Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 березня 2016 року між сторонами по справі було укладено договір, відповідно до умов якого позивач зобовязується надати відповідачу кредит у розмірі 10\~000 грн., а відповідач виплачувати проценти за його користування, неустойки та інші платежі у сумі, строки та на умовах, передбачених вказаним договором. Позивач, відповідно до договору, свої зобовязання виконав у повному обсязі відкрив [PERSON] картковий рахунок у валюті «гривня» та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії два роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії у сумі 10\~000 грн. Однак, відповідач по справі свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 06 січня 2017 року, у нього є заборгованість по тілу кредиту у розмірі 10\~443 грн. 90 коп., прострочки по тілу 5\~252 грн. 97 коп., відсоткам за кредитом 130 грн. 27 коп. та неустойки у розмірі 1\~217 грн. 42 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справі сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 17 березня 2016 року між сторонами по справі було укладено договір, відповідно до умов якого позивач зобовязується надати відповідачу кредит у розмірі 10\~000 грн., а відповідач виплачувати проценти за його користування, неустойки та інші платежі у сумі, строки та на умовах, передбачених вказаним договором. Позивач, відповідно до договору, свої зобовязання виконав у повному обсязі відкрив [PERSON] картковий рахунок у валюті «гривня» та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії два роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії у сумі 10\~000 грн. Однак, відповідач по справі свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 06 січня 2017 року, у нього є заборгованість по тілу кредиту у розмірі 10\~443 грн. 90 коп., прострочки по тілу 5\~252 грн. 97 коп., відсоткам за кредитом 130 грн. 27 коп. та неустойки у розмірі 1\~217 грн. 42 коп. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, а на підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором та його умовами, а відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved