Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до прокуратури Харківської області, прокуратури Московського району м. Харкова, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь 1000,00 гривень завданої йому моральної шкоди, яка полягає у винесенні незаконної постанови від 03.06.2014 року про закриття кримінального провадження № 12013220470006211, скасованої ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2014 року № 643/9422/14 та не виконання зобовязання розглянути клопотання потерпілого в редакції 28.11.2013 року. В судове засідання позивач не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, просив слухати справу у його відсутності. Представники відповідачів по справі в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували, позов не визнали, зазначивши, що звернення позивача зі скаргами в порядку КПК України на дії чи бездіяльність органів досудового розслідування є реалізацією позивачем його права гарантованого діючим законодавством України і не є доказом протиправності органів досудового розслідування. Суд, заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення \~( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом достовірно встановлено, що відповідно до копій наданих стороною позивача ухвал слідчих суддів Московського районного суду міста Харкова, позивач звертався до суду в порядку статті 303 КПК України в результаті чого судом було прийнято рішення про задоволення, або часткове задоволення скарг позивача, було зобовязано органи досудового розслідування вчинити дії передбачені Кримінальним процесуальним Кодексом України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;3) в інших випадках, встановлених законом. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. У звязку з наведеним суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача оскільки судом не встановлено і стороною позивача суду не надано доказів протиправної поведінки відповідачів внаслідок чого позивачу завдано шкоду. Відповідно до наданих позивачем суду копій ухвал слідчих суддів жодною з них не встановлено наявності в дії, або ж бездіяльність органу досудового розслідування, які оскаржував позивач, протиправності, також позивачем суду не надано доказів того, що за обставинами, що були предметом розгляду слідчих суддів, працівників правоохоронних органів притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Доводи сторони позивача щодо звернення останнього до Московського районного суду міста Харкова в порядку статті 303 КПК України (оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування), оцінюються судом як реалізація позивачем свого права на оскарження встановленого КПК і не може бути доказом протиправності органу досудового розслідування та завдання позивачу шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed