Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.09.2007 відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 27933,20 доларів США у вигляді не поновлювальної кредитної лінії на наступні цілі: 18344,00 доларів США для купівлі автомобіля; 6,79 доларів США для сплати за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; 9398,77 доларів США на сплату страхових платежів; 183,64 доларів США для сплати винагороди за надання фінансового інструменту. За користування кредитними коштами відповідач щомісяця повинен був надати банку кошти у сумі 346,60 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до договору поруки № K2HCAW00630345/1 від 25.09.2007 та договору поруки від 03.09.2013 [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредиту, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У зв`язку з неналежним виконання своїх зобов`язань відповідачем за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 28.11.2019 року становить 44023,97 доларів США. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак однією з позовних вимог є розгляд справи у відсутність представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 25.09.2007 відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 27933,20 доларів США у вигляді не поновлювальної кредитної лінії на наступні цілі: 18344,00 доларів США для купівлі автомобіля; 6,79 доларів США для сплати за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; 9398,77 доларів США на сплату страхових платежів; 183,64 доларів США для сплати винагороди за надання фінансового інструменту. За користування кредитними коштами відповідач щомісяця повинен був надати банку кошти у сумі 346,60 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 14-16). Відповідно до договору поруки № K2HCAW00630345/1 від 25.09.2007 та договору поруки від 03.09.2013 [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредиту, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с. 20-21). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином. Однак, відповідач скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту. Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.09.2007 року на ім`я відповідача станом на 28.11.2019 року становить 44023,97 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом - 5498,56 доларів США, за відсотками - 6716,89 доларів США, 1076,25 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 28625,96 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 10,43 доларів США - штраф (фіксована частина); 2095,88 доларів США - штраф (процентна ставка). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв`язку з тим, що позивач належним чином умови кредитного договору не виконав та не сплатив суму заборгованості у розмірі 44023,97 доларів США, а поручителі зобов`язались нести солідарну відповідальність з останнім, тому позовні вимоги про стягнення даної суми заборгованості солідарно з поручителів на користь відповідача, підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути 15835,42 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved