Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] в порядку регресу 8205,05 грн. виплаченого позивачем страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 24.03.2015р. в м. Львові на вул. Гуцульській, з вини відповідача, яка керувала автомобілем [NUMBER], мало місце ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 97 від 25.04.2015р., складеного ТзОВ Фірма «Експертиза», вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля [NUMBER], становить 7655,05 грн., а витрати [PERSON] на проведення експертизи становлять 550 грн., що в загальному становить 8205,05 грн. Така шкода особисто відповідачем відшкодована не була, і оскільки остання не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, на підставі заяви потерпілого останньому позивачем виплачено 8205,05 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №3267 від 26.06.2015р. За таких обставин, набувши право регресної вимоги до особи, яка винна в заподіянні шкоди, 26.06.2015р. на адресу відповідача було скеровано вимогу про відшкодування понесених втрат, однак така залишилася проігнорованою. Оскільки відповідач, згідно з вимогами чинного законодавства несе обовязок відшкодувати МТСБУ сплачене страхове відшкодування, однак свого обовязку добровільно не виконує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 24.03.2015р. о 08:45 год. на вул. Гуцульській, 5 у м. Львові мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Daewoo» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 03.04.2015р. (а.с.6) [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з позовної заяви, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власником автомобіля [NUMBER] застрахована не була. Відповідно до положень п.а ч.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 25.04.2015, складеного ТзОВ Фірма «Експертиза», вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля [NUMBER], становить 7655,05 грн. (а.с.8-17). Витрати [PERSON] на проведення експертизи становлять 550 грн., що підтверджується квитанцією від 27.04.2015р. (а.с.41) Таким чином, загальна сума витрат, понесених у зв'язку з виплатою страхового відшкодування становить 8205,05 грн. Як вбачається із копії платіжного доручення №3267 від 26.06.2015р. (а.с.20) МТСБ України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 8205,05 грн. Відповідно до ч.2 п.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і така сталася з вини відповідача як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і на вимогу позивача від 26.06.2015р. (а.с.21) добровільно не компенсувала понесені позивачем витрати, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути в порядку регресу із відповідача в користь позивача понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування в розмірі 8205,05 грн. При цьому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.22) судові витрати по справі, що становлять 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved