Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому вказав, що працював на ВП «Шахта Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 22 квітня 2003 року та згідно наказу № 792-к від 24 жовтня 2016 року звільнився у зв'язку з виходом на пенсію. Розрахунок на день звільнення відповідач з позивачем не зробив. Станом на 30 березня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 18550,38 грн., а також 31947,93 грн. за 157 днів затримки в розрахунку, а тому позивач просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату та компенсацію за затримку в розрахунку на загальну суму 50498,31 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшив, погодився з розрахунком відповідача щодо середнього заробітку у розмірі 182,58 грн. на день, а з врахуваннями всіх необхідних утримань до бюджету 146,98 грн., а загалом 23075,86 грн. В іншій частині вимоги не змінив. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов визнав частково, посилався на невірний початковий розрахунок та надав свої розрахунки, які позивачем визнані у повному обсязі. За таких обставин суд приймає визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України та вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в трудових відносинах з 22 квітня 2002 року по 24 жовтня 2016 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-8). Згідно довідці заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17 березня 2017 року з невиплати заробітної плати складає 18550,38 грн. (а.с. 9,10). Як вбачається з довідки, середньоденна заробітна плата без врахування обов'язкових платежів до бюджету дорівнює 182,58 грн., а з їх врахуванням - 146,98 грн., заборгованість з заробітної плати станом на 19 квітня 2017 року в повному обсязі не виконана, затримка в розрахунку з позивачем на момент розгляду справи складає 177 дні (а.с. 17,18). Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішення даної справи по суті, суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові Пленуму ВСУ № 13 від 24 грудня 1999 року, згідно якої «установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності». З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідачем затримано розрахунок з позивачем по заробітній платі, заборгованість станом на 19 квітня 2017 року складає 18550,38 грн. Час затримки станом на 19 квітня 2017 року складає 177 днів, середній заробіток відповідно до довідки складає 182,58 грн. без врахування необхідних платежів до бюджету та 146,98 грн. з проведеними відрахуваннями, а тому компенсація за несвоєчасний розрахунок складає 177 х 182,58 =32316,66 грн. та 177 х 146,98 = 26015,46 грн. З огляду на викладена загальна сума стягнення складає 18550,38 + 26015,46 = 44565,84 грн. і ця сума є вже з врахуванням необхідних платежів, які відповідач повинен сплатити до бюджету. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому стягненню підлягають 640 грн. на розрахунковий рахунок суду. На підставі викладеного, ст.ст. 115-117 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 294, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: approved