Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги у розмірі 2000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.02.2014 року між ним, як адвокатом, та підозрюваним [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги під час проведення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні. За умовами договору, останній зобов'язався сплатити на його користь гонорар у сумі 3000 гривень, на час укладення договору був внесений аванс у сумі 1000 гривень. В подальшому, запобіжний захід відносно [PERSON] був змінений Апеляційним судом Донецької області з домашнього арешту на тримання під вартою. Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполі від 17.10.2014 року [PERSON] був засуджений за ч.2 ст.309 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбуття покарання. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.12.2014 року вирок був залишений без змін. З часу винесення вироку та звільнення відповідача з під варти, останній не сплатив гонорар у повному обсязі, посилаючись на відсутність грошових коштів. На підставі викладеного просить стягнути заборгованість у розмірі 2000 гривень. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Згідно договору про надання правової допомоги №24 від 03.02.2014 року, Адвокатське об'єднання «Юридична консультація Жовтневого району міста Маріуполя» в особі [PERSON] та [PERSON], уклали договір про надання правової допомоги у зв'язку із розглядом кримінального провадження відносно [PERSON] Відповідно до п.4.1 замовник здійснює оплату у сумі 3000 гривень. Відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №719 виданого 10.04.1995 року, [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльність, згідно рішення комісії адвокатури від 05.04.1995 року №13. Відповідно до вироку Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.10.2014 року [PERSON] визнаний винним за ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання на 2 роки. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №17 від 06 лютого 2014 року, [PERSON] було внесено 1000 гривень за надання правової допомоги за договором №24 до Адвокатського об'єднання «ЮК Жовтневого району м. Маріуполя». Згідно довідки Адвокатського об'єднання «Юридична консультація Жовтневого району м. Маріуполя» від 04.02.2015 року №683, заборгованість [PERSON] за договором про надання правової допомоги складає 2000 гривень. Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст.627 ЦК України, сторони добровільно уклали договір про надання послуг (правової допомоги) за плату та самостійно визначили її розмір і порядок розрахунків. Згідно з положеннями ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст.901, ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідач не виконав умови договору про надання правової допомоги, у зв'язку з чим з нього підлягає стягненню заборгованість у сумі 2000 гривень на користь [PERSON] Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст.ст. 203, 526, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved