Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за недонос речового майна отриманого під час проходження військової служби та збиток нанесений державі. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] проходила військову службу у військовій частині [NUMBER] НГУ з 14.11.2019 року по 31.08.2020 року. Під час проходження [PERSON] військової служби за контрактом у військовій частині [NUMBER] , наказом командира в/ч [NUMBER] НГУ (по стройовій частині) від 31.08.2020 року № 188, з відповідачем був розірваний контракт про проходження нею військової служби через службову невідповідність військовослужбовця та відраховано зі списків особового складу частини. В/ч [NUMBER] НГУ належним чином здійснювала речове забезпечення солдата [PERSON] під час проходження нею військової служби за контрактом. Військовослужбовець отримував належне йому речове майно згідно норм належності та враховуючи строки експлуатації такого майна. Враховуючи факт звільнення відповідача «через службову невідповідність», у військової частини [NUMBER] НГУ виникла необхідність утримати з останнього кошти за речове майно, яке було отримане [PERSON] під час проходження військової служби та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 8351,81 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від15.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] проходила військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] НГУ з 14.11.2019 року по 31.08.2020 року, що підтверджується витягами з наказу (по стройовій частині) № 265 від 14.11.2019 року та №188 від 31.08.2020 року. Під час проходження відповідачем військової служби за контрактом у військовій частині [NUMBER] НГУ, наказом командира в\\ч [NUMBER] НГУ від 31.08.2020 року №188 (по стройовій частині), [PERSON] було відраховано зі списків особового складу частини військової частини та всіх видів забезпечення та звільнено відповідно до пп. «д» п. 1 ч.8 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби в запас через службову невідповідність. Механізм організації та порядку речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в військових частинах НГУ, визначено інструкцією з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженою наказом Міністерства\~внутрішніх справ\~України від\~07.06.2017\~року №475 (далі - Інструкція про речове забезпечення). Відповідно до ст.2 розділу І Інструкції про речове забезпечення: «речове майно - це предмети обмундирування, взуття, білизни, постільних речей, спорядження, спеціального, концертного та постового одягу, нагрудні знаки і знаки розрізнення, санітарно-господарське, культурно-просвітницьке та спортивне майно, верхолазне спорядження, спеціальне спорядження для службових собак, технічні засоби речової служби та запасні частини до них, інструмент та матеріали для пошиття, ремонту та хімічного чищення речового майна, намети, брезенти, декоративні тканини і килимові вироби, музичні інструменти для штатних військових оркестрів, прапори, папір, канцтовари, бланки та книги обліку і звітності, мило та мийні засоби»; «строк експлуатації (носіння) предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації». Відповідно до ст. 8 розділу III Інструкції про речове забезпечення: «Речове майно військовослужбовцям видається на майбутній строк служби». «Видача предметів речового майна достроково (до закінчення визначених нормами забезпечення строків експлуатації (носіння)) забороняється, за винятком безкоштовної заміни предметів речового майна в разі втрати чи нівечення військовослужбовцями та військовозобов`язаними при виконанні службових обов`язків чи внаслідок стихійного лиха, а також у разі виявлення їх прихованих дефектів. Строки експлуатації (носіння) виданих назаміну предметів речового майна обчислюються з дня видачі». Відповідно Довідки-розрахунку №817 від 31.08.2020 р. встановлено, що [PERSON] з речового складу частини було отримане деяке речове майно, строки експлуатації якого на момент звільнення військовослужбовця не закінчилися, а саме: куртка зимова, кашне, рукавички трикотажні, напівчеревики хромові (туфлі хромові, шкарпетки зимові, кашкет польовий літній, шапка-підшоломник (шапка-феска), костюм польовий літній (2 шт.), куртка костюму утеплювача, куртка вітровологозахисна зимова, штани вітровологозахисні зимові, сорочка бойова, рукавички демісезонні, білизна для холодної погоди, шкарпетки літні трекінгові, шкарпетки зимові трекінгові, черевики з високими берцями демосезонні, черевики з високими берцями літні, ремінь тактичний, ремінь брючний, сумка транспортна індивідуальна,строки носки яких передбачені графою 5 Довідки розрахунок №817 від 31.08.2020 року Норми 4 відповідно. Вартість недоношеного речового майна, яка підлягає утриманню з відповідача за недонос вище переліченого речового майна складає 8351,81 грн. (Згідно довідки розрахунок №817 від 31.08.2020 року ). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача вартості виданих предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, суд керується наступними нормами закону. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1212\~ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ч.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно абз.4 ч.3 ст.20 Закону України «Про Національну гвардію України», норми забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України військовою формою одягу,спеціальним одягом, взуттям та спорядженням,а також іншими предметами речового майна визначаються Міністерством внутрішніх справ України. Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оброни України № 232 від 29.04.2016, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Солдат військової служби за контактом [PERSON] звільнена з військової служби в запас через службову невідповідність. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов в\\ч [NUMBER] НГУ обґрунтований та підлягає задоволенню, вартість виданого солдату предметів речового майна підлягає стягненню, оскільки строк його носіння не закінчився, а тому, з відповідача на користь позивача належить стягнути грошову суму у розмірі 8351,81 грн. Крім того, у відповідності до вимог ст.\~141\~ЦК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved