Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності домоволодіння по [ADDRESS] літ. «О-1» з мансардою літ.«Ом» та підвал літ.«Оп» складної форми, загальною площею 295,1 кв.м. (в тому числі житлова 121,4 кв.м., допоміжна 173,7 кв.м.) та гаражу літ .«П», площею 31,3 кв.м. В обґрунтуванні позовних вимог позивач у своїй позовній заяві вказав, що є власником домоволодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.1994р., посвідчений державним нотаріусом другої Харківської ДНК Мороз Г.І. У 2005 році за власні кошти та частково власними силами позивачем побудовано в межах земельної ділянки домоволодіння, житловий будинок літ. «О-1» з мансардою літ. «Ом» та підвал літ.«Он» складної форми та гараж літ. «П». В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву в якій просить суд позов задовольнити та слухати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд установив факти та відповідні до них правовідносини. Позивач є власником домоволодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.1994р., посвідчений державним нотаріусом другої Харківської ДНК Мороз Г.І. У 2005 році за власні кошти та частково власними силами позивачем побудовано в межах земельної ділянки домоволодіння, житловий будинок літ. «О-1» з мансардою літ. «Ом» та підвал літ.«Он» складної форми, загальною площею 295,1 кв.м. ( в тому числі житлова 121,4 кв.м., допоміжна 173,7 кв.м.) та гаражу літ. «П» площею 31.3 кв.м. Будівництво проводилось власною працею позивача, за власні кошти. Спеціалізовані роботи проводилися робітниками будівельних професій, які мають досвід будівельних робіт та володіють належне оформленими ліцензіями. Внести зміни до технічної документації МБТІ позивач не має змоги, у зв'язку з тим, що збудований будинок є самовільним будівництвом, та не має робочого проекту на будівництво. Відповідно до ст.331 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Формально будівництво нового будинку та надвірних споруд є самовільним, оскільки проводилось без належного дозволу та належним чином затвердженого проекту. Однак, будівництво нового будинку, відповідно до ст. 375 ЦК України, проводилось на земельній ділянці, яка законно перебувала в користуванні позивача. Будівництво проводилось з дотриманням усіх будівельних норм та правил. Позивачем виконано у ТОВ «ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ «АРДИ-КОНТУР» (ліцензія АВ №490387 від 01.12.2009р.) технічний висновок (звіт) про стан несучих та огороджувальних конструкцій житлового будинку по [ADDRESS], та можливість подальшої експлуатації за призначенням. Згідно вищезазначеного технічного висновку його інженерні мережі знаходяться в задовільному стані та відповідають вимогам надійності та безпечній експлуатації. Прийняті технічні рішення відповідають вимогам діючих норм та правилам державних стандартів, санітарних та протипожежних норм. Враховуючи те, що зазначене нерухоме майно після будівництва не було прийнято до експлуатації у встановленому чинним законодавством України порядку, вона вважається самовільно збудованою. Зведені споруди не порушують прав інших осіб, не суперечать суспільним інтересам. Відповідно до ст. 376 ч. 5 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про власність» власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, із змінами і доповненнями ( зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.02. № 157/ 64450 обов'язковій реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб ( п. 1.5 положення). Пункт 10 переліку право встановлюваних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна передбачає, що рішення суду про визнання права власності є підставою для реєстрації майна. Таким чином, всупереч викладеним нормам позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності, обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Мін'юсту № 7/5 від 07.02.2002 р., є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved