Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення відшкодування за втрачені поштові відправлення у розмірі 195933,60 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у 2018 році позивач пересилав значну кількість міжнародних поштових відправлень до різних країн світу через відповідача - ПАТ «Укрпошта», згідно із діючими правилами поштового зв`язку. За пересилання поштових відправлень позивач проводив оплату послуг ПАТ «Укрпошта» відповідно до діючих тарифів, що підтверджується виданими касовими чеками. Через нехтування відповідачем власними обов`язками у численних випадках поштові відправлення було втрачено та не доставлено визначеним адресатам. Для розшуку поштових відправлень, які не були доставлені адресатам, позивач звертався у встановленому порядку до ПАТ «Укрпошта» з відповідними зверненнями про втрату поштових відправлень за кожним окремим випадком та прийняття відповідних рішень щодо неналежно наданих послуг поштового зв`язку. При цьому, відповідач неправомірно затягував вирішення поставлених питань та фактично наразі уникає власного обов`язку щодо відшкодування за ненадану послугу. Так, з метою захисту власних прав та інтересів позивач через свого уповноваженого представника звернувся з відповідним адвокатським запитом про надання інформації щодо будь - яких прийнятих ПАТ «Укрпошта» рішень щодо відшкодування завданих [PERSON] збитків внаслідок втрати міжнародних відправлень, із зазначенням відповідних поштових відправлень, за якими подавалися рекламації. Листом від 16.12.2019 року №33-М-18789 відповідачем надано інформацію про стан виплати відшкодування за втраченими відправленнями. Так, у вищезазначеному листі відповідач повідомив, що по запитуваним міжнародним поштовим відправленням, які було відправлено [PERSON] за межі України, було проведено перевірку, результати якої наведені у таблиці-додатку до даного листа. У листі вказано, що виплата відшкодування, пов`язаного з втратою 157 міжнародних поштових відправлень (МПВ), призупинена на підставі п.2.9 ст.23 Всесвітньої поштової конвенції Актів ВПС. Відповідач зазначив, що з метою уникнення факту шахрайства зі сторони [PERSON] при пересиланні МПВ, Укрпошта була змушена звернутися до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області та до Головного управління Національної поліції у Харківській області для проведення відповідних слідчих дій. Для з`ясування вказаної інформації [PERSON] через свого уповноваженого представника звернувся із запитами до вищезазначених організацій з проханням надати інформацію в частині перелічених звернень. Листом від 17.02.2020 року №6/ФОП/20-40-21-11-06 ГУ ДФС у Харківській області повідомило про те, що відповідач дійсно звертався до контролюючого органу щодо можливих неправомірних дій зі сторони [PERSON] при пересиланні міжнародних поштових відправлень, проте дане звернення ними не розглядалось, оскільки не відноситься до його компетенції, та в передбаченому порядку було передане до слідчого управління ГУ НП у Харківській області для вирішення питання відповідно до чинного законодавства. З метою з`ясування всіх обставин та захисту своїх прав, позивач звернувся з відповідним запитом до ГУ НП в Харківській області. Листом від 23.01.2020 року №10-А3/119-24/01/2020 правоохоронці повідомили про те, що відповідач на протязі 2019 року звертався з відповідними заявами до ГУНП в Харківській області. Однак на теперішній час всі звернення відповідача розглянуті згідно із Законом України «Про звернення громадян» без прийняття будь-яких рішень. Щодо начебто неправомірних дій зі сторони [PERSON] при пересиланні ним міжнародних поштових відправлень, то у зв`язку з відсутністю самого факту неправомірних дій по даному питанню не відкривалось жодних кримінальних проваджень, не проводилось жодних процесуальних дій та не приймалось жодних процесуальних рішень. Окрім того, [PERSON] через свого уповноваженого представника звертався з відповідним адвокатським запитом до Головного управління ДПС у Харківській області, яке повідомило про те, що відносно факту можливих неправомірних дій зі сторони [PERSON] при пересиланні міжнародних поштових відправлень відповідач до ГУ ДПС у Харківській області не звертався. З огляду на вищевикладене, на сьогоднішній день у відповідача відсутні будь-які фактичні та правові підстави для зупинення/уникнення виплати відшкодування, пов`язаного з втратою міжнародних поштових відправлень, відправлених та оплачених позивачем. Враховуючи вищевикладене, позивач неодноразово звертався до ПАТ «Укрпошта» з відповідною письмовою вимогою про відшкодування збитків, пов`язаних з втратою 157 поштових відправлень. Проте відповідач без будь-яких фактичних та правових підстав ухиляється від власного обов`язку відшкодування збитків, пов`язаних з втратою 157 міжнародних поштових відправлень, при цьому будь-якими способами затягуючи здійснення вищезазначеної виплати. 27.05.2020 р. до суду від представника відповідача - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що протирічать нормам матеріального права. В обґрунтування заперечень зазначив, що в своїй роботі АТ «Укрпошта» керується актами Всесвітнього поштового союзу, зокрема Всесвітньою поштовою конвенцією, а також Законом України «Про поштовий зв`язок» від 04.10.2001 року №2759-111 та Правилами надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 05.03.2018р. №270 й іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів. Відповідно до ст.1, 4.1, 2 ст.13 Закону №2759-111 оператори поштового зв`язку, до яких належить і Відповідач (розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року № 10-р «Про національного оператора поштового зв`язку», - суб`єкти підприємницької діяльності, які в установленому законодавством порядку надають користувачам послуги поштового зв`язку та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є квитанція, касовий чек тощо. Позивач разом з позовом надав копії фіскальних чеків неналежної якості (не можна прочитати текст документу); \~ \~ \~ \~в кількості 160 штук, а не 157 штук. Вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню статті 19, 23, 24 Всесвітньої поштової конвенції, які встановлюють відповідальність та звільнення від відповідальності операторів поштового зв`язку і підстави виплати відшкодування, а не норми Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, з матеріалів справи вбачається, що послуги поштового зв`язку з пересилання міжнародних відправлень надавалися в 2018 році. Натомість у відповідача немає відомостей про подання [PERSON] рекламацій щодо зазначених в його позові 157 міжнародних поштових відправлень. Крім того, відповідно до п.2.9 ч.2 ст.24 Конвенції, відповідач вважає, що в діях позивача, вбачаються шахрайські дії з метою отримання компенсації за нібито втрачені міжнародні поштові відправлення, зокрема, про злочинний характер діяльності позивача свідчить чисельність відправлень - 157 міжнародних поштових відправлень за досить короткий термін. Таким чином, вимоги позивача не обґрунтовуються належними та допустимими доказами і не підтверджують неправомірність дій АТ «Укрпошта». Крім того, позовна заява [PERSON] оформлена та подана до Фрунзенського районного суду м.Харкова з порушенням норм процесуального права. (а.с.99-103) 10.06.2020 р. від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, мотивована тим, що протягом 2018 року позивач пересилав значну кількість міжнародних поштових відправлень до різних країн світу через оператора АТ «Укрпошта» згідно із діючими правилами поштового зв`язку. За пересилання поштових відправлень позивач проводив оплату послуг АТ «Укрпошта» відповідно до діючих тарифів. Через нехтування відповідачем власними обов`язками, у численних випадках поштові відправлення було втрачено та не доставлено визначеним адресатам. Для розшуку поштових відправлень, які не було доставлено адресатам, позивач звертався у встановленому порядку до АТ «Укрпошта» з відповідними зверненнями (рекламаціями) про втрату поштових відправлень за кожним окремим випадком та прийняття відповідних рішень щодо неналежно наданих послуг поштового зв`язку. При цьому, виходячи з наданого відповідачем відзиву, основна позиція відповідача зводиться до небажання нести відповідальність в частині взятих на себе зобов`язань із пересилання міжнародних поштових відправлень. Жодних підтверджуючих документів на обґрунтування власної позиції відповідач не надав. Рекламації подавались позивачем у строки, визначенні положеннями Всесвітньої поштової конвенції та відповідно до порядку, закріпленому на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» за посиланням httpa://www.ukrposhta.ua/ua/rozsuk-mrpv. Зокрема, на даному веб-сайті за вказаним посиланням розміщений порядок та технічний додаток з подання відправником онлайн-рекламації. З урахуванням викладеного, позивачем подавались онлайн-рекламації наступним чином: перейшовши за вищевказаним посиланням, позивач здійснював дії щодо заповнення відповідних граф, зазначавши при цьому всю необхідну інформацію щодо міжнародного поштового відправлення. За результатами успішного заповнення відповідних граф, відповідна рекламація направлялась до АТ «Укрпошта», кожному зверненню присвоювався відповідний реєстраційний номер та за вказаними заявником контактами відправлялось відповідне повідомлення про прийняття рекламація. Слід акцентувати увагу, що за вказаною процедурою позивачем було подано вказані у позові 157 онлайн-звернень, яким присвоєно відповідний реєстраційний номер та направлено відповідне повідомлення на електронну адресу позивача. Особливої уваги заслуговує той факт, що всі номери міжнародних поштових відправлень, зазначених у онлайн-зверненнях на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» за посиланням httpa://www.ukrposhta.ua/ua/rozsuk-mrpv та повідомленнях про прийняття рекламацій, повністю співпадають з номерами міжнародних поштових відправлень, які містяться в листі-відповіді від 16.12.2019 року №33-М-18789, наданих відповідачем на запит. При цьому, відповідно до вказаного листа, відповідач визнав втрату відповідних поштових відправлень, визнав наявність своєчасно поданих рекламацій, вказав про наявність рішень про виплату відшкодування за втраченими поштовими відправленнями та зазначив лише, що відповідні виплати призупинені через звернення до правоохоронних органів. Таким чином, твердження відповідача щодо відсутності в останнього відомостей, про подання позивачем рекламацій щодо зазначених в позові 157 міжнародних поштових відправлень повністю спростовується вищезазначеними поясненнями та наданими доказами щодо електронного листування з відповідачем. Також відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував факт його звернення до ГУ НП в Харківській області. На наданій відповідачем заяві про вчинення кримінального правопорушення відсутня будь-яка відмітка правоохоронного органу, також відповідачем не надано жодних доказів відправлення (квитанція та опис вкладення) вищезазначеного звернення правоохоронним органам засобами поштового зв`язку. На думку позивача, вказані дії відповідача спрямовані лише на затягування часу у вирішенні питання щодо виплати відшкодування. Так, відповідач вже неодноразово звертався з відповідними зверненнями до правоохоронних органів, однак, останні жодних ознак кримінального правопорушення в діях [PERSON] не вбачали. Таким чином, відповідач маніпулятивними шляхами намагається уникнути обов`язку виплати відшкодування за втрачені поштові відправлення, або максимально затягнути процес здійснення такої виплати. Також представник позивача зазначив, що задля захисту власних прав від незаконних дій зі сторони AT «Укрпошта», [PERSON] звернувся з відповідною заявою про злочин до ГУ НП в Харківській області за фактом можливих шахрайських дій зі сторони відповідача. Окрім того, відповідач посилається на можливі формальні помилки у наданому позовному матеріалі, однак при цьому не зазначає - у чому саме можуть полягати такі помилки та не вказує про невідповідність того чи іншого документу дійним обставинам справи. Також, відповідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство відповідач існує у формі «приватного акціонерного товариства» (а.с.115-117) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовільнити. Пояснив, що розмір відшкодування за кожне втрачене поштове відправлення встановлений Конвенцією у розмірі 30 спеціального права запозичення (СПЗ), визначених НБУ. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Укрпошта» - Попов О.С. проти позовних вимог заперечував. Пояснив, що відповідач не відмовляється від виплати відшкодування, а лише призупинив його виплату, оскільки вбачає в діях позивача ознаки шахрайства. Одночасно, визнаючи факт прийняття вказаних 157 поштових відправлень, не вважає їх втраченими, проте переписка з міжнародною поштою службою не збереглась та немає документів про передачу відправлень міжнародному перевізнику. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що в період з 01.03.2018 р. по 24.09.2018 р. [PERSON] переслав 157 міжнародних поштових відправлень до різних країн світу через ПАТ «Укрпошта», які були втрачені при пересиланні. У кожному випадку позивач подавав рекламації у строки, визначені положеннями Всесвітньої поштової конвенції та відповідно до Порядку, закріпленому на веб-сайті АТ «Укрпошта» (а.с.119-168). Факт пересилання вказаних поштових відправлень та їх оплату позивачем відповідно до діючих тарифів підтверджуються виданими касовими чеками та не оспорювалось представником відповідача у судовому засіданні (а.с. 6-20). Крім того, за повідомленням АТ «Укрпошта» №33-М-18789 від 16.12.2019 року, по запитуваним міжнародним поштовим відправленням, які було відправлено [PERSON] за межі України, було проведено перевірку, результати якої наведені у таблиці-додатку до даного листа. Зокрема, встановлено, що виплата відшкодування, пов`язаного з втратою 157 міжнародних поштових відправлень, призупинена на підставі п.2.9 ст.23 Всесвітньої поштової конвенції та Актів ВПС. З метою уникнення факту шахрайства зі сторони [PERSON] при пересиланні МПВ, Укрпошта була змушена звернутися до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області та до Головного управління Національної поліції у Харківській області для проведення відповідних слідчих дій. (а.с.29-30) Відповідно до повідомлення ГУ ДФС у Харківській області від 17.02.2020 р. за №6/ФОП/20-40-21-11-06 АТ «Укрпошта» зверталось до ГУ ДФС у Харківській області з листом від 07.02.2019 р. №104-204 щодо факту можливих неправомірних дій зі сторони [PERSON] при пересиланні міжнародних поштових відправлень. Відповідно до ст.ст. 214,216 КПК України вищевказаний лист надіслано до слідчого управління ГУ НП у Харківській області для вирішення питання відповідно до чинного законодавства. (а.с.55) Як вбачається з повідомлення ГУ НП в Харківській області від 23.01.2020 р. за № 10-АЗ/119-24-01-2020, згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційно-пошуковий портал Національної поліції України» посадові особи АТ «Укрпошта» на протязі 2019 року звертались із відповідними заявами до ГУНП в Харківській області. На теперішній час всі звернення АТ «Укрпошта» розглянуті згідно із Законом України «Про звернення громадян». (а.с.56) Відповідно до повідомлення ГУ ДПС в Харківській області від 21.02.2020 р., АТ «Укрпошта» щодо факту можливих неправомірних дій зі сторони [PERSON] при пересиланні міжнародних поштових відправлень до ГУ ДПС у Харківській області не звертались. (а.с.58) Листом відповідача від 05.03.2020 р. за № №33-М-2716 року АТ «Укрпошта» повторно повідомило про те, що з метою уникнення факту шахрайства зі сторони [PERSON] при пересиланні міжнародних поштових відправлень, Укрпошта звернулася до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області та до Головного управління Національної поліції України у Харківській області для проведення відповідних слідчих дій, у зв`язку з чим виплата відшкодування [PERSON] за міжнародні поштові відправлення призупинена. У зв`язку з відсутністю відповіді Слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Харківській області на запит Укрпошта, структурними підрозділами поштової безпеки Укрпошта направлені запити Голові Національної поліції України та його заступнику щодо бездіяльності співробітників Національної поліції з додатками копій попередніх звернень. Після отримання відповіді з вищезазначених правоохоронних органів щодо підтвердження або спростування факту шахрайства, Укрпошта повернеться до розгляду даного питання. Враховуючи вищезазначене, на сьогоднішній день задовольнити вимогу щодо виплати відшкодування [PERSON] за 157 міжнародних поштових відправлень немає законних підстав. (а.с.67) Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 4і) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, викопуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльн ості. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про поштовий зв`язок», оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються па договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги. її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про поштовий зв`язок», оператори забезпечують схоронність поштових відправлень і грошових коштів. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок», за втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України, за невиплату міжнародних поштових переказів - відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.125 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі встановлення перевіркою факту невиконання чи неналежного виконання оператором поштового зв`язку обов`язків з надання послуг поштового зв`язку щодо пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу відправиикові/адресату не пізніше десяти днів з дня встановлення перевіркою такого факту в об`єкті поштового зв`язку за місцем приймання або вручення поштового відправлення, прийняття поштового переказу або виплати коштів за ним виплачується відшкодування у розмірі, визначеному законом. Як передбачено п.129 Правил надання послуг поштового зв`язку, оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового відправлення несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом. Відповідно до ст. 5 Всесвітньої поштової конвенції, поштове відправлення належить відправнику доти, доки воно не видано законному адресату, якщо тільки воно не було затримано відповідно до законодавства країни відправлення або призначення та у випадку застосування статті 15.2.1.1 чи 15.3 згідно із законодавством транзитної країни. Згідно зі ст. 19 Всесвітньої поштової конвенції, кожен поштовий оператор зобов`язаний приймати рекламації відносно посилок та рекомендованих відправлені. Відповідно до ст. 23 Всесвітнього поштової конвенції, призначені оператори відповідають за втрату, крадіжку чи пошкодження рекомендованих відправлень, простих посилок і відправлень з оголошеною цінністю. Суми відшкодування, які сплачуються, не повинні перевищувати сум, установлених в Регламентах письмової кореспонденції та Регламенті поштових посилок. Всі положення стосовно відповідальності Призначених операторів, є беззаперечними, обов`язковими і вичерпними. Статтею 23 Всесвітньої поштової конвенції передбачено відповідальність поштових операторів, у тому числі виплата відшкодування за втрачене міжнародне поштове відправлення. Відповідно до ст. 26 Всесвітньої поштової конвенції, за умови дотримання права подання позову до призначеного оператора, який несе відповідальність, зобов`язання виплати відшкодування та повернення тарифів і зборів покладається або па призначеного оператора країни подання, або на призначеного оператора країни призначення. Статтею РК154 (п. 2.6) Регламенту письмової кореспонденції встановлено, що розшук поштового відправлення має бути здійснено у строк не більше ніж 2 місяці. Сума відшкодування за втрату, повне розкрадання чи повне ушкодження одного замовного відправлення, передбачена в статті 23.2.1 Конвенції, становить 30 СПЗ (з урахуванням Порядку та умов надання послуги з пересилання міжнародних поштових відправлень). Відповідно до ст. РК 165 Регламенту поштового відправлення, поки не буде доведено зворотнє, відповідальність лежить на тому з призначених операторі, який, прийнявши відправлення і не склавши при отриманні депеші, звіту щодо порушення, має в своєму розпорядженні всі встановлені засоби для проведення розслідування, і не може при цьому встановити ані вручення відправлення його адресату, ані фактичну передачу другому призначених оператору. Відповідно до ст. РК 163 Регламенту поштового відправлення, виплата відшкодування повинна бути проведена в найкоротші строки, але не пізніше трьох місяців з дня, наступного за днем подачі рекламації. Пунктом 8 ст.16 ЦК України передбачений спосіб захисту цивільних прав та інтересів шляхом відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала ( ст.1166 ЦК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1959,34 грн.

Outcome: approved