Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати недійсним свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів та послуг « [INFO]» ,посилаючись на те, що вказане свідоцтво є манливим щодо товару ( мікроводбрива « Сизам» та особи, що виробляє цей товар. Ухвалою суду від 29.04.2014 року за клопотанням сторін по справі було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, оскільки для правильного вирішення спору необхідні були спеціальні знання. 24.07.2014 року до суду надійшов висновок № 57/14 судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 15.07.2014 року, згідно з яким експерт Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності [PERSON], що проводив судову експертизу, дійшов висновку, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] від 12.08.2013 року є схожим із раніше зареєстрованими в Україні знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] від 11.01.2010 року настільки, що їх можна сплутати, а також те, що даний знак є таким, що може ввести в оману щодо ТОВ « Спадщина України» , яка виробляє товари 1 класу, зокрема рострегулівні препарати для рослин. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] надав свої заперечення щодо висновку судової експертизи та заявив клопотання про призначення по справі додаткової і повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, поставивши питання аналогічні питання, що були предметом дослідження первинної експертизи. Клопотання мотивоване тим, що, на думку представника відповідача, висновок судової експертизи є необ'єктивним та необґрунтованим, містить багато помилок, не є повним та достатньо зрозумілим, не є правдивим та методично правильним. Позивач, представник позивача та представник Державної служби інтелектуальної власності України при розгляді даного клопотання поклалась на розсуд суду, зазначивши ,що експертний висновок містить суттєві помилки. Суд, вислухавши думку сторін, , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.150 ЦПК України судом може бути призначена повторна експертиза, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумнів в його правильності. Якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року повторна експертиза призначається судом, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Додаткова ж експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок вважається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. Ухвалою суду від 29.04.2014 року по справі була призначена судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності для з'ясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань. Питання, які були поставлені перед експертом, приймалися з урахуванням думки сторін та матеріалів справи. В розпорядження експерта були надані матеріали цивільної справи, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність. Дослідження проводилося експертом, який має фахову підготовку в даній області знань. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що складений висновок є повним і ясним та не викликає сумніву у безсторонності експерта, оскільки експерт дослідив всі подані йому об'єкти і дав ґрунтовні, відповідні матеріалам справи, чітко викладені відповіді на поставлені перед ним питання. Поставлені представником відповідачем в клопотанні про призначення повторної і додаткової експертизи питання не потребують повторного або додаткового дослідження, виходячи з того, що зазначені представником відповідача доводи носять оціночний характер та не спростовують складений висновок судової експертизи. Крім того, відповідно до ч. 6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за загальними правилами оцінки доказів, встановлених ст.212 ЦПК України, у сукупності з іншими доказами по справі, які дозволяють зробити істинний висновок про її дійсні фактичні обставини. Аналізуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для призначення повторної та додаткової експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed