Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність, за умовами якого сторони договору зобов`язуються шляхом об`єднання своїх внесків та зусиль спільно діяти в сфері ведення автомобільного бізнесу. Вкладом [PERSON] у спільну діяльність є грошові кошти в розмірі 1 051 200 грн., що становить суму, еквівалентну 40 000 дол. США. Всі платежі (внески) для здійснення спільної діяльності вносяться [PERSON] готівкою шляхом передачі грошових коштів [PERSON] . Факт передачі внеску [PERSON] фіксується шляхом підписання додаткової угоди до даного договору або розпискою з боку [PERSON] відповідно до розписки від 28.03.2016 року, [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у сумі 10 000 дол. США, що становить 262 800 грн. Також вказаним договором передбачено, що у випадку, якщо [PERSON] вважатиме, що отримані [PERSON] за даною розпискою грошові кошти використані не за цільовим призначенням, то дані грошові кошти отримані від [PERSON] , будуть вважатися позикою, яку [PERSON] повністю зобов`язується повернути протягом трьох місяці з дня отримання письмової вимоги від [PERSON] . Згідно розписки від 05.04.2016 року [PERSON] отримав від позивача кошти в розмірі 30 000 дол. США, що становить 788 400 грн. Дано розпискою також передбачено, що у випадку, якщо [PERSON] вважатиме, що отримані [PERSON] за даною розпискою грошові кошти використані не за цільовим призначенням, то дані грошові кошти, отримані від [PERSON] , будуть вважатися позикою, яку [PERSON] повністю зобов`язується повернути протягом трьох місяці з дня отримання письмової вимоги від [PERSON] 15.07.2016 року позивачем було виявлено факт нецільового використання [PERSON] отриманих коштів в сумі 1 051 200 грн., у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою повернути грошові кошти в розмірі 1 182 600 грн., з яких 1 051 200 грн. - переданої в якості внеску спільну діяльність, та 131 400 грн. в якості пені за використання коштів за нецільовим призначенням. 15.07.2016 року, погоджуючись з письмовою вимогою, [PERSON] підписав графік виплат, також ним того ж дня було написано розписку про зобов`язання повернути кошти, отримані від [PERSON] у розмірі 45 000 дол. США. У зв`язку із невиконанням умов графіку виплат, 15.08.2016 було підписане боргове зобов`язання по поверненню коштів між [PERSON] та [PERSON] , за умовами якого останній зобов`язується виплачувати 3% в місяць від 45 000 дол. США [PERSON] , в якості пені за несвоєчасне повернення коштів. 20.08.2017 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки № 1 до договору позики №б/н від 28.03.2016 року. Згідно п. 1.1 договору поруки № 1: поручитель - [PERSON] - поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язання, що виникло з договору позики від 28.03.2016 року, який був укладений між кредитором та боржником. Таким чином, оскільки відповідачами не виконані взяті на себе зобов`язання за договором позики, укладеним у формі розписок від 28.03.2016 та від 05.04.2016 року, а також за договором поруки від 20.08.2017 року, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 1 710 236,53 грн., яка складається з 1 173 150 грн. - сума основної заборгованості, 428 199,75 грн. - пеня, 110 886,78 грн. - 3% річних, та за мінусом 2 000 грн., які позивач просить стягнути з обох відповідачів солідарно. Крім того, позивач просить покласти судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 10 510 грн. на відповідачів. В судовому засідання представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались, відзиву не надходило. За таких підстав, судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням представника позивача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність, за умовами якого сторони договору зобов`язуються шляхом об`єднання своїх внесків та зусиль спільно діяти в сфері ведення автомобільного бізнесу. Вкладом [PERSON] у спільну діяльність є грошові кошти в розмірі 1 051 200 грн., що становить суму, еквівалентну 40 000 дол. США. Всі платежі (внески) для здійснення спільної діяльності вносяться [PERSON] готівкою шляхом передачі грошових коштів [PERSON] . Факт передачі внеску [PERSON] фіксується шляхом підписання додаткової угоди до даного договору або розпискою з боку [PERSON] ї Відповідно до розписки від 28.03.2016 року, [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у сумі 10 000 дол. США, що становить 262 800 грн. Також вказаним договором передбачено, що у випадку, якщо [PERSON] вважатиме, що отримані [PERSON] за даною розпискою грошові кошти використані не за цільовим призначенням, то дані грошові кошти отримані від [PERSON] , будуть вважатися позикою, яку [PERSON] повністю зобов`язується повернути протягом трьох місяці з дня отримання письмової вимоги від [PERSON] . Згідно розписки від 05.04.2016 року [PERSON] отримав від позивача кошти в розмірі 30 000 дол. США, що становить 788 400 грн. Даною розпискою також передбачено, що у випадку, якщо [PERSON] вважатиме, що отримані [PERSON] за даною розпискою грошові кошти використані не за цільовим призначенням, то дані грошові кошти, отримані від [PERSON] , будуть вважатися позикою, яку [PERSON] повністю зобов`язується повернути протягом трьох місяці з дня отримання письмової вимоги від [PERSON] . Дані обставини підтверджуються копією договору про спільну діяльність від 28.03.2016 року, копією розписки [PERSON] від 28.03.2016 року, копією розписки [PERSON] від 05.04.2016 року. 15.07.2016 року позивачем було виявлено факт нецільового використання [PERSON] отриманих коштів в сумі 1 051 200 грн., у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою повернути грошові кошти в розмірі 1 182 600 грн., з яких 1 051 200 грн. - переданих в якості внеску в спільну діяльність, та 131 400 грн. в якості пені за використання коштів за нецільовим призначенням (а.с.19-20). Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 15.07.2016 року, погоджуючись з письмовою вимогою, [PERSON] підписав графік виплат, згідно з яким останній зобов`язався, повернути грошові кошти [PERSON] , в розмірі 45 000 дол. США за наступним графіком: 10 000 дол. США до 15.08.2016 року; 10 000 дол. США до 15.09.2016 року; 10 000 дол. США до 15.10.2016 року; 15 000 дол. США до 15.11.2016 року (а.с.21). Крім того, також [PERSON] того ж дня було написано розписку про зобов`язання повернути кошти, отримані від [PERSON] у розмірі 45 000 дол. США (а.с.22). У зв`язку із невиконанням умов графіку виплат, 15.08.2016 було підписане боргове зобов`язання по поверненню коштів між [PERSON] та [PERSON] , за умовами якого останній зобов`язується виплачувати 3% в місяць від 45 000 дол. США [PERSON] , в якості пені за несвоєчасне повернення коштів (а.с.23). Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до двох розписок про отримання грошових коштів, [PERSON] повернув частину боргу від 45 000 дол. США, даних в борг 28.03.2016 року, дана виплата складала 0 (нуль) доларів США та 3% від загальної суми, а саме: 1 350 дол. США, у якості щомісячної компенсації (пені) за не повернуті своєчасно грошові кошти (а.с.24-25). 16.12.2016 року була написана розписка, за умовами якої [PERSON] повернув частину боргу від 45 000 дол. США, даних в борг 28.03.2016 року, дана виплата складала 0 (нуль) дол. СІНА та 3% від загальної суми, а саме: 1 350 дол. США, у якості щомісячної компенсації (пені) за не повернуті своєчасно грошові кошти (а.с.26). 13.01.2017 року була написана розписка, за умовами якої [PERSON] повернув частину боргу від 45 000 дол. США, даних в борг 28.03.2016 року, дана виплата складала 0 (нуль) дол. США та 3% від загальної суми, а саме: 1 350 дол. США, у якості щомісячної компенсації (пені) за не повернуті своєчасно грошові кошти (а.с.27). 15.03.2017 року була написана розписка, за умовами якої [PERSON] повернув частину боргу від 45 000 дол. США, даних в борг 28.03.2016 року, дана виплата складала 0 (нуль) дол. США та 3% від загальної суми, а саме: 1 350 дол. США, у якості щомісячної компенсації (пені) за не повернуті своєчасно грошові кошти. Таким чином, [PERSON] не було повернуто суму отриманої позики, не сплачено позивачу пені та 3% річних. 20.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №1 до договору позики від 28.03.2016 року. Згідно п. 1.1 договору поруки №1: Поручитель - [PERSON] - поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язання, що виникло з договору позики від 28.03.2016 року, який був укладений між кредитором та боржником (а.с.29-30). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно п. 2.1 договору поруки №1, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов`язання. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми, зазначеної в п. 2.2. цього договору. Згідно п. 2.2. договору поруки №1, поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання за основним договором в сумі 2 000 грн. Згідно п. 1.3. договору поруки №1, поручитель не відповідає перед кредитором за сплату боржником процентів, неустойки, штрафів, відшкодування збитків. Отже, [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність у сумі 2 000 грн. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем, сума пені за невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, становить 428 199,75 грн. = (1 173 150 грн. х 0,1 х 365 днів : 100), а 3% річних - 110 886,78 грн. = (1 173 150 грн. * 0,03 / 365 днів * 1 150 (кількість днів за період з моменту виникнення заборгованості до дати звернення до суду)). Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 1 712 236,53 грн. Однак, оскільки [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність у сумі 2000 грн. за договором поруки №1 від 20.08.2017 року, загальна сума боргу [PERSON] становить 1 710 236,53 грн. = (1 712 236,53 грн. - 2 000 грн.). Аналізуючи наведені вище норми, з урахуванням наданого позивачем розрахунку, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором позики в розмірі 1 710 236,53 грн., а також з відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути 2 000 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141, ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 10 510 грн. судових витрат у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме з [PERSON] слід стягнути на користь позивач 10 387, 03 грн., а з [PERSON] - 122,97 грн.

Outcome: approved