Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу на підставі розписки, пояснюючи, що 12.03.2017 року він позичив у борг відповідачці гроші у сумі 15000 гривень, які вона зобов*язалася повернути 12.04.2017 року. Про отримання зазначеної суми та зобов'язання повернення боргу відповідач написала власноруч розписку. До теперішнього часу зобов*язання відповідачкою не виконано, тому він просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу. Позивач до судового засідання не з'явився, подав заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду, заяву про розгляд справи за її відсутності або заперечень проти позову не надала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Так, у судовому засіданні встановлено, що 12.03.2017 року відповідач отримала від позивача гроші в сумі 15000 грн., які зобов*язалася повернути 12.04.2017 року, про що свідчить написана нею розписка про отримання грошових коштів. (а.с.17). Суд вважає доведеним факт укладення між сторонами 12 березня 2017 року договору позики на умовах, викладених в розписці. Як зазначив ВС України у постанові від 02.07.2014 року № 6-79цс14, стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов'язань та закріплює основний принцип виконання зобов'язань принцип належного виконання, що стосується як суб'єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (ст.ст. 527-545 ЦК). За змістом ст. 526 ЦК, належне виконання зобов'язання - це, передусім, виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Однією з умов належного виконання зобов'язання є його виконання належними суб'єктами. Частина 1ст. 510 ЦК визначає, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У ч.1ст. 527 ЦК сформульовано загальне правило, відповідно до якого боржник зобов'язаний особисто виконати зобов'язання, а інша сторона (кредитор) повинна особисто прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, бо відповідачем порушено право позивача за договором позики, борг до теперішнього часу не повернуто. Відповідачем не надано будь-яких заперечень щодо існуючої заборгованості. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 640 грн. судового збору, оскільки заявлені вимогу підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved