Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] права користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що підставі ордера №39 йому та членам його родини була надана у користування квартира [ADDRESS] . В даній квартирі проживав він, відповідач, син відповідачки [PERSON] та їх спільний син [PERSON] . З початку 2016 року син відповідачки [PERSON] поїхав на заробітку до м. Києва. Місце його знаходження на даний час йому невідоме, так як вони не спілкуються. З липня 2018 року відповідач [PERSON] також виїхала з квартири та на даний час проживає з іншим чоловіком однією сімєю, речі відповідачки в квартирі відсутні. У зв`язку з тим, що відповідачі зареєстровані у квартирі, він не може повноцінно користуватись та розпоряджатись нею. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, до суду повернувся конверт з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок, щодо пересилання поштового відправлення», враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України відповідачі вважаються належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що по справам про визнання наймача чи членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення №39 від 28.10.2004 року на квартиру [ADDRESS] . З довідки КП «Житлогосп» від 03.06.2019 року №340 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 09.05.19 [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Згідно актів-розпоряджень №36 від 16.01.2019р., №105 від 08.02.2019 року, № 153 від 04.03.2019 року, № 224 від 12.04.2019 року, №258 від 06.05.2019 року, №250 від 03.06.2019 року, складених майстром дільниці в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , затвердженого директором КП «Житлогосп», встановлено що [PERSON] , [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають, особистих речей не має. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, судом встановлено, що відповідач понад шість місяців без поважних причин не проживає в спірній квартирі, власних речей не зберігає, обов`язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що реєстрація відповідача в житловому приміщенні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав наймача жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved