Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.12.2014 в загальній сумі 15898 грн. 61 коп. станом на 14.12.2020. Заборгованість складається з 12740,14 грн. тіла кредиту, 3158,47 грн. відсотків. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при укладенні договору з відповідачем сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо договору приєднання. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив, що проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши відповідну заяву відповідач отримав доступ до всіх без виключення послуг банку, а між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 13 400 грн. Таким чином, позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення договірних зобов`язань зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 15 898 грн. 61 коп. станом на 14.12.2020. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не надала, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належно повідомлених учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи, оглянувши веб-сайт за посиланням https://privatbank.ua/terms, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач [PERSON] 15.12.2014 підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 24). Матеріали справи містять витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг з відомостями актуалізації змін від 01.07.2014, які не підписані відповідачем\~(а.с.25-58). З довідки про надання кредитних карток [PERSON] , складеної представником банку вбачається, що відповідачу 22.02.2016 була надана одна кредитна картка, терміном дії до 02/20 (а.с.23). Позивачем також надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) з якої вбачаються операції старту карткового рахунку, зміни кредитного ліміту. Кредитний ліміт встановлювався в розмірі від 500 грн. до 13400 грн. 02.05.2018. В період з 26.02.2019 кредитний ліміт був встановлений на рівні 12500 грн., а 01.06.2020 - анульований. (а.с.\~22). Згідно з наданим банком розрахунком, за період з 04.12.2016 по 14.12.2020 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 15 898 грн. 61 коп., з яких: 12 740 грн. 14 коп. тіло кредиту, 3 158 грн. 47 коп. відсотки (а.с. 12-18). Згідно виписки\~за\~договором\~ [PERSON] \~№\~б/н,\~складеної\~станом\~на 29.09.2020 за рахунками відповідача здійснювався рух коштів в період з 02.12.2016 по 01.10.2020 (а.с.\~19-21). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами. В Анкеті-заяві від 15.12.2014 року розмір кредитного ліміту, базова процентна ставка за кредитом, відповідальність за порушення зобов`язання, її вид та розмір не визначені. З оглянутого в порядку ст.85 ЦПК України за клопотанням представника позивача веб-сайту, вбачається, що за посиланням\~https://privatbank.ua/terms\~Архів договорів - більше - на сторінці 9 не розміщено файлу з найменуванням «Повний договір». Такий файл розміщено на сторінці 10. При огляді судом встановлено, що відомості про розміщення вказаного файлу із розділом 2.1 на зазначеному сайті на момент підписання заяви відповідачем 15.12.2014 відсутні. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву 15.12.2014. Суд, відповідно до статей 633, 634 ЦК України приходить до висновку, що відповідач приєднався лише до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений про що свідчить його особистий підпис. Суд вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» при укладенні договору з відповідачем не було повідомлено відповідача про умови кредитування та не було узгоджено тих умов, про які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку нарахування процентів, виду та розміру відповідальності за порушення умов договору. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження№ 14-131цс19). Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються іншого відповідача, проте за характером є тотожними. Суд вважає, що за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеної у вищезгаданій постанові позивач має право відповідно до ст. 530 ЦК України вимагати повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, якщо фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. Враховуючи, що розмір кредиту, розмір процентів та порядок їх нарахування, вид та розмір відповідальності договором не визначений та сторонами не погоджено, вимоги позивача в частині стягнення 3158,47 грн. відсотків задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості з тіла кредиту, тобто суми фактично отриманих кредитних\~коштів, суд виходить з такого. Суд погоджується з доводами позовної заяви, що відповідач фактично використовував кредитні кошти банку, знімав готівку, здійснював розрахунки, тобто користувався карткою, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Разом з тим, виписка з рахунку відповідача не відображає реальної заборгованості відповідача, оскільки сформована з урахуванням автоматичного списання, нарахування банком відсотків, пені, комісійних, що суперечить умовам договору. Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість відповідача станом на 14.12.2020 за тілом кредиту становить 12 740 грн. 14 коп. Однак, в порушення умов договору позивачем безпідставно було зараховано 100,00 грн. в погашення заборгованості по пені та 34,47 грн. в погашення заборгованості по простроченим відсоткам (а.с.16,\~18). Суд вважає, що сплачені відповідачем грошові кошти банк неправомірно відносив як на погашення кредиту, так і на погашення процентів, сплату неустойки, в той час як процента ставка, комісійні, вид та розмір неустойки договором не передбачені. Тобто заборгованість\~відповідача\~з\~тіла кредиту\~підлягає\~зменшенню\~на 134,47\~грн.\~-\~суму безпідставно\~погашеної\~пені та\~безпідставно\~погашеної заборгованості\~по простроченим\~відсоткам та\~становить 12605,67\~грн,\~із розрахунку: 12740,14 грн. - 100,00 грн. 34.47 грн. = 12605,67 грн. Крім того, розрахунок заборгованості відповідача містить графу із назвою «Відсотки погашені за рахунок кредита» з розрахунку за якою судом встановлено, що за період з 04.12.2016 по 14.12.2020 заборгованість відповідача збільшилась за рахунок кредитних коштів на загальну суму 16\~416,07 грн. із розрахунку: 21,33\~+298,59\~+398,61 + 452,61 +484,69 +475,50 +464 +476 +462,97 +492,59 +646,76 +424,99 + 478,68 + 458,73 +487,04 +482,23+ 498,15 +498,12 +491,64 + 673,01 +476,52 +482,12 +478,30 +430,85 +465,74 +445,20 +457,77 +449,70 +456,75 +452,65 +429,67 +437,67 +431,60 +460,07 + 464,83 +430,39 = 16416,07 грн. Банком фактично віднесено відсотки, розмір яких договором не визначений, у заборгованість з тіла кредиту, тобто штучно збільшено заборгованість з тіла кредиту. Суд вважає, що заборгованість з тіла кредиту підлягає також зменшенню на суму відсотків погашених за рахунок кредиту 16 416,07 грн., із розрахунку: 12605,67 16416,07 = - 3810,40 грн. Враховуючи, що при здійсненні судом розрахунків отримано від`ємне значення -3810,40 грн., суд вважає, що відповідачем [PERSON] позивачу повернуто фактично\~отримані та\~використані кредитні кошти, тому вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.ст. 12, 13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, відсутність домовленості сторін щодо розміру кредиту, розміру та порядку нарахування процентів, виду та розміру відповідальності, а також повернення відповідачем фактично\~отриманих кредитних коштів, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed