Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтуванні позовних вимог зазначила, що [PERSON] на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] збудував житловий будинок, господарські будівлі та споруди, але при житті зареєструвати своє право на вказаний житловий будинок не встиг, цей факт підтверджується рішенням Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 11.09.1984 року № 102 про дозвіл на будівництво, планувальним завданням від 29.04.1984 року, відповіддю з БТІ від 31.01.2020 року та технічним паспортом на житловий будинок з спорудами від 14.01.2019 року. 14.03.2000 року на підставі рішення Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 21.01.1998 року № 4, [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю , а саме на земельну ділянку розміром 0,07 га. яка розташована за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП №48107 від 14.03.2000 року. 24.10.2002 року на підставі розпорядження голови Кам`янсько-Дніпровської райдержадміністрації від 14.03.2002 року №106 [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, а саме на земельну ділянку розміром 4,17 га. яка розташована за адресою : Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський р-н, Кам`янсько-Дніпровська міська рада. [INFO] [PERSON] помер, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 20.04.2006 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції, актовий запис №94. [PERSON] при житті заповіту не склав , тому спадщина відкрилась за законом. Спадкоємцем за законом була його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.10.1983 року, виданого Кам`янсько-Дніпровським відділом ЗАГС Запорізької області, свої права на спадщину нотаріально не оформила, право власності на будинок не зареєструвала. [INFO] [PERSON] померла, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2016 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №29. При житті [PERSON] заповіту не склала, спадкоємцем за законом є її донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.12.1985 року народження яке видане Кам`янсько-Дніпровським Відділом ЗАГС у Запорізькій області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.2010 року яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції в Запорізькій області. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину не має. Рідні брат і сестра позивача [PERSON] , [PERSON] на спадщину не претендують, її вимоги визнають. Після смерті матері [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подала, з часом звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але постановою від 23.04.2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, та вказано що їй треба надати документ, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі надали до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечень та пояснень по справі не має. Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Дослідивши обставини справи, суд приходить наступного. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, при житті заповіту не склав, тому спадщина відкрилась за законом, спадкоємцем за законом першої черги є його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 29.10.1983 року. [PERSON] прийняла спадщину так як постійно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою з міської ради. Свої спадкові права на спадщину нотаріально не оформила. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно. Заповіту [PERSON] при житті не склала, спадкоємцем за законом є її донька [PERSON] . Рідні брат та сестра позивача, [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують, вимоги позивача визнають. Заяву про прийняття спадщини одразу після смерті позивач не подавала, постановою від 23.04.2020 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статі 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв`язку з тим, що відповідно до статті 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Позивачем надано докази того, що вона прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , але оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку не має можливості через відсутність доказів про прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої. Таким чином,

Outcome: approved