Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошової суми за наступними підставами. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору позики укладеного 26 травня 2011 року між ним та відповідачем по справі - [PERSON], він надав відповідачеві позику у розмірі 5 800 доларів США, що еквівалентно 46 400 гривень. На підтвердження укладення договору відповідач по справі [PERSON] видав йому розписку, в якій вказав на те, що позика буде повернута йому 01 жовтня 2011 року. До теперішнього часу позика йому не повернута. Таким чином, позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань він змушений був звернутися до суду з цим позовом. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 5 800 доларів США, що еквівалентно 46 400 гривень, а також судові витрати в розмірі 464 гривень 00 копійок. Позивач у судове засідання не з'явився, але від його представника, який діє на підставі договору про надання правової допомоги адвоката від 05.05.2014 року, [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та позивача по справі, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору позики укладеного 26 травня 2011 року між ним та відповідачем по справі - [PERSON], він надав відповідачеві позику у розмірі 5 800 доларів США, що еквівалентно 46 400 гривень. На підтвердження укладення договору відповідач по справі [PERSON] видав йому розписку, в якій вказав на те, що позика буде повернута йому 01 жовтня 2011 року, про що свідчить копія розписки, (а.с.4). Однак, як випливає з матеріалів справи до теперішнього часу відповідач у добровільному порядку позивачеві вказану суму грошей не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)- грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ч.2 ст. 1047 ЦК України зазначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надана до матеріалів справи розписка від 26 травня 2011 року (а.с.4), є саме таким документом, яка підтверджує укладання договору позики між сторонами. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимогами Цивільного Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Сума заборгованості відповідача складає 5 800 доларів США і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, відповідач повинен був повернути позивачу 46 400 гривень, що еквівалентно 5 800 доларів США. Позивач неодноразово нагадував відповідачу про повернення боргу, та про необхідність виконати умови договору позики й повернути гроші. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати на правову допомогу, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати, пов'язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, згідно положень вказаної статті, належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Таким чином, у відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судових витрат у сумі 464 гривень 00 копійок, оскільки позивачем ці витрати належним чином підтверджені документально (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved