Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Електромонтаж-424» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вказуючи наказом від 30.12. 2014 року № 16-к його було прийнято на посаду економіста до ДП «Елекромонтаж - 424».На підставі Протоколу № 20/12 Загальних зборів учасників TOB «ЛОГОР» та Наказу № 5-к від 03.02.2015р «Про суміщення посад» на нього було покладено обов'язки тимчасово виконуючого обов'язки директора ДП «Електромонтаж-424» та встановлена доплата у розмірі 30 % від окладу за основним місцем роботи. Заробітна плата в розмірі 3 900 (три тисячі дев'ятсот) гривень, з урахуванням доплати за суміщення посад, нараховувалася, але не виплачувалася, що підтверджується Звітами про суми нарахованої заробітної плати до органів доходів і звітів за період з січня 2015р. по травень 2015р.З моменту його прийняття на роботу та покладення на нього виконання обов'язків директора, заробітна плата виплачувалася один раз в розмірі 1 090 грн.У зв'язку із тим, що власник систематично порушував законодавство про працю, а саме: ст. 115 КЗпП України, де зазначено що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється. Згідно ч. З ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Наказом № 12-к від 08.07.2015р. його було звільнено з посади економіста. Трудова книжка із записом про звільнення була видана, але розрахунки під час звільнення не здійснені. Стаття 15 Цивільного кодексу України гарантує кожній особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі при звільненні, змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про працю встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Окрім того, згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Стаття 44 КЗпП України гарантує, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Розмір заборгованості ДП «Електромонтаж-424» перед ним складає 34 010 грн., виходячи з наступного розрахунку: період заборгованості становить 6 місяців;нарахована щомісячна заробітна плата складає 3900 грн.; виплачена заробітна плата - 1090 грн.; вихідна допомога - 11700 грн.; (6*3900 грн.) - 1090 грн. + 11700 грн. = 34 010 грн. Статтею 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказ;- звільнення або з дня видачі трудової книжки. Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема ст. 110 визначено, що позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Просить стягнути з ДП «Електромонтаж - 424» (код ЄДРПОУ 01417564 ) на користь [PERSON] (ІНН [NUMBER]) заборгованість по заробітній платі в розмірі 22 310 грн. (двадцять дві тисячі триста десять гривень);Стягнути з ДП «Електромонтаж - 424» на користь [PERSON] вихідну допомогу в розмірі 11 700 грн. (одинадцять тисяч сімсот гривень); Стягнути з ДП «Електромонтаж - 424» середній заробіток за весь час затримки по виплаті заборгованості по заробітній платі по день фактичного розрахунку. Представник позивача за довіреністю [PERSON] просила справу розглянути без її участі , уточнену позовну заяву підтримує в повному обсязі т а просила її задовольнити.. Відповідач в судове засідання не з»явився , хоч і був належним чином повідомлений про час ,місце ,дату слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення повістки причини неявки не повідомила. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено наказом від 30.12. 2014 року № 16-к [PERSON] було прийнято на посаду економіста до ДП «Елекромонтаж - 424». На підставі протоколу № 20/12 загальних зборів учасників TOB «ЛОГОР» та наказу № 5-к від 03.02.2015р «Про суміщення посад» на нього було покладено обов'язки тимчасово виконуючого обов'язки директора ДП «Електромонтаж-424» та встановлена доплата у розмірі 30 % від окладу за основним місцем роботи. Заробітна плата в розмірі 3 900 (три тисячі дев'ятсот) гривень, з урахуванням доплати за суміщення посад, нараховувалася, але не виплачувалася, що підтверджується Звітами про суми нарахованої заробітної плати до органів доходів і звітів за період з січня 2015р. по травень 2015р.З моменту його прийняття на роботу та покладення на нього виконання обов'язків директора, заробітна плата виплачувалася один раз в розмірі 1 090 грн. Згідно довідки про стан заборгованості по заробітній платі №41 від 08.07.2015р. сума заборгованості становить 20073,85 грн., з яких 18360,05 грн. - заборгованість по заробітній платі, 1713,80 грн. - компенсація за невикористана відпустку. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Стаття 44 КЗпП України гарантує, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. За останні шість місяців середній заробіток позивача за один день становить (4616,30+3137,16*4+1195,11)/160=114,75: сума середньомісячного заробітку становить 114,75*20днів в середньому робочих = 2295грн.,а тому вихідна допомога в розмірі тримісячного середнього заробітку становить 6885,00грн,,яка підлягає також стягнення з відповідача ,але суд за межі позовних вимог не може вийти ,тому підлягає до стягнення вихідна допомога в розмірі тримісячного середнього заробітку як просить позивач 6871грн.86коп. Також підлягає до стягнення середній заробіток за весь час затримки по виплаті заборгованості по заробітній платі на 01.10.2015 року в розмірі 6885,00грн. (60днів затримки х114,75 ) Тому ,суд вважає ,що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.116,117 КЗпП України, Постанова Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» , Постанови KM України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,

Outcome: approved