснити реконструкцію (ремонт), оздоблення, а також необхідно було відремонтувати прилеглу територію. Для виконання ремонту позивачем придбано матеріали на загальну суму 174470 грн. 70 коп. Ремонт приміщення та купівля матеріалів здійсювалась за згодою відповідача. Також, в період шлюбу за згодою відповідача 29.05.2015 позивач уклав договір підряду, замовив та оплатив роботу ФОП [PERSON] , який має відповідні дозволи на цей вид робіт, по реконструкції приміщення магазину на суму 84245 грн. 24 коп. Загальна сума здійснених [PERSON] таким чином поліпшень спільного майна склала за його підрахунками 258715 грн. 94 коп. та перевищує інвентаризаційну вартість об`єкта спільної сумісної власності. Позивач вказує, що всі ці витрати понесені ним вже після розірвання шлюбу з відповідачем як за рахунок особистих, так і позичених коштів. Оскільки вартість здійснених позивачем за рахунок власних коштів невід`ємних поліпшень приміщення магазину за адресою [ADDRESS] значно перевищує вартість всього приміщення, він просить суд збільшити його частку у праві спільної часткової власності з [PERSON] та після визначення розміру такої частки, розділити їх спільне майно. Вартість вказаних невід`ємних поліпшень та відповідно розмір збільшуваної його частки, як і можливі варіанти розподілу нежитлового приміщення магазину, мають бути визначені на підставі висновку будівельно-оціночної та будівельно-технічної експертизи. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи їх надуманими та необгрунтованими, просив суд відмовити в їх задоволенні. Надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві та запереченні на позовну заяву. Так, вказав, що дійсно відповідач перебувала в шлюбі з позивачем і під час спільного проживання було придбано дві квартири по [ADDRESS] , з яких було зроблено нежитлове приміщення - магазин, площею 134,2 кв.м. з присвоєнням окремої адреси: [ADDRESS] . Вказане нежитлове приміщення-магазин було побудоване та переобладнане під магазин ще в 2014 році. Зокрема право власності було зареєстроване 30.10.2014, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 8807443 від 30.10.2014, та витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно №28809477 від 30.10.2014. У розділі «Підстава виникнення права власності» вищевказаного витягу зазначено, що право власності виникло на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації -V КД 143142310510, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області 19.08.2014. Тобто вказаний витяг підтверджує, що нежитлове приміщення - магазин прийняте в експлуатацію 19.08.2014, а тому роботи з перепланування квартир у нежитлове приміщення - магазину були завершені до 19.08.2014, за спільні сімейні кошти позивача і відповідача. В магазині в 2013 році була змонтована електроустановка під потужну електропроводку, укладено договір з «Кіровоградобленерго» на подання 20 кВт 380 В електроенергії, але внутрішня розводка не виконувалася. Проте відповідно до вимог ПТЕЕС та НАПБ А.01.001-2004 потрібно було замовляти планове технічне обслуговування електроустановок, щорічні витрати на це становили 24000,00 грн. щорічно. Відповідно до розділу III «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів» затверджених наказом Міністерства палива та електроенергетики №258 від 25.07.2006, обслуговування (технічне) це - комплекс робіт з підтримки працездатності обладнання в період його використання. До технічного обслуговування електрообладнання належать випробування обладнання, пристроїв, огляд обладнання, підтяжка контактних з`єднань, доливання ізоляційного масла, випробування і - змірювання ізоляційних характеристик тощо. Оскільки сам позивач у позові вказує, що внутрішня розводка не виконувалася, то і електроустановка не використовувалася відповідно і технічне обслуговування є надуманим. Позивач стверджує, що витрати на таке обслуговування були узгоджені з відповідачем та сплачені з власних коштів. Проте, такі витрати сторонами не узгоджувалися, і будь-яких доказів узгодження позивач не надав. Позивач також поніс витрати по утриманню магазину на суму 3056 грн. 48 коп. та 506 грн. 88 коп., які він сплатив КП «Знам`янський комбінат комунальних послуг» та витрати по опломбуванню лічильника в сумі 160 грн. Вказані витрати дійсно були понесені на утримання нежитлового приміщення-магазину. Проте, позивач не звертався до відповідача з приводу відшкодування Ѕ цих витрат, що становить 1861 грн. 68 коп. Оскільки позивач навіть не звертався до відповідача з відшкодування цих витрат, то недоведеним є порушення його прав. Також позивач зазначає, що для приведення приміщення до придатного для використання стану потрібно було здійснити його реконструкцію (ремонт). Для проведення ремонту, позивач стверджує, що придбав матеріалів на суму 174470 грн. 70 коп., крім того замовив та оплатив роботу ФОП [PERSON] по реконструкції приміщення 84245 грн. 24 грн. Однак, як вже зазначено вище, реконструкція магазину проведена в 2014 році, на той час за спільні кошти подружжя, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації №КД 143142310510, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області 19.08.2014. Після того як об`єкт було прийнято до експлуатації, відповідач не надавала позивачу будь-якої згоди на поліпшення майна. Збільшення частки співвласника у праві спільної часткової власності можливе лише за сукупністю певних умов, а саме в тому разі, якщо один із співвласників зробив поліпшення майна власними коштами, такі поліпшення не можна відокремити, й вони зроблені за згодою всіх співвласників. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, експерта, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 09.10.2004 знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 20.10.2015 (а.с.9). При цьому подружні взаємини між ними припинені з червня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.10.2014 індексний номер 28807443 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 30.10.2014, сторонам на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки кожного - 1/2) належить нежитлове приміщення - магазин, загальною площею 134,2 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 489491235106. Номер запису про право власності 7516071, дата та час державної реєстрації 30.10.2014. Вказане вище свідоцтво про право власності видане на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КД 143142310510, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Кіровоградській області 19.08.2014, замість договору купівлі-продажу, посвідченого 10.04.2003 та зареєстрованого в реєстрі за №416, договору купівлі-продажу посвідченого 24.06.2008 та зареєстрованого в реєстрі за №949 (а.с.10, 11-12). Вказаний магазин переплановано на підставі відповідних дозволів з двох суміжних житлових квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , які належали сторонам та об`єднано в одне приміщення з обладнанням окремої вхідної групи, до якого здійснено прибудову, про що свідчать Містобудівні умови і обмеження виготовлені у відділі архтектури та містобудування, управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам`янскої міської ради (а.с.224-230). Технічний паспорт на спірне нежитлове приміщення виготовлено 03.09.2013 у Знам`янському міжміському комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації». Зазначено, що інвентарізаційна вартість магазину з прибудовою складає 1717606 грн. (а.с.14-18). Декларація про початок виконаних будівельних робіт - реконструкція суміжних житлових квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] під нежитлове приміщнння - магазин продовольчих товарів з обладнанням окремої вхідної групи, зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у Кіровоградській області 25.01.2013 за №КД 083130250398. У декларації вказаний вид будівництва - реконструкція, категорія сладності: ІІІ. Проектна документація розроблена ТОВ «Ареал-Проект» (а.с.45-46 том 3). Декларація про готовність об`єкта до експлуатації затверджена Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у Кіровоградській області видана 19.08.2014 за № КД 143142310510 та підписана [PERSON] та [PERSON] . У декларації зазначено, що будівництво є завершеним, а об`єкт - готовим до експлуатації (а.с.47-50 том 3). У довідці КП «Знам`янський комбінат комунальних послуг» від 12.09.2017 вказано, що заборгованість за послуги по утриманню будинку за адресою [ADDRESS] , за період з 01.10.2015 по 12.09.2017 фактично оплачено ПП [PERSON] у сумі 3056 грн. 48 коп. На підтвердження зазначеного в довідці, до неї додано акт звірки взаєморозрахунків (а.с.20, 21). Житлово -комунальні послуги за утримання будинку за вказаною адресою позивачем також були сплачені за вересень - грудень 2017 року на загальну суму 506 грн. 88 коп., про що свідчать відповідні рахунки на оплату та квитанція до прибуткового касового ордера від 11.01.2018 (а.с.169-171). Таким чином позивачем за період з 01.10.2015 по грудень 2017 року сплачено 3563 грн. 36 коп. житлово-комунальних послуг. [PERSON] 14.07.2016 укаледно договір №106 про надання послуг з ОКВП «Дніпро-Кіровоград», згідно з яким проведено опломбування вводу холоднї води за адресою [ADDRESS] . Вартість робіт за цим договором складає 160 грн. та оплачена [PERSON] , що підтверджується рахунком на оплату №1047 від 14.07.2016 (а.с.30,31). [PERSON] 05.12.2014 укладено договір із [PERSON] на планове технічне обслуговування електроустановок для нежитлового приміщення. Згідно з умовами вказаного договору, замовник [PERSON] на виконання вимог ПТЕЕС та НАПБ А 01.001-2004 замовляє, а виконавець [PERSON] виконує планове технічне обслуговування електроустановок у нежитловому приміщенні розташованому в [ADDRESS] . По даному договору виконання робіт проводиться за оплату у розмірі 2000 грн. на місяць, починаючи з дня підписання договору (а.с.22). Звіт про отримання коштів від 20.12.2015 свідчить про те, що [PERSON] відповідно до умов договору №1 від 05.12.2014 за обслуговування електричних мереж магазину продовольчих товарів [ADDRESS] , за 2015 рік отримано 24000 грн. (а.с.23). Договір на планове технічне обслуговування електроустановок для нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] а укладено між [PERSON] як замовником та [PERSON] як виконавцем також 01.01.2016. Строк дії договору вказано з 01.10.2014 по 01.10.2016. Проведення виконання робіт проводиться за оплату в розмірі 2000 грн. на місяць (а.с.24-25). Грошові кошти в сумі 24000 грн. за виконання вказаного договору [PERSON] сплачено [PERSON] , при цьому вказано, що це грошові кошти за 12 місяців 2015 року (а.с.26). Такий же договір між [PERSON] та [PERSON] укладено 03.01.2017 за №1 строком до 01.10.2016 (а.с.27-28). Відповдіно до звіту про отримання грошових коштів, кошти на виконання договору за обслуговування електричних мереж магазину [PERSON] отримано 15.08.2017 в сумі 24000 грн. (а.с.29). Також між [PERSON] та [PERSON] укладено договір на планове технічне обслуговуваня електроустановок для нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS] 03.01.2018 строком до 01.10.2016 (а.с.164). Грошові кошти на виконання вказаного договору виконавцем отримано 03.01.2018 в сумі 24000 грн. на підтвердження чого позивачем також надано до звіт про отримання грошових коштів (а.с.165). Відповідно до довідки, виданої начальником Знам`янської ДПІ Олнександрійського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області від 01.04.2019, [PERSON] на підставі п.168.2.1 Податкового кодексу України як громадянин декларацію про доходи та майновий стан за 2017 та 2018 роки не подавав та податки не сплачував. Як фізична особа підприємець (ФОП) в Знам`янській ДПІ Олександрійського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області не зареєстрований (а.с.142). З акту приймання - передачі наданої послуги виконання умов договору про приєднання до електричних мереж від 12.12.2013, рахунку № [NUMBER] , квитанції АТ КБ «Приватбанк», вбачається, приміщення за адресою [ADDRESS] , ПАТ «Кіровоградобленерго» приєднано до електричної мережі та надано послугу з електропостачання на підставі договору №268/07 від 01.04.2013. Вартість послуги склала 21379 грн. і ця сума сплачена позивачем 10.09.2013 (а.с.167, 168). У листі ПАТ «Кіровоградобленерго», надісланому на запит представника позивача зазначено, що для укладення договору про постачання електичної енергії та для підключення електроустановки споживача, споживач повинен забезпечити наявність власного електротехнічного персоналу відповідної кваліфікації або укласти договір про надання послуг щодо обслуговування власних електроустановок з електропередавальною або спеціалізованою організацією. Обслуговування електроустановок споживачів власним персоналом або спеціалізованою організацією повинно здійснюватися безперервно та у відповідності до вимог Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів та інших нормативно-технічних документів (а.с.166). Крім того, [PERSON] 29.05.2015 за №19 укладено договір з ФОП [PERSON] , згідно з яким останній як підрядник, діючи відповідно до ЗУ «Про підприємницьку діяльність», взяв на себе відповідальність за виконання робіт з реконструкції нежитлового приміщення магазину продовольчих товарів по [ADDRESS] . Підрядник зобов`язався якісно виконати доручену роботу відповідно до проектно - кошторисної та іншої технічної документації, своїми силами, інструментами, механізмами і матеріалами з дотриманням будівельних норм і правил та здати замовнику повністю закінчену роботу. Кошториста вартість робіт за договором визначена договірною ціною в сумі 84245 грн. 24 коп. Строк дії договору до 31.12.2015. Термін остаточного виконання роботи встановлено по грудень 2015 року (а.с.33-34). З рахунку на оплату №19 від 19.11.2015 вбачається, що [PERSON] перераховано ФОП [PERSON] 84245 грн. 24 коп. у рахунок оплати за реконструкцію нежитлового приміщення магазину продовольчих товарів по [ADDRESS] (а.с.35, 85). На підтвердження проведення реконструкції спірного нерухомого майна, вартості та обсягу виконаних робіт підрядником [PERSON] , позивачем долучено до матеріалів справи проектно кошторисну документацію про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (а.с.86-144). Згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року та підсумкової відомості ресурсів, вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ складає 145665 грн. 19 коп., вартість будівельних робіт підрядника по побудові з урахуванням ПДВ складає 84245 грн. 24 коп. (а.с.86). Локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1 «Реконструкція приміщення магазину продовольчих товарів по [ADDRESS] » передбачені ремонтно-будівельні роботи, які за результатами виконання перенесені до Акту приймання виконаних будівельних робіт б/н (форма КБ-2в) за листопад 2015 року на реконструкцію приміщення вказаного магазину (а.с.87-144). З акту від 15.04.2019 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] було проведено огляд нежитлового приміщення по [ADDRESS] з підстав визначення обсягу проведення необхідних робіт та складання акта смети (а.с.32). З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, державна реєстрація проведена 01.07.2015, основний вид економічної діяльності: будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с 86). На підтвердження придбання будівельних матеріалів та електрообладнання в період з 04.08.2015 по 19.12.2015 позивачем приєднано до матеріалів справи товарні чеки, накладні, рахунки на загальну суму 174470 грн. 70 коп. (а.с.37-47). При цьому у товарних чеках №116 від 23.09.2015, №79 від 11.11.2015 на суму 15880 грн. не зазначено даних про покупця, у решті документів вказано, що товари відпущено [PERSON] , [ADDRESS] (а.с.37,39). На підтвердження проведення ремонтних робіт позивачем до матеріалів справи долучена фото таблиця, з описом відображеного на фотознімках. На самих знімках дата їх створення, відсутня (а.с.172-185). На виконання ухвали суду від 30.01.2018 судовими експертами ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» у справі проведено судово оціночну - будівельну та судову будівельно-технічну експертизу, про що свідчить висновок експерта №8 від 01.08.2018. Згідно зі вказаним висновком, ринкова вартість нежитлового приміщення магазину продовольчих товарів по [ADDRESS] , на дату оцінки 01.08.2018 складає 676 000 грн. У приміщенні є в наявності невід`ємні поліпшення, здійснені співвласником [PERSON] . Ринковіа вартість невід`ємних поліпшень на дату оцінки складає 120000 грн. Співвідношення вартості невід`ємних поліпшень, здійснених позивачем, до ринкової дійсної вартості об`єкту нерухомого майна, складає 18/100. Розмір кожного зі співвласників в об`єкті нерухомого майна з урахуванням вартості поліпшень, здійснених співвласником [PERSON] складає: [PERSON] - 68/100, [PERSON] - 32/100. Експертом запропонований варіант розподілу магазину у відповідності до визначених часток співвласників. Крім того, вказано, що в результаті співставлення наявної в матеріалах справи первинної облікової документації з результатами натурального, встановлено невідповідність обсягів та вартості фактично виконаних ремонтно - будівельних робіт по реконструкції приміщення. Ознаки використання подібних матеріалів присутні, достовірно встановити фактичне використання будівельних матеріалів, виробів та конструкцій при здійсненні ремонтно-будівельних робіт по реконструкції нежитлового приміщення, саме тих, на придбання яких видані товарні чеки, рахунки, накладні, тощо, невбачається можливим за недостатністю технічної характеристики. Також експерт дійшов висновку, що не можлива готовність об`єкту до експлуатації приміщення без ремонтно-будівельних робіт, зазначених в акті б/н приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 року по реконструкції магазину (а.с.208-209 том.1, а.с.2-21 т.2). Ухвалою суду від 29.08.2018 у справі призначено судово фізико-хімічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:чи відповідає давність виконання (складання) акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 року, даті, зазначеній в акті (листопад 2015 року); якщо ні, то в який період був виконаний (складений) акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 року. Проведення експертизи доручено експертам приватного підприємства «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» (а.с.35 том.2). Згідно з висновком експерта №52/18 фізико-хімічної експертизи матеріалів документів, давність виконання (складання акту приймання виконання будівельних робіт за листопад 2015 року, не відповідає вказаній в ньому даті. Акт приймання виконання будівельних робіт за листопад 2015 року був підписаний (складений) в період липень-листопад 2017 року (а.с.97-110 том.2). На запит адвоката Островерхого Г.М. Знам`янським відділенням Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області надано відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків, в якій вказано на відсутність інформації про доходи в період з 01.01.2015 по 31.12.2016. При цьому у довідці відсутні інформація про особу, якої ці відомості стосуються (а.с.127 том 2). Відповідно до довідки голови будинкового комітету №9 м.Знам`янка, [PERSON] з червня 2015 року мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.19 том 1). [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.52 том 1). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що зі сторонами перебуває в нейтральних стосунках. У квітні 2015 року з позивачем підписали договір про ремонт магазину. Виконувались там роботи - підлогу зривали, штукатурку робили, повністю робили стелю «Армстронг», фасад зробили з граніту, положили бордюри з каменю і тротуарну плитку, і козирок. Приблизно в грудні 2015 року [PERSON] з ними розрахувався. Стіни в магазині були голі, підлогу вони всю зірвали та залили бетон, переварили опалення, повирізавши труби. Також робили електропроводку. Це точно був 2015 рік, оскільки між ними був укладений договір та складалася смета. Познайомились з позивачем у 2014 році. Не пам`ятає, бачив чи ні відповідачку в магазині. позивач сказав, що магазин належить йому. Проектно-кошторисну документацію склали в квітні та підписали договір. Позивач скрупульозний, вимагав усе підписати. Зареєстрований він підприємцем у 2014 чи 2015 році. На момент ремонту у магазині був підприємцем, але була фірма субпідрядника. Коли саме уклали договір - до чи після виконання робіт, не пам`ятає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з позивачем у нього нейтральні стосунки. Відповідачку не знає, лише раз бачив. Наприкінці серпня 2015 року розвантажував мішки з будматеріалами. На об`єкті, який знаходиться в житловому будинку по [ADDRESS] . Прийшла дружина позивача, зайшла до магазину та попросила грошей, на що позивач відмовив, вказавши, що всі кошти йдуть на будівництво магазину. Про які кошти йшла розмова, не знає. Більше він там не був, це була разова допомога. Коли заносив всередину мішки з будівельною сумішшю бачив, що підлоги як такої не було, стіни штукатурили, було брудно, люди працювали. Під час розвантаження чув фрагмент розмови, знав від позивача, що їх сім`я розпадається, що справа йде до розлучення. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає позивача, зустрічались по роботі. З відповідачкою стосунки нейтральні. Приблизно в квітні-травні 2015 року його найняв позивач, щоб зробити електрику, стяжку, штукатурку, стелю. Приїздили з [PERSON] , робили заміри, складали акти. У 2014 році вперше зайшов у магазин, тоді кинули провода, залили дирки в полу. Розраховувався з ним [PERSON] восени 2015 року, з яким на даний час офіційно працю. Позивач привозив матеріали. Відповідачка влітку 2015 року, коли вже завершували ремонт, приїздила мабуть зі своїми батьки, вони подивилися, поговорили між собою та поїхали. Чи був [PERSON] на той час підприємцем не знає, працював через якусь фірму. Позивач казав, що з дружиною не проживає. Два місяці назад став офіційно працювати електриком у [PERSON] . У 2015 році працював неофіційно. Свідок [PERSON] пояснив, щопо вул.Дмитрівська в м.Знам`янка у [PERSON] робили косметичний ремонт у 2014 році, щоб прийняти магазин в експлуатацію, а саме виводили проводку в короба, трохи бетонували, перестінки закидали тощо. Працювали по найму на прохання позивача. А в 2015 році їх найняв [PERSON] . Їздили з ним за вказаною адресою і виконували там роботи: бетонірували, зривали підлогу, проводку переробляли, на стелю заводили проводку під світільники, заземлення робили. Всього не пам`ятає. Тобто у 2015 році в магазині зробили капітальний ремонт, поштукатурили стіни. Приміщення в 2015 році було таке, як залишили його в 2014 році. Приблизно в середині літа 2015 року відповдачка приїздила один раз разом з батьками. Вони подивилися хвилин 10 і поїхали. Позивач казав, що з дружиною не живе, але не розлучений. Свідок [PERSON] пояснив, що знає позивача, а відповідачку бачив один раз. Ніяких стосунків зі сторонами не підтримує. Робили косметичний ремонт у магазині по [ADDRESS] Дмитрівська в 2014 році за усним договором. У 2014 році зашпакльовували перестінки, заливали бетоном. [PERSON] були виламані, а вони зашпакльовували ці місця. Робили ремонт лише так, щоб могли прийняти магазин в експлуатацію. В 2015 році запросив [PERSON] на роботу і тоді робили проводку, контур заземленія, стелю, підлогу заливали. Вперше з позивачем зустрілись в 2014 році, вдруге - в 2015 році. Зі свідками, які до нього були допитані, працюють в одній бригаді з 2012 року чи 2013 року. На об`єкті в [PERSON] працювали разом. Відповідачку на об`єкті бачив один раз у 2015 році. Матеріали привозили [PERSON] і позивач. Розраховувався з ним [PERSON] . Позивач торопився зробити ремонт, бо хотів здати приміщення в оренду під магазин. Допитана як свідок відповідач [PERSON] пояснила, що всі ремонті роботи в магазині були проведені на момент прийняття його в експлуатацію. Після цього, згоди на проведення будь-яого ремону (реконструкції) вона позивачу не надавала, участі в ремонті не приймала. У судовому засіданні також був допитаний експерт [PERSON] , який пояснив, що є експертом, здійснює свою діяльність відповідно до норм закону, експретиза проведена в установленому законом порядку, він поперджений про кримінальну відповідальність. Всі доводи сторони позивача є надуманими. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та під час спільного проживання придбали дві квартири по [ADDRESS] . У подальшому ці дві квартири внаслідок реконструкції, на підставі відповідних дозволів було переплановано та об`єднано в одне приміщення, до якого здійснено прибудову. За рахунок цього було створене одне нежитлове приміщення - магазин з присвоєнням окремої адреси: [ADDRESS] . Як свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на магазин зареєстроване 30.10.2014, вид власності зазначений як спільна часткова, в якій [PERSON] та [PERSON] належить по Ѕ частині. У розділі «Підстава виникнення права власності» витягу з реєстру прав власності зазначено, що право власності виникло на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КД 143142310510, зареєстровнаої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області 19.08.2014. Тобто, вказаний витяг підтверджує, що нежитлове приміщення - магазин прийняте в експлуатацію 19.08.2014, тож є всі підстави вважати, що роботи по переплануванню (реконструкції) квартир у нежитлове приміщення - магазин були завершені до 19.08.2014. У цей період не виключається, що також було розпочато проведення капітального ремонту приміщення. Разом з цим, у суду також не виникає сумнівів, що після припинення спільного проживання сторін, відповідачем протягом літа-осені 2015 року у приміщенні магазину продовжили проводитися монтажні ремонтно-будівельні роботи, направлені на його невід`ємне поліпшення. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Юридична доля поліпшень, зроблених одним із співвласників у спільному майні, підлягає визначенню згідно із положеннями частин третьої-п`ятої статті 357 ЦК України, яка регулює визначення часток у праві спільної часткової власності та за змістом яких співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Співвласник наділений правом вимагати збільшення своєї частки за обов`язкової наявності таких чотирьох умов: 1) поліпшення спільного майна не можна відокремити від спільного об`єкта. При цьому мається на увазі не технічна неможливість відокремлення поліпшень від речі, а неможливість відокремлення їх без пошкодження або істотного знецінення речі. Якщо виходити із змісту частини першої статті 187 ЦК України, нерозривний зв`язок поліпшень з річчю має місце у тому випадку, коли відділення поліпшень має наслідком пошкодження або істотне знецінення безпосередньо основної речі, від якої були відокремлені поліпшення, а не самих поліпшень; 2) поліпшення зроблені за кошти цього співвласника, без залучення коштів інших співвласників. Якщо кошти, за рахунок яких були зроблені поліпшення, не належать співвласнику, поліпшення вважатимуться майном, набутим ним без достатньої правової підстави (глава 83 ЦК України); 3) поліпшення були зроблені за згодою всіх інших співвласників; 4) при здійсненні поліпшень було додержано порядок використання спільного майна, тобто загальні засади володіння та користування спільним майном, визначені законом, а також умови володіння та користування спільним майном у відповідності з домовленістю між співвласниками. У разі, якщо співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди зробив у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, він набуває право власності на таку добудову (прибудову) виключно, якщо це не порушує прав інших співвласників. Частки співвласників можуть бути змінені на підставі договору між співвласниками або на підставі судового рішення. За відсутності хоча б однієї із наведених умов поліпшення жодним чином не вплине на зміну часток у праві спільної часткової власності. Наведені правила частини третьої статті 357 ЦК України стосуються випадків, коли внаслідок здійснених поліпшень спільного майна співвласник вимагає від інших співвласників збільшення своєї частки у цьому майні. Такі поліпшення повинні стосуватися як частки співвласника, який бажає збільшення його частки, так і іншого (інших) співвласника (співвласників) спільного майна. При цьому обов`язковим для такого збільшення є дотримання співвласником передумов, визначених цією статтею, зокрема таких: поліпшення спільного майна не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 61-1108-св18 поняття «поставити до відома» та «отримати згоду» в розумінні статті 357 ЦК України не є тотожними. Статтею 357 ЦК України, передбачено не повідомлення про проведення робіт, а згода всіх співвласників майна на таке поліпшення, що за своєю сутті є різними поняттями. У даному випадку згода співвласників має характер правочину, оскільки породжує у іншого співвласника право на збільшення частки у спільному майні. Дана згода повинна відповідати формі правочину щодо нерухомого майна відповідно до глави 16 розділу IV ЦК України. Позивачем доказів отримання згоди відповідача на його поліпшення в розумінні статті 357 ЦК України суду не надано. Також відсутні докази, що така згода була надана відповідачем шляхом її участі у проведенні ремонтних робіт. Допитані безпосередньо судом свідки не повідомили суду, що були свідками надання позивачем відповідачу згоди на проведення ремонтних робіт у магазині як і те, що відповідач особисто приймала участь у проведенні цих робіт. Відповідач у судовому засіданні взагалі вказала, що ремонт у магазині був повністю виконаний на момент здачі його в експлуатацію. Таким чином позивачем не доведено, що невід`ємне поліпшення магазину проводилося ним зі згоди відповідача як співвласника магазину, або ж за її участі. Також суд вважає не доведеними обсяг виконаних робіт, на які вказує позивач, відповідно і їх вартість, оскільки достатніх та належних доказів для цього суду, не надано. Так, умовою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є виконання всіх передбачених проектною документацією та державними стандартами, будівельними нормами і правилами робіт. Суду не надано проектну документацію, в якій мав би міститься перелік робіт, які повинні були бути виконані на момент прийняття магазину в експлуатацію. Така документація, як свідчить декларація про початок виконаних будівельних робіт була розроблена ТОВ «Ареал-Проект». За відсутності вказаного проекту не можливо достовірно встановити обсяг виконаних позивачем ремонтних робіт. Надані позивачем на підтвердження факту виконання ремонтних робіт акт приймання виконаних будівельних робіт б/н (форма КБ-2в) за листопад 2015 року на реконструкцію приміщення вказаного магазину та договір підряду №19, який укладений між позивачем та ФОП [PERSON] 29.05.2015 суд оцінює критично.