Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Ленінського ВДВС ЗМУЮ, ПП «СП» Юстиція», та ПП [PERSON], ПАТ КБ «Надра», 3-ті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], ТОВ ЗМБТІ про визнання прилюдних торгів недійсними, про визнання недійсною постанови про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись, про визнання недійсним запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витягу з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про витребування майна від особи яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним, про визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки у розмірі вартості предмета іпотеки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при проведенні прилюдних торгів були допущені численні порушення вимог чинного законодавства, а саме: предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення загальною площею 50,6кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було реалізовано після проведення експертної оцінки предмета іпотеки на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», а не за ціною, що була визначена в договорі іпотеки. Крім того в позові посилається на те, що перші прилюдні торги пройшли після спливу шестимісячного терміна з дня складання звіту про оцінку майна, також посилається на те, що стягувач пропустив строк, протягом якого він мав право прийняти в рахунок боргу нереалізоване майно з прилюдних торгів. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з мотивів наведених в ньому, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Ленінського ВДВС Білокур Л.А. позов не визнав, надавши суду письмові заперечення, в судовому засіданні пояснила, що прилюдні торги були проведені відповідно до вимог чинного законодавства. Оцінка та переоцінка майна проводилась з дотриманням вимог законодавства, оскільки не було попиту на нерухоме майно. Після того, як перші торги не відбулися стягувач виявив бажання залишити за собою предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення загальною площею 50,6кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після чого був складений акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 25.02.2013р. Представник відповідача - приватного підприємства «Спеціалізоваане підприємство «Юстиція» (Запорізька філія) в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно у передбачений законом спосіб. У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутності його представника. Відповідач - Суб'єкт оціночної діяльності -суб'єкт господарювання Приватний підприємець [PERSON] позов не визнала, надала суду письмові заперечення, в судовому засіданні пояснила, що в межах своїх повноважень провела оцінку спірного майна, надіславши свої висновки Ленінському ВДВС, порушень діючого на той час законодавства при оцінки майна не вбачає, та просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, в судовому засіданні пояснив, що прилюдні торги були проведені відповідно до вимог чинного законодавства, Оцінка та переоцінка майна проводилась з дотриманням вимог законодавства, оскільки не було попиту на нерухоме майно. Після того як перші торги не відбулися стягувач виявив бажання залишити за собою предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення загальною площею 50,6кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після чого було складено акт про передчу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 25.02.2013р. 3-ті особи: Приватний нотаріус [PERSON], представник ОП ЗМБТІ у судове засідання не з'явились, про час розгляду справи повідомлялись своєчасно, у встановлений законом спосіб, тому, суд, у відповідності до ст. 168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного: На виконанні в Ленінському ВДВС знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-742 від 15.06.2011р. виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] заборгованісті на користь ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 1299658,84грн. В ході проведення виконавчих дій було описане та арештоване нерухоме майно, що перебуває у іпотеці ПАТ «КБ «Надра» за адресою [ADDRESS]. Позивач посилається на ч.2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», згідно якої початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, на підставі оцінки проведеної у відповідності до законодавства, при цьому початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості визначеної шляхом оцінки і при цьому Позивач посилається на ціну майна, яка була визначена на момент укладення договору іпотеки, а саме 767947грн., але процедура продажу предмета іпотеки проводилась у рамках виконавчого провадження та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». В ході проведення виконавчих дій суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] була проведена експертна оцінка майна, згідно якої вартість предмета іпотеки була визначена у розмірі 243059грн. Сторонам виконавчого провадження надавався строк для оскарження оцінки у відповідності до чинного законодавства, але позивач не скористався цим своїм правом. Крім того позивач не провів авансування витрат на проведення рецензії оцінки, якщо він не був з нею згоден. Тобто виконавчі дії проводились з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі діючої експертної оцінки. Позивач був ознайомлений з визначеною вартістю предмета іпотеки та навіть не суперечив проти уцінки майна на 2 відсотки в зв'язку з тим що перші прилюдні торги не відбулися за відсутністю купівельного попиту, свідчить акт уцінки майна від 06.12.2012р. на якому є підпис [PERSON] Також позивач посилається на те, що перші прилюдні торги відбулися після спливу шестимісячного терміну з дня складання звіту про оцінку, та у зв'язку з цим на те що момент торгів звіт суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] був не дійсний. Судом встановлено, що державним виконавцем Білокур Л.А. були передані всі відповідні документи для погодження реалізації до Головного управління юстиції у Запорізькій області, саме у встановлений законом строк. Законодавством про виконавче провадження не передбачено, що саме у шестимісячний термін, з дня складання звіту про оцінку, майно повинно бути реалізоване з торгів, тобто державним виконавцем у вказаний термін були вжиті всі необхідні заходи для реалізації майна боржника, а саме: було передано пакет документів для реалізації Головному управління юстиції у Запорізькій області. Посилання позивача на те, що стягувач ПАТ КБ «Надра» пропустив строки для подання заяви про прийняття майна предмета іпотеки на баланс, спростовується нормою ст.49 Закону України «Про іпотеку» якою встановлено протягом 10 днів з моменту визначення прилюдних торгів такими, які не відбулися. Також встановлено, що повторні прилюдні торги було визначено такими, що не відбулися 26.12.2012р. але в зв'язку з тим, що ПАТ КБ «Надра» своєчасно не отримав повідомлення від ПП «СП «Юстиція» про те, що були проведені прилюдні торги, які було визнано такими що не відбулися, в зв'язку з чим ПАТ КБ «Надра» було пропущено встановлені строки для подання заяви про прийняття предмета іпотеки на баланс у відповідності до ст.49 Закону України «Про іпотеку», але після того як стягувач ПАТ КБ «Надра» дізнався про проведені прилюдні торги та їх результат 23.01.2013р було подано відповідну заяву до Ленінського ВДВС ЗМУЮ та ПП «СП «Юстиція», в якій ПАТ КБ «Надра» просив поновити строки для подання відповідної заяви про прийняття предмета іпотеки на баланс. В зв'язку з тим, що після подання скарги до суду було досягнуто згоди з Ленінським ВДВС ЗМУЮ та подана заява про прийняття предмета іпотеки на баланс банку, була задоволена Ленінським ВДВС, після чого Банком було подано заяву про залишення скарги без розгляду. Також на час розгляду скарги у суді державним виконавцем була винесена постанова про відкладення виконавчих дій. В позовних вимогах позивач оскаржує оцінку проведену суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], згідно якої вартість предмету іпотеки, а саме нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] визначена у розмірі 243059грн., посилаючись на вартість, визначену згідно експертної оцінки на момент видачі кредиту, тобто у 2007 році, згідно якої вартість предмета іпотеки була визначена у розмірі 767947грн. Крім того, позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, щодо визначення вартості предмета іпотеки переданого на баланс ПАТ КБ «Надра», посилається на експертну оцінку нерухомості на момент надання кредиту датовану 12.09.2007р., тобто термін дії якої закінчився 12.03.2008р., оскільки згідно п. 22 Постанови КМУ від 10.12.2003р. №1891 «Про затвердження методики оцінки майна», та роз'яснення міністерства юстиції України від 12.12.2011р., строк дії оцінки майна становить шість місяців. Таким чином позивач просить суд визнати вартість предмета іпотеки переданої на баланс банку на основі звіту про оцінку майна який є недійсним з правової точки зору, та неактуальним економічно. Позивач був ознайомлений зі звітом про оцінку майна наданим суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] та був згодний з ним, не оскаржував його в передбачені законом строки, не провів авансування витрат пов'язаних з рецензуванням вищевказаного звіту про оцінку, також він був ознайомлений та не суперечив проти акту уцінки майна від 06.12.2012р., згідно якого зазначене нерухоме майно було уцінено на 2 відсотки, та було виставлено на прилюдні торги за ціною 238197,82грн. Крім того позивач був обізнаний, що згідно повторного акту переоцінки майна від 08.01.2013р. була проведена переоцінка майна на 50 відсотків та вартість майна складає 121529,50грн. Після того, як прилюдні торги за вказаною ціною не відбулися, за ініціативою ПАТ КБ «Надра» вказане майно було прийнято на баланс банку є акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 25.02.2013р. а тільки 04.03.2013р. позивач звернувся з позовом до суду. Також позивач посилається на те, що свідоцтво про передачу майна стягувачеві, в рахунок погашення боргу, видане з порушенням закону. Позивач вважає, що оспорюване свідоцтво не містить посилань на те, що воно видано на підставі постанови державного виконавця, яка була затверджена начальником відділу. Відповідно до ст.49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 Закону України «Про іпотеку», а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. У відповідності до вимог ч.9 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно, саме на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок боргу від 25.02.2013р., ПАТ КБ «Надра», було засвідчено право власності на вказане нерухоме майно приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] згідно свідоцтва від 12.03.2013р. Суд вважає доведеним, що державним виконавцем Білокур Л.А. не було допущено жодних порушень в ході виконавчого провадження, вказане нерухоме майно було описано, оцінено, підготовлено до реалізації, та виставлено на прилюдні торги, а потім передано на баланс банку в рахунок погашення суми богу за виконавчим документом у повній відповідності до чинного законодавства. В зв'язку з чим, жодних порушень чинного законодавства в діях приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу [PERSON] пов'язаних з видачею свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS], ПАТ КБ «Надра» не встановлено. Відповідно до п.1.4. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». За змістом ст.43 Закону України «Про іпотеку», організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Організатор прилюдних торгів забезпечує будь-якій зацікавленій особі доступ до інформації про умови проведення прилюдних торгів та про предмет іпотеки, що підлягає продажу. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна. Всі зазначені умови були дотримані. Придбання майна із прилюдних торгів як цілісна процедура, що включає низку дій з підготовки та проведення торгів та оформлення їх результатів відноситься до угод купівлі-продажу, таку угоду можна визнати недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність угод. Тобто підставою визнання торгів недійсними є порушення вимог ч.1 ст.203 ЦК України, зокрема, суперечливість змісту правочину ЦК України та іншим актам законодавства. Судом не встановлено, обставин, які б свідчили про істотні порушення при проведенні прилюдних торгів вимог ч.1 ст.203 ЦК України, а позивачем це не доведено суду. Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про іпотеку», за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. У протоколі зазначаються: опис придбаного покупцем предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки; ціна продажу предмета іпотеки; інформація про покупця предмета іпотеки; день, до якого покупець повинен повністю сплатити ціну продажу предмета іпотеки; банківський рахунок органу державної виконавчої служби для переказу покупцем ціни продажу предмета іпотеки. У разі необхідності до протоколу може бути внесена й інша інформація. Однією із підстав визнання недійсними результатів прилюдних торгів представник позивача зазначає і неправомірні дії державного виконавця щодо оцінки майна. Однак, державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Що стосується порушень, на думку позивача, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення аукціону, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Скарги з зазначених питань ніким не подавалися та судом не розглядалися, що свідчить про те, що дії державного виконавця щодо оцінки, переоцінки майна, яке було продано на прилюдних торгах були правомірними. Що стосується вимоги позивача про визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки на прилюдних торгах, то суд важає таку вимогу необгрунтованою. Позивачем не зазначено в своїй позовній заяві підстав для визнання такого акту недійсним. Акт від 25.02.2013р. про реалізацію предмета іпотеки на прилюдних торгах відповідає вказаним вимогам, а тому підстав визнавати його недійсним немає. Що стосується вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане на ім'я відповідача ПАТ «КБ «Надра», то підстав для визнання його недійним також немає, оскільки після проведення перших прилюдних торгів стягувач виявив бажання залишити за собою майно в рахунок погашення боргу, та на підставі Акта про реалізацію предмета іпотеки на прилюдних торгах, затвердженого начальником Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління ПАТ «КБ «Надра» було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно загальною площею 50,6кв.м., по [ADDRESS]. Відповідно до ч.5 ст. 47 ЗУ «Про іпотеку», на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст.60 ЦПК України, на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, наданих до матеріалів справи доказів, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed