Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення коштів та відшкодування шкоди, посилаючись на те, що сторонами укладений строковий, оплатний договір оренди, відповідно до якого позивач передав в оренду відповідачу власну квартиру для проживання разом із сім`єю. За умовами договору відповідач повинен сплачувати комунальні платежі, бережливо ставитися до майна, що знаходилось в орендованій квартирі, здійснювати ремонт такого майна в разі потреби, якщо пошкодження мали місце з вини відповідача, дотримувати правил чистоти, після закінчення строку дії договору передати позивачу ключі про що сторони повинні були скласти відповідний акт. Разом з тим, відповідач умови договору виконав неналежним чином, не сплатив позивачу грошові кошти за житлово - комунальні послуги в період проживання останніх двох місяців, за користування інтернетом, не оплатив два ремонти пральної машини, яка була поламана в період проживання відповідача в орендованій квартирі. Крім того, після закінчення строку дії договору та виїзду відповідача з орендованої квартири, позивачем було виявлено пошкодження дивану, ремонт якого вимушений був оплатити позивач. Також внаслідок залишення відповідачем квартири у засміченому стані, позивач був вимушений оплатити послуги прибиральників. У зв`язку з тим, що відповідач після виїзду з квартири позивача не повернув ключі від вхідних дверей, відповідач був вимушений здійснити заміну замків, що потягло за собою витрати. Позивач направляв відповідачу вимогу про виконання умов договору, що потягло за собою витрати на пересилання поштової кореспонденції, виготовлення та ксерокопіювання документів. Також, позивач поніс витрати на оплату послуг нової пошти, куди відповідач направив останньому ключі від квартири. Позивач зазначає, що окрім витрат пов`язаних з невиконанням деяких умов договору оренди та спричинення шкоди, стягненню з відповідача підлягає також упущена вигода, а саме, у зв`язку з неповерненням відповідачем, у строки визначені договором, ключів від вхідних дверей, позивач протягом двох тижнів не міг показати квартиру іншим потенційним орендаторам та укласти новий договір оренди. Неправомірні дії відповідача, а саме невиконання умов договору спричинили позивачу моральну шкоду, яку останній також просить стягнути. Крім того, спричинення моральної шкоди пов`язано з розповсюдженням відповідачем стосовно батька позивача недостовірної, негативної інформації, серед мешканців будинку, що потягло за собою серцевий напад у батька позивача та його тривале лікування, у зв`язку з чим він буде звертатися до суду з окремим позовом. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням правничої допомоги, а також витрати на послуги копіювання примірників позову та направлення його відповідачу рекомендованою кореспонденцією. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в останніх та пояснив, що надані докази на підтвердження витрат ремонту пральної машини, дивану, заповнювалися ним самим, оскільки при оплаті готівкових коштів, особи, які проводили ремонт речей, будь яких квитанцій не видавали. Всі видаткові касові накладні [PERSON] придбав у підземному переході та самостійно заповнив останні, вказавши ту суму, яку ним було сплачено готівкою. Крім того, [PERSON] зазначив, що страховий платіж за договором на суму 2000 грн., який передав відповідач, [PERSON] залишив у себе за покриття частини шкоди. Представником позивача також була надана відповідь на відзив щодо зазначених підстав. Представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав зазначених позивачем та представником останнього [PERSON] . В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині стягнення оплати за один місяць житлово - комунальних послуг, в задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що позивачем не доведено розмір витрат ремонту пральної машини, а також не доведено, що пральна машина була зламана з вини відповідача. Крім того, не доведено розмір витрат за ремонт дивану, а також те, що диван був зламаний відповідачем. При виселенні з орендованої квартири, відповідач прибрав останню, а той факт що якість прибирання не влаштовувала позивача, що в свою чергу не обумовлено договором, не свідчить про необхідність витрат на кілінгову компанію, тим більш що наданий на підтвердження здійснення цих витрат доказ є неналежним для підтвердження відповідних витрат. Що стосується витрат за оплату Інтернету, то відповідачем така оплата була здійснена у повному обсязі. Крім того, надані позивачем докази витрат на ксерокопії не свідчать про те, що останні пов`язані з правовідносинами, що склалися між сторонами. Докази витрат на заміну замків у вхідних дверях також не є належним доказом, крім того, такої необхідності не було, адже позивач просто відмовився взяти ключі при виселенні відповідача, а в подальшому після того, як через два тижні вийшов на зв`язок, зажадав, щоб відповідач направив позивачу ключі через відділенні Нової пошти. Також ключі від відповідача позивач отримав за тиждень до того, як позивач змінив замки, отже вина відповідача у витратах про які зазначає позивач, відсутня. Що стосується упущеної вигоди, то позивач не надав доказів на підтвердження того, що протягом двох тижнів, з часу коли відповідач виїхав та направив позивачу ключі, позивач вимушений був відмовитися від укладення нового договору оренди та/або те, що позивач відмовляв потенційним орендаторам у перегляді квартири за браком ключів, тим більш, що позивач мав свій екземпляр ключів і міг безперешкодно користуватися своїм майном. Доводи спричинення позивачу моральної шкоди відповідачем, також не доведено, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження, що саме відповідач розповсюджував стосовно відповідача будь яку інформацію у будь який спосіб. Крім того, відповідач просив застосувати до правовідносин строк позовної давності. Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. 25.05.2016 сторони уклали договір оренди квартири [ADDRESS] (далі - договір/ договір оренди) /а.с. 28, 29/. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Позивач зазначає, що відповідач під час дії договору оренди, не виконав умови договору, а саме: п.п. 4.3., 4.4., 4.9., 4.11., 5.1., 5.3. Згідно п. 4.4., договору оренди орендатор зобов`язаний оплачувати усі житлово - комунальні послуги, а також послуги за користування Інтернетом. Згідно ч. 2 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач визнав позовні вимоги на суму 1921 грн. 84 коп., а саме щодо не здійснення оплати за житлово - комунальні послуги за квітень 2017 рік і у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності її визнання, у зв`язку з чим, вказана обставина доказуванню не підлягає. Крім того, згідно копій квитанцій вбачається, щооплата за житлово - комунальні послуги за березень 2017 рік на суму 1544 грн. 49 коп.: опалення на суму 759 грн. 49 коп., гаряча вода на суму 153 грн. 42 коп., холодна вода на суму 103 грн. 50 коп., газ на суму 30 грн. 27 коп., послуги ЖКГ на суму 136 грн.05 коп., електроенергію на суму 255 грн. 36 коп., домофон 15 грн. 60 коп. не здійснювалась /а.с. 30-32/. Відповідач зазначає, що за усною домовленістю з батьком позивача, представником у справі [PERSON] відповідач надавав останньому грошові кошти, згідно квитанцій, які приходили на оплату житлово - комунальних послуг, і грошові кошти за березень 2017 відповідач надав [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідач не надав доказів на підтвердження оплати ним житлово - комунальних послуг за березень 2017 рік, зокрема передачі грошових коштів [PERSON] , для здійснення оплати, у зв`язку з чим суд вважає в цій частині доводи відповідача неспроможними. Суд вважає доводи позивача про те, що договір було розірвано достроково, оскільки розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Враховуючи те, що договір оренди був укладений у письмовій формі, розірвання договору повинно було бути також оформлено у той же спосіб, однак такі дії не мали місця. Разом з тим, позивач не надав докази про наявність заборгованості за користування Інтернетом на суму 62 грн. 72 коп., тому доводи позивача в цій частині є неспроможними. Позивач зазначає, про те, що ним були понесені збитки, які виразилися у здійсненні витрати на ремонт дивану, пральної машини, зміну замків на вхідних дверях, оплату послуг кілінгової компанії, виготовлення ксерокопій позову, претензії, оплата поштових відправлень. В свою чергу в судовому засіданні представник позивача [PERSON] визнав, що видаткові накладні про здійснення витрат на ремонт дивану та пральної машини, заповнювалися ним особисто на придбаних ним бланках, зокрема і розмір понесених витрат вказувався саме ним. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач заперечував те, що позивачем були здійснені витрати на ремонт дивану, оскільки після виїзду з орендованої квартири, диван не був поламаний, а також щодо розміру витрат на здійснення його ремонту. Відповідач визнав, що пральна машина виходила з ладу два рази і представником позивача [PERSON] проводився її ремонт, проте розмір витрат на такий ремонт, відповідач заперечував, а також заперечував, що пральна машина виходила з ладу з його вини. Згідно ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст. 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Враховуючи пояснення представника позивача [PERSON] та надані позивачем докази щодо документального підтвердження витрат на здійснення ремонту дивану та пральної машини /а.с. 35-37, 112/, суд вважає, що останні не можна покласти в основу висновків зокремапро їхрозмір, оскільки відомості проздійснення оплати, її отримання, а такожі розмір витрат, були зазначені не підрядником, як передбачено законом, а представником позивача [PERSON] , на придбаних ним бланках, отже особи, які як стверджує позивач проводили ремонт, будь яких квитанцій або інших документів позивачу або [PERSON] не видавали, тому суд оцінює такі докази критично і не приймає до уваги. Згідно п. 4.9 договору відповідач повинен відшкодовувати всі збитки позивача, які спричинені з його вини. Згідно ст. 773 ЦК України, наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно ч. 3 ст. 779 ЦК України, наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження того, що пральна машина виходила з ладу саме з вини відповідача, тобто достовірні відомості про причину поломки (використання не за призначенням або з порушенням умов договору найму, тощо) у, з яких можна було б зробити відповідний висновок. Отже, в цій частині доводи позивача, суд також вважає неспроможними. Що стосується поламки дивану, згідно показів свідка [PERSON] останній на запрошення представника позивача [PERSON] у травні прибув до квартири позивача, з метою її огляду для подальшої здачі в оренду, так як свідок працює ріелтором і займався здачею квартири позивача. Свідок побачив, що диван у квартирі позивача був поламаний. Суд вважає за необхідне зазначити, що представник позивача [PERSON] змінив замки у вхідних дверях 18.05.2017, відповідач виїхав з квартири позивача наприкінці квітня, ключі від квартири позивача, направлені поштою відповідачем і отримані представником позивача [PERSON] 16.05.2017. В свою чергу,свідок не назвав точної дати, коли саме він був у квартирі позивача, оглянув диван та побачив, що останній зламаний та непридатний для використання. Враховуючи зазначене, суд вважає, що доказів для висновку про те, що диван позивача був зламаний відповідачем не достатньо. Так, свідок [PERSON] пояснила, що 16.05.2017 була у квартирі позивача на запрошення [PERSON] , проте дивану не бачила. Отже, встановити хто і коли саме після отримання [PERSON] ключів від квартири позивача перебував в останній та користувався диваном, зокрема з 16.05.2017 не представляється можливим. В свою чергу [PERSON] , будучи присутнім під час виїзду відповідача з орендованої квартири наприкінці квітня 2017 року, що підтверджується показами свідка [PERSON] цілісність дивану не перевіряв. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на послуги клінінгової компанії /а.с. 48/, оскільки, при виїзді з орендованої квартири, відповідач не здійснив прибирання останньої, а тому в ній неможливо було проживати, на підтвердження чого роздруковані фотознімки розетки на якій був наліплений пластилін та зібране до купи сміття /а.с. 110, 111/. З договору оренди вбачається, що обов`язком орендара є утримання квартири у відповідності з правилами (п. 4.3.). Разом з тим у зазначеному пункті не міститься посилань на правила, якими необхідно керуватися при утриманні вказаної квартири. Крім того, у договорі оренди не зазначено про те, що при закінченні договору оренди або розірвання договору оренди, орендар зобов`язаний здійснити прибирання квартири. Таким чином, позивачем не доведено, що понесені витрати на послуги клінінгової компанії мали місце у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, у зв`язку з чим підлягають стягненню з останнього. Також, позивачем не доведено, що зазначені витрати були об`єктивно необхідними. Що стосується витрат понесених у зв`язку з заміною замків, суд вважає, що позивачем не доведено об`єктивна необхідність таких витрат. Ключі від квартири [PERSON] отримав поштою від відповідача 16.05.2017, а заміну замків здійснив 18.05.2017 /а.с. 38/. Доводи представника позивача [PERSON] про те, що такі дії були зумовлені через тимчасове привласнення відповідачем ключів, тобто не своєчасне повернення останніх, не заслуговують на увагу, адже відповідач використовував ключі від орендованої квартири, майже протягом року під час дії договору, і позивачем та представниками останнього не надано доказів на підтвердження того, що такі дії та витрати були об`єктивно необхідними для відновлення порушеного права позивача. Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідач зазначив про те, що [PERSON] відмовився від отримання ключів у день виїзду відповідача за орендованої квартири, закрився у себе в квартирі, що розташована поруч. В подальшому позивач та його батько [PERSON] не виходили на зв`язок з відповідачем, який намагався передати ключі від квартири. В подальшому [PERSON] зателефонував відповідачу та повідомив, щоб останній направив ключі у відділення «нова пошта», що відповідач і зробив. Проте, відповідач не надав доказів на підтвердження вказаних обставин, разом з тим, просив застосувати до даних правовідносин строк позовної давності, який згідно ч. 1 ст. 786 ЦК України, визначений в один рік. Як вбачається з позовної заяви та пояснень сторін, 28.04.2017 відповідач виїхав з квартири та не повернув ключі, отже вимога про відшкодування збитку понесеного позивачем на оплату послуг поштової пересилкидля отримання ключів, направлених відповідачем, в розмірі 34 грн. /а.с. 40/, позивачем повинна була бути пред`явлена до 28.04.2018 включно, тоді як позов поданий 31.07.2018. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з пропущенням строку позовної давності, а саме до даної вимоги позивача підлягає застосуванню наслідки спливу строку позовної давності згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України. Позивач просить стягнути з відповідача витрати не виготовлення копій претензій, позовної заяви, поштових направлень відповідачу. Суд оцінює критично надані докази на підтвердження здійснення таких витрат /а.с. 49, 50/ з точки зору їх достовірності, оскільки з останніх не вбачається, що витрати на виготовлення копій понесені саме у зв`язку з правовідносинами, які виникли між сторонами. Крім того, суд вважає, такі витрати не можуть вважатися об`єктивно виправданими, оскільки їх здійснення не було необхідним, а є виключно власною ініціативою представника позивача [PERSON] . Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки. Упущена вигода це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим грошових сум, якби інший учасник відносин не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується. Позивач зазначає, що у зв`язку з несвоєчасним поверненням відповідачем ключів від орендованої квартири, позивач не міг здати останню в оренду протягом 15 днів, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача упущену вигоду, тобто орендну плату за квартиру за вказаний період, яку б він міг отримати, якщо б відповідач належним чином виконав свій обов`язок та своєчасно повернув ключі і позивач здав квартиру в оренду. Представник позивача [PERSON] та свідок [PERSON] зазначили, що внаслідок відсутності ключів від квартири, реклама про здачу останньої в оренду не була розміщена, оскільки не можливо було б здійснювати її відвідування та огляд. При пред`явленні вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) позивач зобов`язаний довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання відповідачем своїх обов`язків по поверненню ключів від квартири. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не є підставою для його стягнення. Позивач та представники останнього не надали суду доказів того, що у період з 28.04.2017 по 16.05.2017 квартиру позивача виявили намір оглянути потенційні орендарі з метою подальшої оренди, або позивач мав намір у зазначений період здати квартиру в оренду для чого нимвживалися заходи для одержання прибутку. Більше того, позивач та представники останнього особисто підтвердили, що такі заходи не здійснювалися, про що зазначено вище. Таким чином, суд вважає доводи позивача в цій частині неспроможними. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач стверджує, що зазнав моральної шкоди у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем та інфляційними процесами в країні, проте яким чином виразились такі страждання і який негативний вплив на моральний стан позивача спричинили інфляційні процесив країні, представники позивача суду не пояснили і докази на підтвердження цих обставин матеріали справи не містять. Також, позивач не надав доказів на підтвердження того, що саме відповідач розповсюдив стосовно представника позивача [PERSON] негативну інформацію /а.с. 113 - 115/ і яким чином дана інформація вплинула на моральний стан позивача. Позивач зазначив, що [PERSON] має намір окремо звертатися до суду з позовом до відповідача про захист честі та гідності, оскільки саме він зазнав душевних страждань, у зв`язку з чим лікувався, чим підтвердив, що моральна шкода, за обставин зазначених вище, спричинена саме представнику позивача [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем не подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом /а.с. 6, 54 - 58/, а тому підстав для їх стягнення суд не вбачає. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження не у повному обсязі, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial