Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, де є третя особа, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2013 року по вул. Декабристів у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода між позивачем та третьою особою,під час якої, третя особа [PERSON] виконував службові обов'язки на службовому автомобілі, що належить відповідачу. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчинені ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, була застрахована у ПрАТ СК «Саламандра-Україна», відповідно до полісу № АЕ/1810880 від 20.11.2012 року, строком на 1 (один) рік, з 21.11.2012 р. по 20.11.2013 р. Вказана вище подія (ДТП) була кваліфікована, як страховий випадок. ПрАТ СК «Саламандра-Україна», відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 37442, 87 гривні. Проте, відповідно до проведеної калькуляції вартість відновлювального (фактичного) ремонту пошкодженого автомобіля склала 56187,19 гривень. Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування з врахування зношеності майна. Таким чином, розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідачем, складає 18744,32 гривень, що становить різницю між фактичним розміром шкоди (56187 грн. 19 коп.) і страховою виплатою (37442 грн. 87 коп.), яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, так як останній добровільно відмовився відшкодувати заподіяну шкоду позивачу. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.08.2013 р. близько 19 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Декабристів, водій ПП «АСПЕКТ ТРАНССЕРВІС», [PERSON], керуючи автомобілем «ChevroletLacetti», державний номерний знак [NUMBER], не вибравши безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «HONDA CIVIC», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва, від 26.09.2013 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. [PERSON] свою провину у скоєнні вказаного адміністративного проступку визнав повністю, відповідно до постанови суду /а.с. 7/. Автомобіль «HONDA CIVIC» належить позивачу на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 06.12.2007 р. /а.с. 8/. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується:довідкою ВДАІ Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві від 22.08.2013 р. /а.с. 9/ та протоколом огляду транспортного засобу від 22.08.2013 р. /а.с. 10/. Відповідно до проведеної калькуляції вартість відновлювального (фактичного) ремонту пошкодженого автомобіля склала 56187, 19 грн., відповідно до ремонтної калькуляції ТОВ «АВТО-МОТИВ ЛТД» № a378 від 30.08.2013 р.; рахунку ТОВ «АВТО-МОТИВ ЛТД» № 7373 від 29.08.2013 р. /а.с. 11-14/. Автомобіль «ChevroletLacetti», державний номерний знак [NUMBER], належить відповідачу на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 13.11.2012 р. /а.с.16/. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, була застрахована у ПрАТ СК «Саламандра-Україна», відповідно до полісу № АЕ/1810880 від 20.11.2012 року, строком на 1 (один) рік, з 21.11.2012 р. по 20.11.2013 р. /а.с. 17/. Вказана вище подія (ДТП) була кваліфікована, як страховий випадок. Тому, ПрАТ СК «Саламандра-Україна», відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 37442, 87 грн., відповідно до страхового акту ПрАТ СК «Саламандра-Україна» № 7404.08.13АЕ/1 від 02.09.2013 року; розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 7404.08.13 АЕ/1; листаПрАТ СК «Саламандра-Україна» № 748 від 02.09.2013 р. та платіжного доручення № 2174 від 03.09.2013 р. /а.с. 15, 18-21/. Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування з врахування зношеності майна. 22.10.2013 року позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування різниці заподіяної шкоди, яку поніс позивач /а.с. 22-25/, проте відповіді останній не отримав. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідачем, складає 18744, 32 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди (56187 грн. 19 коп.) і страховою виплатою (37442 грн. 87 коп.). Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповіднодо Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»:не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір;якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації;при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до постанови судді [PERSON]працює на посаді водія у ПП «АСПЕКТ ТРАНССЕРВІС». Оскільки, третя особа в момент ДТП перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем, і була її працівником, та керувала транспортним засобом (ChevroletLacetti, д.н.з. [NUMBER]) в силу своїх трудових обов'язків, цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була заподіяна позивачу з вини третьої особи, з підстав передбачених ст. ст. 1172, 1187 ЦК України, несе виключно юридична особа (ПП «АСПЕКТ ТРАНССЕРВІС»), яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки та працівником якої є третя особа ([PERSON].), яка під час виконання своїх безпосередніх трудових обов'язків водія і завдала шкоди позивачу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов є законними, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved