Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди А-1 від 01.01.2016 року укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Гідромаш ЛТД» щодо передачі у тимчасове користування 53/100 частки нежитлового приміщення, за адресою: м. Миколаїв, вул.. Маршала Василевського, 40/1 для використання під офіс та складські приміщення; заборонити [PERSON] створювати перешкоди позивачу у користуванні майном та вчиняти дії повязані з розпорядженням нерухомим майном, а саме 53/100 частки нежитлового приміщення, за адресою: м. Миколаїв, вул.. Маршала Василевського, 40/1. Посилаючись на те, що власником переданих в оренду приміщень є ТОВ «Петрівна», а тому [PERSON] не міг передавати в оренду майно, яке йому не належить, оскільки лише власник має право передання речі у найм. Передачею в оренду належного позивачу майна та знаходженням ТОВ «Гідромаш ЛТД» на території обєкту за адресою вул. Маршала Василевського, 40/1 порушується його право власності, окрім того ТОВ «Гідромаш ЛТД» було передано нерухоме майно в суборенду третім особам - ТзОВ «ЮТК Миколаїв», ФОП [PERSON], ТОВ «Кворум-Нафта», ФОП [PERSON], ФОП [PERSON], ФОП [PERSON], ТОВ «Шанна», ТОВ «Транс-Арт», ТОВ «Пані Інтерфірма», ФОП [PERSON], ТОВ «Капітал [PERSON]». Тим більш, згідно рішення господарського суду Миколаївської області від 22.06.2010 року у [PERSON] витребувано на їх користь 523/100 частки нежитлових будівель за адресою: м. Миколаїв, вул.. Маршала Василевського, 40/1. На виконання рішення суду видано відповідний наказ від 30.08.2010 року № 9/679/07-нр. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відображених в інформаційній довідці від 04.04.2016 року №56581629, 16.06.2009 року зареєстровано право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівна» на 523/1000 нежитлового об'єкту по вул. Маршала Василевського, 40/1 в м. Миколаєві. Підставою виникнення права власності є ухвала Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2009 року №11/95/09. Майно складається з основних будівель:літ.А-3 загальною площею 826,9 м2, літ Б-1 загальною площею 124,2 м2, літ.В-1 загальною площею 864,5 м2, літ.В3,В4 загальною площею 377,0 м2, літ.Г-1 загальною площею 217,8 м2, літ.Д-1 загальною площею 228,0 м2, літ.Є-1 загальною площею 368,0 м2, літ.Ж-1 загальною площею 5,4 м2, літ.З-1 загальною площею 45,8 м2, літ.И-1 загальною площею 26,6 м2 та споруди. За договором оренди №А-1 від 01 січня 2016 року, укладеним між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Гідромаш ЛТД», передано у тимчасове користування для використання під офіс та складські приміщення нежитлове приміщення, розташоване за адресою м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, яке складається з будівель Б-1 загальною площею 125,2 кв.м, В-1 загальною площею 864,6 кв.м., В 3,4 загальною площею 377,0 кв.м., Г-1 загальною площею 217,8 кв.м., Д-1 загальною площею 228,0 кв.м., Є-1 загальною площею 368,0 кв.м., Ж-1 загальною площею 5,4 кв.м., З-1 загальною площею 45,8 кв.м., И загальною площею 26,6 кв.м., №19-12 огорожа, №13-17, І споруди та замощення. Відповідно до пунктів 4.1-4.2 зазначеного договору, останній вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє протягом одного календарного року і вважається продовженим на такий самий строк, якщо жодна із сторін не заявить про його розірвання за спливом цього строку. За змістом акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.01.2016 року відповідно до умов договору оренди нежитлового приміщення №А-1 від 01.01.2016 року орендатор здав, а орендодавець прийняв нежитлове приміщення, розташоване по вул. Маршала Василевського, 40/1 в м. Миколаєві. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.1 ст.761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. \~За змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Враховуючи, що власником нежитлових будівель по вул. Маршала Василевського, 40/1 в м. Миколаєві за станом на день укладення [PERSON] договору оренди було ТОВ «Петрівна», зміст договору оренди №А-1 від 01.01.2016 року суперечить ч.1 ст.761 ЦК України, оскільки наймодавець за спірним договором не мав права власності на нерухоме майно, яке ним передано в оренду. Відповідно до ст. 319 ЦК України при здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати своє право власності на шкоду правам та свободам громадян. \~Оскільки зміст спірного договору оренди суперечить нормам Цивільного кодексу України, які надають право передання майна у найм лише власнику речі, позов в частині визнання договору недійсним обґрунтований доведений та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про заборону створювати перешкоди у користуванні майном та вчиняти дії повязані з розпорядженням спірним нерухомим майном. Частина 2 статті 386 ЦК України встановлює, що власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано належних та допустимих доказів у створенні відповідачем перешкод у користуванні спірним майном, не зазначено вчинення яких конкретних дій підлягають забороні, які перешкоди у користуванні майном чиняться з боку відповідача, в чому полягають передбачення можливості порушення права власності іншою особою, тощо. З огляду на вказане позовна вимога щодо заборони створювання перешкод у користуванні майном та вчинення дій повязаних з розпорядження нерухомим майном задоволенню не підлягає. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3200 грн. 00 коп..

Outcome: partial