Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за навчання в розмірі 10\~800 грн. 00 коп., а також судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14.08.2017 року між відповідачем та позивачем був укладений договір № 374 про навчання [PERSON] за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст», відповідно до умов якого вартість навчання за весь період становила 27\~000 грн. 00 коп. Однак, станом на 25.06.2018 року відповідач має заборгованість за договором, яка становить 10\~800 грн. 00 коп., що стало підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~3) відповідач не подав відзив;\~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 14 серпня 2017 року між Державним вищим навчальним закладом «Мелітопольський промислово-економічний коледж» в особі директора Шапурової О.О. з однієї сторони та відповідачем [PERSON] з іншої сторони був укладений договір № 374 навчання студента, відповідно до умов п. 1 якого, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснювати навчання студента в особі [PERSON] за спеціальністю: 076 підприємництво, освітньо-кваліфікаційний рівень підготовки молодший спеціаліст, форма навчання денна, строк навчання 1 рік 10 місяців, з 01.09.2017 року /а.с.5/. Відповідно до п. 4.3. договору, загальна вартість освітньої послуги, за весь період навчання складає 27\~000 грн. 00 коп., за один рік 13\~500 грн. 00 коп. Замовник здійснює оплату за навчання щомісячно по 1\~350 грн. 00 коп. (п.4.4). Згідно п. 4.5 договору, замовник вносить плату за навчання в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок навчального закладу. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст.901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1\~ст.903 Цивільного кодексу України\~встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.6\~ст.73 Закону України «Про вищу освіту»\~розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно довідки навчального закладу, за період навчання [PERSON] , а саме за період з 01.09.2017 року по 25.06.2018 року, виникла заборгованість по оплаті навчальних послуг у розмірі 10\~800 грн. 00 коп. /а.с.9/. 03 травня 2018 року на ім`я відповідача [PERSON] був направлений лист із вимогою погашення заборгованості за період навчання [PERSON] у Державному вищому начальному закладі «Мелітопольський промислово-економічний коледж» у розмірі 10\~800 грн. 00 коп. /а.с.7/, яка була отримана відповідачем, про що свідчить її підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення /а.с.6/, однак до теперішнього часу заборгованість погашена не була. Відповідно до умов п. 6.1 договору, дія чинного договору припиняється при наявності у Студента академічної заборгованості на початок семестру. В зв`язку з тим, що відповідачем [PERSON] не було дотримано умов договору, [PERSON] відповідно до наказу № 130-нч від 25.06.2018 року було відраховано з університету у зв`язку із заборгованістю по оплаті за навчання /а.с.8/. З вимог\~ст. 525 ЦК України\~вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 10\~800 грн. 00 коп., а також з урахуванням\~ст. 141 ЦПК України\~витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved