Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу (а.с. 2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 червня 2003 року вони з відповідачкою уклали шлюб. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачкою припинені з 2010 року, внаслідок різних поглядів на життя, непорозумінь та сварок, втрати одне до одного почуття любові і поваги. Таким чином позивач прийшов до висновку, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї не можливе і наполягає на розірванні шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, без надання строку для примирення. Також позивач в заяві зазначив, що в разі неприбуття в судове засідання відповідачки, згоден на прийняття заочного рішення у справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, надсилалися судові повістки про виклик до суду на 23.12.2013р. 09 год. 30 хв., 14.01.2014р. 13 год. 00 хв., 04.02.2014р. 09 год. 30 хв. однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень вони повернуті так як відповідачка за цією адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 с. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином; 24.02.2014р. 13 год. 00 хв.. повідомлялася належним чином, про свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки про виклик до суду, однак до суду не з'являлася, клопотання про розгляд справи у її відсутності не подавала, про причини неявки також не повідомляла. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідальності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб 11 червня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області зареєстровано шлюб між сторонами, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 35 (а.с. 3). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно не проживають. Суперечки матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них не має, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, родина розпалася остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «[PERSON]». Приймаючи до уваги, що позивачка не подала заяви до суду про зміну свого наявного прізвища на дошлюбне, суд не вбачає підстав для зміни прізвища. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз.2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним покласти на позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved