Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.10.2007 відповідачка уклала з банком кредитний договір № б/н та отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 21 935 грн. 25 коп., тому ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутність, відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася не попередивши суд про причини своєї неявки. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 21.10.2007 відповідачка уклала з банком кредитний договір № б/н та отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, та має прострочену заборгованість за кредитним договором. Таким чином, станом на 20 березня 2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 24 443 грн. 81 коп., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 3 000 грн. 00 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 13 306 грн. 31 коп.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 8 137 грн. 50 коп.; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 4 029 грн. 29 коп., яка була задоволена судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 29.09.2008 року, а тому з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця, в сумі 20 414 грн. 52 коп.. - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 1 020 грн. 73 коп.. Отже, заборгованість до стягнення становить 21 935 грн. 25 коп.. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved