Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком з надвірними будівлями №61 по вул..Мохначанській в м.Харкові, оскільки в 2008 році відповідачка зібрала усі свої речі та пішла з будинку, так як знайшла іншого чоловіка. З того часу в будинку вона не проживає, ним не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, ії речей в будинку немає. Житлових прав відповідачки ніхто не порушував. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги. Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що колишній чоловік фактично вижив її з будинку, створивши несприятливі умови для спільного проживання. Однак на протязі тривалого часу з 2008 року вона з приводу порушення своїх житлових прав та вселення до компетентних органів не зверталася, до суду позов не подавала. Хоча і мала доступ до будинку, але не стала в ньому проживати, щоб не створювати перешкоди для сина з сім*єю, який залишився і проживає весь час з батьком- позивачем по справі. Суд, вислухавши сторони, представника позивача, показання свідків [PERSON]. [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Житловий будинок з надвірними будівлями №61 по вул..Мохначанській в м.Харкові належить на праві приватної власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.1983 року і був придбаний позивачем ще до реєстрації шлюбу з відповідачкою (а.с.6-7). Шлюб між позивачем та відповідачкою, який було зареєстровано 14.02.1986 року, розірвано 15.02.1990 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). В житловому будинку з надвірними будівлями №61 по вул..Мохначанській в м.Харкові зареєстровані позивач, відповідачка та їх син [PERSON], [INFO] ( а.с.9). В 2008 році відповідачка добровільно покинула житловий будинок з надвірними будівлями №61 по вул..Мохначанській в м.Харкові , забрала свої речі і з цього часу, тобто більше одного року без поважних причин в будинку не проживає, ним не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Перешкод в користуванні та проживанні відповідачці не створювалось. Житлових прав відповідачки на проживання в спірній квартирі позивач не порушував, що підтверджується відповіддю з Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ( а.с.30). Факт не проживання відповідачки з 2008 року в спірному житловому будинку встановлений з пояснень позивача, показань свідків [PERSON]. [PERSON], та визнані самою відповідачкою. Доводи відповідачки про те, що вона не проживала в спірному житловому будинку з поважних причин, так як позивач створив їй несприятливі умови для проживання є голослівними, ніякими доказами не підтвердженими і тому не можуть бути взяті до уваги судом. Напроти, з показань позивача, допитаних свідків сусіда [PERSON] і родича [PERSON] встановлено, що відповідачка не намагалася вселитися в будинок, позивач її не виганяв, не створював перешкод. Відповідачка безперешкодно заходила в будинок у відсутність позивача, так як їх син [PERSON] залишився проживати з батьком і дотепер проживає там з своєю сім*єю. Зважаючи на те, що відповідачка більше року без поважних причин не проживає в квартирі, що належить позивачу, ії слід визнати такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням і таким чином усунути перешкоди позивачу в користуванні, володінні та розпорядженні своєю власністю. Відповідно до ст..7 Закону України «Про свободу пересування» рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з паспортної реєстрації за вказаною адресою і додаткового зазначення цього в рішенні суду не потребує, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим будинком обґрунтовані та законні і задовольняє іх частково. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача суд стягує понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 к.

Outcome: partial