Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 травня 2014 року між ПАТ Альфа-Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір №500943217, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 47\~680 гривень 78 копійок у строк з 27 травня 2014 року до 28 травня 2019 року та зобовязалася повернути його, сплатити проценти на користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в сумі 47\~680 гривень 78 копійок, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, а відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 20 жовтня 2015 року має заборгованість у розмірі 75\~607 гривень 37 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 46\~625 гривень 98 копійок, за відсотками в розмірі 5\~135 гривень 01 копійка та по комісії в розмірі 21\~446 гривень 38 копійок, а також нарахований штраф 2\~400 гривень 00 копійок, які в добровільному порядку вона не погашає, у звязку з чим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.28), у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви (а.с.30-32) позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання смт Солоне, вул.Кірова, буд.138, Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.26,28 на звороті), про що свідчить розписка про вручення судової повістки, яку відповідач отримала в суді особисто (а.с.29), в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами, який за змістом та формою відповідає вимогам ст. 1054-1055 ЦК України та відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 27 травня 2014 року був укладений кредитний договір №500943217 (а.с.5-9), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 47\~680 гривень 78 копійок строком до 28 травня 2019 року для погашення заборгованості за кредитним договором № 500391713 від 15 липня 2013 року в розмірі 22\~402 гривні 46 копійок та погашення заборгованості за кредитним договором №500433928 від 27 листопада 2013 року в розмірі 25\~278 гривень 32 копійки, та зобовязалася погашати його відповідно до умов договору шляхом щомісячного платежу згідно Графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) (а.с.8). В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 20 жовтня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 75\~607 гривень 37 копійок, яка згідно розрахунку позивача (а.с.19) складається із заборгованості за кредитом в сумі 46\~625 гривень 98 копійок, заборгованості по відсотках 5\~135 гривень 01 копійка, заборгованості по комісії 21\~446 гривень 38 копійок, а також позивачем нарахований штраф 2400 гривень 00 копійок, відповідно до умов кредитного договору, а позивач має право вимагати від відповідача оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Пунктом 15 кредитного договору №50943217 (а.с.6 зворот) передбачено право банку в будь-якому разі вимагати, в тому числі і в судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. Позивач повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за кредитним договором шляхом направлення на її адресу вимоги про дострокове повернення кредиту від 23 жовтня 2015 року (а.с.12-14), яка відповідачем залишилася без задоволення. Оскільки, в порушення умов кредитного договору, позичальник не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором та графіком строки суму кредиту та відсотки, що свідчить про істотне порушення нею в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, то суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 75\~607 гривень 37 копійок. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved