Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Посилається в позові на те, що 23 лютого 2002 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, після чого вона та її повнолітня донька [PERSON] були зареєстровані у зазначеній квартирі. З лютого 2013 року відповідачі залишили спірну квартиру, вивезли свої особисті речі. Їх місцезнаходження йому невідоме і від спілкування з ним вони ухиляються. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Виходячи з того, що відповідачі в спірному жилому приміщенні не проживають понад встановлений законом строк, залишили його добровільно, участі в утриманні житла та сплаті житлово-комунальних послуг не приймають,просить задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд до відома не поставили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім»ї власника житлового буднику (квартири), які проживають разом із ним в будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме: дружина наймача, їх діти та батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. ч.1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що позивач відповідно до Свідоцтва про право власності від 10 вересня 1999 ркоу, виданого Жовтневою райдержадміністрацією м. Києва, є власником квартири [ADDRESS]. Після реєстрації в 2002 році шлюбу між позивачем та відповідачкою [PERSON], остання разом з донькою [PERSON] були зареєстровані в спірній квартирі. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачкою [PERSON] було розірвано. З початку 2013 року відповідачі не проживають в спірній квартирі, витрат по її утриманню не несуть, залишили спірну квартиру добровільно. Дані обставини підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON]. Пояснила, що після виїзду відповідачів з квартири вона не зустрічала їх. Чому вони пішла з квартири, вони не повідомляли. Залишивши квартиру, відповідачі в квартирі ніколи не з'являлися і будь-яких інцидентів, які б свідчили про конфлікти в сім'ї та перешкоди в проживанні відповідачам в квартирі, вона не чула як при їх проживанні в квартирі, так і після виїзду з неї. Перешкод у проживанні в квартирі їм ніхто не чинив. Пояснення позивача підтверджуються і актами від 06.02.2014 року, 27.04.2015 року, складеними та підписаними сусідами за місцем проживання позивача, з яких вбачається, що дані особи підтвердили за результатами візуального обстеження квартири, що відповідачі в ній не проживають, спального місця та інших ознак їх проживання в квартирі немає. /а.с. 8 - 9/ Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України у разі виникнення спору між власником та членами сім'ї власника суд повинен врахувати, що право члена сім'ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися у відповідності з вимогами статей 405,406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім'ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач у судовому засіданні пояснив, що будь-яких домовленостей між ним та відповідачами з приводу їх проживання в квартирі не було. Враховуючи викладене вище, тривале непроживання відповідачів у спірній квартирі, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

Outcome: approved