Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування, пені, матеріальної та моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача 50 971,41 грн. як неотриману страхову виплату та пеню за неналежне виконання своїх зобов`язань, з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнути 43 285,70 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, 50 971 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди та судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON]. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, крім вимоги про стягнення з [PERSON] 50 971 грн., яка була заявлена помилково, пояснивши, що між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] підписано поліс №АС/6108185 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано автомобіль «Сеат», д.н.з. [NUMBER], який належать [PERSON] 14.07.2014 року з вини водія [PERSON], яка керувала автомобілем «Сеат», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП на 40 км + 300 м а/д «Бориспіль - Дніпропетровськ», де вона не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху та не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілями «ИЖ», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2014 року відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні даного правопорушення. Відповідно до звіту №2901 з оцінки транспортного засобу від 18.11.2014 року позивачу було завдано збитків на суму 91 123,79 грн. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн., однак на день звернення до суду вказана сума відповідачем сплачена не була. Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.57; 83). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнала частково, просила стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача кошти в розмірі 50 971,41 грн. як неотриману страхову виплату та пеню за неналежне виконання своїх зобов`язань, та з [PERSON] стягнути на користь позивача грошові кошти в сумі 42 123,79 грн. як заподіяну майнову шкоду внаслідок ДТП. В решті позовних вимог просила відмовити, вказуючи на їх необгрунтованість. Заслухавши думку позивача, його представника, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2014 року (а.с.12), з вини відповідача [PERSON], яка керувала автомобілем «Сеат», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП на 40 км + 300м а/д «Бориспіль - Дніпропетровськ», де вона не врахувала дорожньої обстьановки, не вибрала безпечної швидкості руху та не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілями: «ИЖ», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження автомобіля позивача. Даною постановою, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і набрала законної сили 01.12.2014 року, [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.81), був технічно пошкоджений, та відповідно до звіту №2901 від 18.11.2014 року з оцінки транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого позивачу,складає 91 123,79 грн. (а.с.60-77). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] підписано поліс №АС/6108185 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано автомобіль «Сеат», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], за яким ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи становить 1 000 грн. Статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність відповідача [PERSON] в нанесенні матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії відповідача призвели до зіткнення автомобілів, та те, що відповідач ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в якому був застрахований автомобіль відповідача [PERSON], не сплатив страхового відшкодування позивачу, прострочивши виплату, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої ДТП, в сумі 49 000 грн. та пені в сумі 1 971,41 грн. необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сума різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 42 123,79 грн., та франшизи в розмірі 1 000 грн. За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Поскільки позивач, перебуваючи в салоні свого автомобіля при скоєнні ДТП [PERSON], отримав моральні страждання та психологічні переживання при даній ДТП з огляду на характер пошкоджень даного автомобіля, тому суд вважає, що моральна шкода, визначена судом в 1 000 грн. природньо зрозуміла і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, в решті стягнення моральної шкоди необхідно відмовити. Вимога позивача про стягнення з [PERSON] 1 161,91 грн. матеріальної шкоди, завданої у ДТП здоров`ю дружини позивача, не може бути задоволена, оскільки позивач не має будь-якої довіреності від своєї дружини на представлення її інтересів у суді з вимогою стягнення та отримання матеріальної шкоди від її імені. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено частково, суд вважає необхідним з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» стягнути 509,71 грн. судового збору з розрахунку 49 000 грн. + 1 971,41 грн. : 1% = 509,71 грн., а з відповідача [PERSON] 431,24 грн. судового збору в частині задоволення вимог майнового характеру, з розрахунку 42 123,79 грн. + 1 000 грн. : 1% = 431,24 грн.., та 243, 60 грн. в частині задоволення вимог немайнового характеру на користь позивача пропорційно задоволенню позовних вимог. У задоволенні стягнення решти суми судового збору відмовити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 23, 610, 979, 1194 ЦК України та

Outcome: partial