Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що на підставі укладеного договору №LGY2G40000000477 від 04.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 29250,00 грн. на термін 04.10.2017р., і зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Заборгованість станом на 02.02.2015 року складає 197662,30 грн.: з них заборгованість за кредитом - 27884,55 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 59397,77 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 92410,68 грн., а також штрафи відповідно до договору 17969,30 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за Договором №LGY2G40000000477 від 04.10.2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме п. 5 Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконання зобов'язань за договором №LGY2G40000000477 від 04.10.2007 року. Згідно з п. 6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту в розмірі 197662,30 грн. та судовий збір в сумі 1976 грн. 62 коп. Представник позивача Зеніна А.О. в судовому засіданні 25.06.2015 року підтвердила обставини викладені в позові, додатково зазначила, що в 2012 році банк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення існуючої заборгованості. Позов банку було задоволено і рішенням Лисичанського міського суду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS]. На сьогодні ця квартира виставлений на продаж на сайті planetestate.com.ua . Наявність рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє права банк звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином. Надала судові відповідні письмові пояснення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 25.06.2015 року пояснила, що у банку взяла кредит на купівлю квартири за адресою: [ADDRESS], яка була єдиними її житлом. Після оформлення кредиту деякий час добросовісно сплачувала кредит, але у зв'язку із втратою роботи припинила сплачувати кредит і в результаті чого утворилась незначна сума заборгованості. Банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представники банку запевнили, що незалежно за яку ціну буде продана квартира, грошей буде достатньо для погашення заборгованості по кредиту. Рішення суду нею не оскаржувалось, вона добровільно звільнила квартиру. Через деякий час зверталась до банку дізнатись про кредит, на що отримувала відповіді, що квартира продається і все буде добре. Із сумою заборгованості не погоджується. Пояснила також, що [PERSON] помер [INFO] року, про що надала суду копію свідоцтва про смерть. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 25.06.2015 року суду пояснив, що банк вже скористався своїм правом на захист щодо несвоєчасного повернення суми кредиту звернувшись до Лисичанського міського суду Луганської області із вимогою звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідачка фактично несе подвійну відповідальність за несвоєчасну сплату кредиту, оскільки вона вже позбавлена квартири, яку банк виставив на продаж, і тепер за позовом про стягнення заборгованості за кредитом. Суд досліджує надані позивачем докази: платіжне доручення, розрахунок заборгованості, копія договору №LGY2G40000000477 від 04.10.2007р., копія повідомлення від 13.01.2015р., копія реєстру, копія повідомлення, копію реєстру, копія договору поруки №LGY2G40000000477 від 04.10.2007р., копія витягу статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (н. р.), копія ліцензії, копія свідоцтва про смерть, копія рішення суду. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно із абзацу другого п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012р. задоволення позову кредитора про звернення стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованості за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Отже, посилання відповідача та представника відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не відповідають дійсності. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №LGY2G40000000477 від 04.10.2007 року відповідач отримав кредит в сумі 29250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних із строком погашення не пізніше 04.10.2017 р. (п. 1.1, 1.3). Відповідно до п. 2.4. договору про іпотечний кредит позичник зобов'язується щомісячно до 4 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки ануїтентними платежами в сумі не менше 475.64 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахунків. За невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність в порядках та на умовах обумовлених чинним законодавством України та цим Договором - пункти 6.2.-6.6 (а.с.11-14). Відповідач-позичальник неналежним чином виконувала свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту із нарахованими відсотками та штрафними санкціями, таким чином банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 10.05.2012р. позов банку задоволено і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] (а.с.39). Квартира виставлена на продаж на сайті planetestate.com.ua (а.с.45-47), де розміщені і правила аукціону (а.с.48-49). Відповідач і надалі не виконує взяті на себе за договором кредиту зобов'язання. Квартира не продана, кредитний договір не розірвано, зобов'язання не припинені, заборгованість станом на 02.02.2015 року складає 197 662,30 грн. : 27 884,55 грн.- заборгованість за кредитом; 59 397,77 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом:, 92 410,68 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штраф- 17 969,30 грн. Що стосується пені, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Розглядаючи позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача пені у 92 410,68 грн. суд вважає, що її розмір становить майже половину розміру самої заборгованості за кредитним договором, тому вважає, що розмір пені може бути знижений судом до розміру заборгованості за кредитом - 27 884,55 грн. За таких обставин, суд вважає, що позов до [PERSON] банком пред'явлено відповідно до вимог чинного законодавства і підлягає задоволенню в розмірі 127 136,17 грн. . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням від 09.02.2015 року. Стосується позовних вимог до [PERSON] суд вважає, що відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України необхідно закрити провадження у справі у зв'язку зі смертю фізичної особи, яка була однією із сторін у справі. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року про що зроблено актовий запис №1105 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області і видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.06.2015р. (а.с.36). Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно із п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012р. у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобов'язання відповідати за належне виконання основного зобов'язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial