Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] , виключивши записи про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження щодо об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтував тим, що на підставі договору довічного утримання від 20.04.1994 [PERSON] , яка померла [INFO] , належав житловий будинокз господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 26.05.1999, зареєстрованого в реєстрі за № 699, позивач є власником будинку за вищевказаною адресою. 13.04.2021 позивач дізнався про обтяження на вказане нерухоме майно у вигляді заборони на нерухоме майно. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 179390910, реєстрація заборони на нерухоме майно проведена відносно [PERSON] [INFO] на підставі повідомлення від 20.04.1994 Знам`янською нотконторою. Однак згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 179389979 власником будинку є [PERSON] . Накладення обтяження та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежують законні права позивача як власника цього майна щодо вільного розпорядження ним. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд справу розглядати без його участі та задовольнити вимоги попзову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без участі відповідача та на розсуд суду. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 179389979, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 26.05.1999 року посвідчений державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори Тепляковим В.М., та декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер КД 181192181409 видана 06.08.2019 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 179390910, реєстрація заборони на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] проведена відносно [PERSON] [INFO] на підставі повідомлення від 20.04.1994 Знам`янською нотконторою. [PERSON] була попереднім власником вказаного будинку та його продавцем [PERSON] . Підстава заборони на нерухоме майно не відома. [PERSON] померла [INFO] . На заяву позивача про зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] , Знам`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) повідомив, що згідно моніторингу Автоматичної системи виконавчих проваджень не виявлено виконавче провадження на підставі якого накладено обтяження на все нерухоме майно за № 33034131 від 01.10.2008. на даний час паперовий примірник виконавчого провадження знищений відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, відповідно до якого передані до архіву виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Згідно зі статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція якого діяла на час накладення арешту) за заявою стягувача з метою забезпечення виконання рішення по майнових стягненнях державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження описує майно боржника і накладає на нього арешт, про що зазначається в цій постанові. Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція якого діяла на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, і може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Частина 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що у випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Відповідно до частин першої та другої ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що такий вид обтяження як заборона на нерухоме майно вчинено відносно [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач є власником майна з 1999 року та накладення обтяження на його нерухоме майно позбавляє позивача вільно розпорядитися цим майном, а відтак позов підлягає частковому задоволенню в частині виключення запису про реєстрацію обтяження. Так як обтяження стосувалося не позивача, в частині зняття обтяження з усього його майна, суд вважає відмовити.. На підставі викладеного,

Outcome: partial