Так, як за результатами проведеної фізико-хімічної експертизи документів, давність виконання (складання акту приймання виконання будівельних робіт за листопад 2015 року, не відповідає вказаній в ньому даті, в дійсності він підписаний (складений) в період липень-листопад 2017 року. Доводи представника позивача щодо відсутності повноважень у експерта на проведення вказаної експертизи та порушення ним порядку її проведення, є необгунтованими. Відповідно до змісту договору, [PERSON] , укладаючи вказаний договір діяв на підставі ЗУ «Про підприємницьку діяльність», однак як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, державну реєстрацію ФОП [PERSON] було проведено 01.07.2015, тобто пізніше ніж укладення договору підряду. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] не зміг пояснити, яким чином він уклав договір підряду в особі ФОП до того як зареєстрував підприємницьку діяльність та отримав печатку. Свідки у своїх поясненнях вказали, що реконстукція та ремонтні роботи у приміщенні були розпочаті з 2014 року. Крім того, у наданих позивачем на підтвердження придбання будівельних матеріалів та електрообладнання товарних чеках, а саме №116 від 23.09.2015, №79 від 11.11.2015 на суму 15880 грн. не зазначено даних про покупця. Встановлені обставини не дають правових підстав для збільшення частки позивача у праві спільної часткової власності, а тому позовні вимоги про збільшення його частки в спільному майні подружжя за рахунок зменшення частки іншого співвласника та розподіл спільного майна, задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частини витрат, пов`язаних з утриманням спільного майна в розмірі 43861 грн. 68 коп., суд приходить до наступного. Згідно зі ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України). Аналіз наведених вище положень Кодексу дає суду підстави для висновку, що співвласник у праві спільної часткової власності повинен нести витрати з утримання майна та оплати комунальних послуг у межах належної йому частки; солідарне зобов`язання учасників спільної часткової власності виникають виключно у випадках, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 451 Кодексу). Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право, зокрема, на: установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Згідно п. 9 Правил, у квартирі роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Враховуючи вищевикладене, те що позивачем як співвласником повністю сплачено заборгованість за послуги по утриманню будинку за адресою [ADDRESS] , за період з 01.10.2015 по грудень 2017 року на загальну суму 3563 грн. 36 коп., а також понесені витрати по опломбуванню лічильника води в сумі 160 грн., він має право на відшкодування половини цих витрат. Таким чинмо з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1861 грн. 85 коп. (3723 грн. 70 коп./2 ) понесених останнім витрат на утримання спільного майна. Разом з цим, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача Ѕ частини витрат, понесених ним на планове технічне обслуговування електроустановок за період 2015 року - 2018 роки в сумі 84000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано допустимих доказів, якими є розрахункові документи, на підтвердження сплати ним [PERSON] вказаної суми коштів за технічне обслуговування електроустановок відповідно до укладених між ними договорів. Крім того, укладені між [PERSON] та [PERSON] договори на планове технічне обслуговування електроустановок для нежитлового приміщення за адресою в [ADDRESS] від 01.01.2016, 03.01.2017 є суперечливими, так як зазначений строк їх дії є меншим за дату укладення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial