Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір без номеру відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідачу було надано кредит у сумі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 22,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 9.12 зазначених Умов та правил надання банківських послуг договір діє вподовж 12 місяців з моменту підписання, якщо впродовж цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Кредитний ліміт [PERSON] був неодноразово підвищений. Зобов'язання за вказаним договором [PERSON] належним чином не виконала, у зв'язку з чим у неї утворилась заборгованість на загальну суму у розмірі 15 336,14 грн., яку представник позивача просив суд стягнути з відповідача, а також просив стягнути судовий збір у сумі 229,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у судовому засіданні повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а. с. 50). Відповідач в судові засідання не з'являлась про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, шляхом надіслання судової повістки за фактичною адресою проживання, зазначеною нею у судовому засіданні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року, а також - через засоби масової інформації (а. с. 48, 49), про причини неявки суду не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір без номеру відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідачу було надано кредит у сумі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 22,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 9.12 зазначених Умов та правил надання банківських послуг договір діє вподовж 12 місяців з моменту підписання, якщо впродовж цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Кредитний ліміт [PERSON] був неодноразово підвищений. Викладене підтверджується матеріалами справи (а. с. 17-184-6, 7, 8-11). Згідно з п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє вподовж 12 місяців з моменту підписання, якщо впродовж цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а. с. 8-11). З розрахунку заборгованості за договором б/н від 26 вересня 2007 року, укладеного між ПриватБанк та [PERSON], вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за вказаним договором у [PERSON] утворилось заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2013 року становить 15 336,14 грн., яка складається з 10 393,24 грн. - заборгованості за кредитом, в тому числі простроченої, 3 736,42 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, в тому числі простроченої, 1 206,48 грн. - штрафу, з яких 500,00 грн. - фіксована частина, та 706,48 грн. - 5% від ціни позову (14 129,66 грн.), що передбачено п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг (а. с. 4-6). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором б/н від 26 вересня 2007 року, укладеного між нею та ПриватБанк не виконала належним чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором станом на 31 жовтня 2013 року, з урахуванням відсотків, штрафу, задовольнивши позовні вимоги позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судовий збір у сумі 229,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, стягнути з відповдіача відповідача (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved