Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2017 року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина в вигляді житлового будинку № 4а, розташованого за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Молдавська, який в цілому складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 114,40 кв. м, житловою площею 57,80 кв. м, підсобною площею 56,60 кв. м, сараю літ. Б, Г, вбиральні літ. В, гаражу літ. Д, огорожі 1-3, споруди 4,5. Під час життя померла [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, тому спадкоємство здійснювалося за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі - [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька) та позивач [PERSON] (син). Сторони по справі у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до державної нотаріальної контори: позивач - із заявою про прийняття спадщини, відповідачі - із заявами про відмову від спадщини. Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 08 грудня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката [PERSON], відповідно до якої вона просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не відомі, надали суду заяву, відповідно до якої вони не заперечують проти задоволення у повному обсязі позовних вимог [PERSON] та просять розглядати справу у їх відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 19 серпня 2017 року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина в вигляді житлового будинку № 4а, розташованого за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Молдавська, який в цілому складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 114,40 кв. м, житловою площею 57,80 кв. м, підсобною площею 56,60 кв. м, сараю літ. Б, Г, вбиральні літ. В, гаражу літ. Д, огорожі 1-3, споруди 4,5. Під час життя померла [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, тому спадкоємство здійснювалося за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі - [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька) та позивач [PERSON] (син). Сторони по справі у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до державної нотаріальної контори: позивач - із заявою про прийняття спадщини, відповідачі - із заявами про відмову від спадщини. Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 08 грудня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлої [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved