Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначив, що 02.04.2016р. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в районі будинку 88/4 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, не вірно обрав безпечну швидкість руху, дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Постановою Московського районного суду м.Харкова від 19.05.2016 року [PERSON] , визнано винним у скоєнні ДТП. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду у розмірі 55219 грн. 99 коп. ПАТ «Європейський Страховий Союз», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, досі не компенсувало йому максимально можливе страхове відшкодування. В зв`язку з тим, що страховою компанією ПАТ «Європейський Страховий Союз» позивачу не виплачено страхове відшкодування, позивач за свої кошти провів ремонт автомобіля, загальна вартість відновлюваного ремонту склала 45433,60 грн. У зв`язку з чим просить стягнути солідарно з відповідачів 44433,60 грн. матеріальної шкоди, 10000,00 моральної шкоди та 1000,00 грн. з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування вартості відновленого ремонту (франшиза), та витрати по сплаті судового збору. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідачем МТСБУ надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає. Зазначив, що ПАТ «Європейський Страховий Союз» не визнано банкрутом та не ліквідовано, тому відшкодування шкоди повинно бути відшкодовано страховиком винної особи. Крім того, з наданого позивачем рахунку-фактури неможливо встановити розмір завданого автомобілю матеріального збитку та не надано доказів оплати даного рахунку. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі до МТСБУ. Позивачем надано відповідь на відзив, у якому позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачами [PERSON] та ПАТ «Європейський страховий союз» у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 року встановлено, що 02.04.2016р. о 12:00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в районі будинку 88/4 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, не вірно обрав безпечну швидкість руху, дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаною постановою суду від 19.05.2016 року [PERSON] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 року набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 19.05.2016 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . З рахунку-фактури ТОВ «Техно-Арт» від 14.04.2016 року вбачається вартість запасних частин автомобіля та матеріалів на загальну суму 55219,99 грн. Відповідно до чеків про оплату запчастин та виконаних робіт з відновлення автомобіля «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] складає 45433,60 грн. Після ДТП позивач звернувся до ПАТ «Європейський страховий союз», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] з заявою про виплату страхової суми у зв`язку з вказаною ДТП та пошкодженням його автомобіля. До обов`язків страховика, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», належить здійснення страхової виплати у разі настання страхового випадку. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на момент виникнення цивільно-правових відносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. 20 травня 2016 року позивач звернувся до керівництва ПАТ «Європейський страховий союз» у м. Харкові з відповідним письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», застрахована в ПАТ «Європейський страховий союз» (поліс № АЕ 8187487). Повідомлення було одержано представником ПАТ «Європейський страховий союз» 29.04.2016 року. В подальшому позивач неодноразово звертався на адресу відповідача ПАТ «Європейський страховий союз» з метою відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, однак на момент звернення до суду з позовом жодних виплат не було проведено та жодних відповідей на запити не отримано. Крім того, позивач у грудні 2017 року звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг із скаргою на бездіяльність ПАТ «Європейський страховий союз». За результатами розгляду скарги Нацкомісією ПАТ «Європейський страховий союз» застосовано заходи впливу, відповідно до якого ПАТ «Європейський страховий союз» зобов`язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги. Однак, жодних виплат не було проведено. Згідно Інформаційної довідки про юридичну особу станом на травень 2019 року ПАТ «Європейський страховий союз» не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку, обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АЕ 8187487 підлягає виконанню саме ПАТ «Європейський страховий союз», в порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, позивачем було передчасно залучено в якості співвідповідача МТСБУ. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом встановлено, що позивач належними і допустимими доказами довів вартість відновлювального ремонту автомобіля, натомість відповідачі не спростували презумпцію завдавача шкоди, не довели іншого розміру шкоди у разі заперечення проти доказів, наданих позивачем, що є їх процесуальним обов`язком (ст. 81 ЦПК України). Відповідно до листа (вих.№ 06-02/171), 08.07.2016 року ПАТ «Європейський страховий союз» прийняло рішення про виплату [PERSON] страхової суми за вирахуванням франшизи у розмірі 21564,30 грн., але виплата проведена не була. Різниця між завданим розміром шкоди, спричиненої позивачу і страховим відшкодуванням складає 23869 грн. 30 коп. (45433,60 - 21564,30 = 23869,30). За таких обставин суд задовольняє позов частково та стягує з ПАТ «Європейський страховий союз» на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 21564,30 коп. та з [PERSON] 23869,30 коп. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] ніяких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП безпосередньо не отримав. Сам факт ДТП, в результаті якого належний йому транспортний засіб отримав механічні пошкодження, ніяким чином не міг вплинути на стан здоров`я позивача, на порушення його звичайного устрою життя. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що з вини відповідачів йому завдано моральну шкоду. За таких обставин, суд вважає, що у стягненні моральної шкоди слід відмовити. Судові витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial