Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Потіївської обєднаної територіальної громади Радомишльського району, про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця [PERSON], залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просив суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право на спадкове майно, а саме: - земельну ділянку розміром 5,83 га розташовану на території с. Нова Буда, Радомишльського району, Житомирської області, яка належала померлому батьку позивача на підставі Сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0230559 від 26 березня 1997 року, виданого на підставі рішення Радомишльської районної державної адміністрації №102 від 26 березня 1997 року. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2001 року у віці 86 років помер батько позивача [PERSON] що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП 150192, яке видане 10 січня 2001 року Виконкомом Новобудської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, актовий запис №1. Після смерті батька позивача залишилось спадкове майно яке складається з права на земельну ділянку, розміром 5,83 га що розташована на території с. Нова Буда, Новобудської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Чапаєва та належала [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0230559 від 26 березня 1997 року, виданого на підставі рішення Радомишльської районної державної адміністрації №102 від 26 березня 1997 року. Згідно довідки № 88 від 30.08.2016 року, виданої Потіївською сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області, [PERSON] дійсно мав право на земельну частку (пай), про що зазначено в протоколі №1 зборів власників земельних часток (паїв) бувшого КСП ім.Чапаєва від 15.09.2003 року. Родинні звязки позивача з спадкодавцем [PERSON] підтверджуються рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2016 року справа №283/1890/16-4. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги (згідно зі ст.1261 ЦК України), який має право і претендує на зазначене спадкове майно після смерті батька [PERSON], інші спадкоємці які мають право і претендують на зазначене спадкове майно відсутні. Як вбачається з листа Радомишльської державної нотаріальної контори № 974/01-16 від 24.11.2016 року, спадкова справа до майна [PERSON], який помер 09.01.2001 року, не заведена. Спадщину після смерті фактично прийняв позивач, шляхом постійного проживання без реєстрації з покійним. Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку позивач, як спадкоємець за заповітом (ст. 1223 ЦК України) не має можливості. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved