overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.06.2019 вони з відповідачкою уклали шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї позивач вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.06.2019 Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 343 (а.с.6). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.08.2010 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 968. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім'ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Просить суд розірвати шлюб сторін, судові витрати покласти на нього. В судовому засіданні позивач просив суд позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 14.08.2010 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 968. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх наміру не мають, вжиті судом заходи для примирення сторін позитивного результату не дали, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 листопада 2012 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1741. Від шлюбу спільних дітей вони не мають Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, що призводить до різного роду конфліктів та непорозумінь. Вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, майнових спорів не мають та проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з»явився надав суду заяву, якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з»явилася надала суду заяву, якою позов визнала, просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 14 листопада 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1741 (а.с.6). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 1992 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Позивач зазначає, що спільне життя не склалося через несумісність характерів та різних поглядів. Спільне подружнє життя припинилося з серпня 2004 року. На примирення позивач не погоджується. Зважаючи на вищенаведене позивач, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивач в заяві вказав, що позов підтримує; відповідачка повідомила суд, що позов визнає, строк для примирення просять не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 14 лютого 1992 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 45 (а.с. 2). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідачка визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.06.1996 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі Реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 694. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], а також повнолітнього сина [PERSON] [INFO], які проживають разом з батьками та перебувають на спільному утриманні. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити, заперечив проти можливості примирення сторін. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 15.06.1996 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі Реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 694. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], а також повнолітнього сина [PERSON] [INFO], які проживають разом з батьками та перебувають на спільному утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.11.2008 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС по м.Черкаси, Черкаського міського управління юстиції Черкаської області актовий запис № 1832. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матірю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Позивач просить суд розірвати щлюб між ним та відповідачкою по справі. До судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Адвокат відповідачки [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що 15.11.2008 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС по м.Черкаси, Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1832. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 вересня 2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що починаючи з січня 2016 року відповідачка почала гірше піклуватися про нього, не дбала про забезпечення сім'ї, належним чином не підтримувала побуту в родину, поводила себе грубо та інколи зневажливо. Також позивач зазначає, що з лютого 2016 року відповідачка стала гірше ставитися до нього, провокувала суперечки, інколи ображала його, чим завдавала моральних страждань та позбавляла можливості нормального проживання, відпочинку, вирішення сімейних та особистих питань. Неодноразові спроби виправити становище, налагодити з дружиною сімейні відносини і шюбні стосунки не мали ніяких позитивних результатів через категоричне небажання відповідаки йти на компроміс. Протягом останніх двох років їхнє спільне проживання стало носити суто формальний характер, подружнє життя, шлюбні стосунки практично припинились і стали тягарем для нього. Шлюбні відносини були остаточно припинені з квітня 2016 року і не можуть бути поновлені ні за яких обставин. Зважаючи на вищенаведене позивач, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність, позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує, а відповідач повідомила про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 15 вересня 2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 137 (а.с. 14). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідачка визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 жовтня 1994 року між ними у Вільховецькій сільській Раді Богуславського району, Київської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № №10. Від шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і довіри, між ними постійно виникають сварки та суперечки, що призвело розпаду сім»ї. З січня 2013 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо один від одного. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно 15 жовтня 1994 року між ними у Вільховецькій сільській Раді Богуславського району, Київської області було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя між ними не склалось, з лютого 2015 року вони разом з позивачем не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 15 жовтня 1994 року у Вільховецькій сільській Раді Богуславського району, Київської області, про що зроблено актовий запис № 10 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 лютого 1992 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей, повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, останні два роки спільного проживання між ними часто виникали непорозуміння та сварки на побутовому грунті, що в решті-решт зруйнувало їхню любов, повагу та почуття один до одного. В листопаді 2012 року після чергової сварки позивач зібрав свої речі та пішов жити на зйомну квартиру. Фактично два роки вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету і не підтримують подружніх стосунків та кожен з них живе своїм життям. Крім цього, позивач вказує на те, що близько одного року він проживає з іншою жінкою, з якою в них склалися гарні та теплі відносини та з якою він має намір зареєструвати новий шлюб, а тому позивач дійшов остаточного висновку розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки їхня сім'я існує формально і шлюб фактично розпався та рятувати його недоцільно. Зважаючи на вищенаведене позивач, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивач в заяві вказав, що позов підтримує; відповідачка повідомила суд, що позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 15 лютого 1992 року, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 161 (а.с. 10). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідачка визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 лютого 2013 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований в виконкомі Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у них народилася донька,[PERSON], [INFO]. Проте, їх спільне життя з відповідачкою не склалося. Вони виявилися занадто різними людьми по поглядах на життя, по поведінці в сім»ї, щоб жити разом. Позивач просить шлюб розірвати, дитину залишити на його утриманні. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Пояснив, що він згоден,щоб дитина проживала зі своєю матір»ю,так як він зараз в АТО. Він буде дитину утримувати. Відповідачка позов визнала. . Вислухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для задоволення , суд позов задовольняє. Відповідачка позов визнала і суд вважає,що маються підстави для задоволення позову . Дитину: [PERSON], [INFO], до повноліття, залишити на вихованні матері. При реєстрації розірвання шлюбу відповідачка залишається на прізвищі -[PERSON]. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі наведеного, ст.ст. 110. 112 ,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 16 вересня 2014 року між ними у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1815. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні характери, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Втрата почуття взаємного кохання та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім`ї неможливим. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявою, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з нотаріально завіреною заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи визнання позову відповідачем, у відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні в зв`язку з наступним. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 16 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №1815. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved