Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Володар» про стягнення коштів за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. В обґрунтування позову покликається на те, що 07.12.2015 року та 07.03.2016 року уклав із відповідачем договори про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок суми у розмірі 15 000,00 грн. із нарахуванням відсотків у розмірі 28% річних. Проте, станом на день звернення до суду з позовом, йому відповідачем відмовлено у поверненні депозитних коштів та нарахованих відсотків. Оскільки вважає неповернення депозитного внеску та нарахованих відсотків неправомірними, просить суд стягнути з відповідача на його користь 15 000,00 грн. депозитного вкладу та 1 700,69 грн. нарахованих, але не виплачених відсотків. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляду справи у його відсутності суду не подав. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін та на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 07.12.2015 року КС «Володар» та [PERSON] уклали договір №ДВ - 61.15 «Стандарт плюс» про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний договір. Згідно п.1.1 договору член КС протягом трьох банківських днів, наступним за днем підписання договору зобов'язується внести внесок у розмірі 15 000,00 грн., з урахуванням положень п.2.1.3 договору, а КС, після його використання в цілях, передбачених статутом КС та договором, зобов'язується повернути його члену КС разом із нарахованими відсотками не раніше 07.03.2016 року. Відповідно до п.2.2 КС спрямовує внесений членом КС внесок на формування власного кредитного портфелю з метою фінансового та соціального захисту членів КС. На внесений членом КС внесок щомісячно нараховується 28% річних. При достроковому поверненні внеску члена КС нарахування і виплата відсотків здійснюється в порядку, встановленому п.2.7. договору. Згідно додаткового договору №1 до договору №ДВ-61.15 від 07.12.2015 року «Стандарт плюс» по залученню внеску (вкладу) члену кредитної спілки на депозитний рахунок, п.1.1 викладено у новій редакції, згідно якого датою повернення депозитного вкладу із нарахованими відсотками є 07.06.2016 року. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем належним чином не виконано умови договору, внаслідок чого основна сума залученого депозиту становить 15 000,00 грн., відсотки по депозитному договору становлять 1 700,69 грн., згідно розрахунку основної суми та невиплачених відсотків по депозитному договору дв-61.15 від 07.12.2015 року, виданого КС «Володар» від 22.11.2016 року.. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту належним чином інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, стягненню з КС «Володар» підлягає сума в розмірі 16 700,69 грн. за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved