Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилається на те, що 27.04.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11148759000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 55000,00 дол. США, який зобов'язалася повернути у повному обсязі в строк до 27.04.2022 року або достроково зі сплатою 12,50 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надан-ня споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку не-рухоме майно, а саме: магазин-кафе: загальна площа 256,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору дарування ВЕК № 671419, посвідченого приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу Житомир-ської області [PERSON], за реєстровим № 349. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИБ-БАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», яке є правонаступником усіх прав та зобов'я-зань АКІБ «УКРСИББАНК». 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умо-вах, визначених даним Договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобо-в'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відстутпається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кре-дитними та забезпечувальними договорами інтереси якого представляє на підставі довіреності товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська Компанія «Вердикт». Таким чином, на підставі ст.514 ЦК України та вказаного Договору ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 111-48759000 від 27.04.2007 року. Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичаль-ника станом на 01.08.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 92668,11 дол. США, що згідно курсу НБУ становить740696,21 грн., яка складається з: 50101,16 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 400458,57 грн. - заборгованість за кредитом; 42566,95 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 340237,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю вказаного пред-мету іпотеки у власність ПАТ «Дельта банк», припинити право власності на предмет іпотеки іпотекодавця у відповідності до ст. 346 Цивільного кодексу України та визнати право власності на предмет іпотеки за позивачем. Окрім того, позивач просив суд припинити право користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] і виселити з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] іпотекодавця [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою. В суд представник позивача направив заяву, в якій просить розглядати справу у його від-сутність та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч.ч.5,9 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України повідом-лена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. Представник Державної реєстраційної служби України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмові заперечення що-до позовної заяви, в яких зазначено, що у випадку визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, рішення суду є підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» та порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного. 27.04.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укла-дено Договір про надання споживчого кредиту № 11148759000, згідно [PERSON] отримала кредит у сумі 55000,00 дол. США, який зобов'язалася повернути у повно-му обсязі в строк до 27.04.2022 року або достроково зі сплатою 12,50 % річних за користуван-ня кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 27.04. 2007 року між акціо-нерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладе-но договір іпотеки, згідно з умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11148759000 від 27 квітня 2007 року, [PERSON] передала у іпотеку не-рухоме майно, а саме: магазин-кафе: загальна площа 256,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 8 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та публічним акціонерним товариством «ДельтаБанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законо-давства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення за-боргованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 01.08.2013 року утворилась забор-гованість у розмірі 92668,11 дол. США, що згідно курсу НБУ становить740696,21 грн., яка складається з: 50101,16 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 400458,57 грн. - заборгова-ність за кредитом; 42566,95 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 340237,64 грн. - забор-гованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Згідно зі ст. 572 Цивільного кодексу України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати за-доволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього борж-ника, якщо інше не встановлено законом. Аналогічне положення містить частина перша ст. 33 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпо-текодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодер-жатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно з п.3 ч.2 ст.592 Цивільного кодексу України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет застави у випадках , встановлених договором. Згідно з п. 4.1. Договору іпотеки іпотекодержатель має право зверення стягнення на пред-мет іпотеки у разі порушення іпотекодавцями будь-якого зобов'язання за цим договором. З урахування вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунто-ваність вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.8 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Нормами чинного законодавства позивачу надано право на власний розсуд обирати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі шляхом визнання за ним права власності на пердмет іпотеки.

Outcome: partial