Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно та визначення частини житлового будинку з надвірними будівлями окремим домоволодінням, просить визнати за ним право власності на самовільно побудовані прибудови до 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме, на прибудову нежитловою площею 19,6 м.кв. та веранду нежитловою площею 5,3 м.кв., з урахуванням яких загальна площа виділеної частини житлового будинку складає 75,3 м.кв., житлова площа 50,4 м.кв.; визнати окремим цілим домоволодінням належну мені, [PERSON] , на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , що складається у житловому будинку: з житлової кімнати площею 30,50 кв.м., частини мансарди, площею 22,7 м.кв., прибудови нежитловою площею 19,6 м.кв., веранди нежитловою площею 5,3 м.кв. та з надвірних будівель: літня кухня, майстерня, половина льоху, присвоївши домоволодінню окрему поштову адресу: [ADDRESS] . Свої вимоги аргументує тим, що виділена позивачу частина житлового будинку з надвірними будівлями не має статусу квартири чи домоволодіння, хоча, згідно судового рішення житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , складається з двох рівних частин які виділені в натурі їх власникам, виділені частини є фактично окремими домоволодіннями. Отже, частина житлового будинку з надвірними будівлями позивача фактично є окремим домоволодінням. Для вирішення питання реєстрації частини житлового будинку з надвірними будівлями як окремого домоволодіння, позивач звертався до Корюківської міської ради, де йому надали роз`яснення, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями щодо визнання окремим домоволодінням частини житлового будинку, а присвоєння та зміна поштових адрес об`єктам нерухомого майна на території міської ради допускається щодо частини житлових будинків, реконструйованих і прийнятих в експлуатацію як окремі суміжні житлові будинки з улаштуванням окремих входів, тому йому було рекомендовано звернутись для вирішення даного спірного питання до суду, також у позивача відсутня можливість позасудовим шляхом вирішити питання права власності на здійснені ним самовільні прибудови до своєї частини житлового будинку, тому позивач звернувся до суду з даним позовом В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] у судове засідання надано заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала і заперечень проти позову не має. Від відповідача Корюківської міської ради Чернігівської області надано відзив на позовну заяву в якому вказують про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно та визначення частини житлового будинку з надвірними будівлями окремим домоволодінням, просить визнати за ним право власності на самовільно побудовані прибудови до 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме, на прибудову нежитловою площею 19,6 м.кв. та веранду нежитловою площею 5,3 м.кв., з урахуванням яких загальна площа виділеної частини житлового будинку складає 75,3 м.кв., житлова площа 50,4 м.кв.; визнати окремим цілим домоволодінням належну мені, [PERSON] , на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , що складається у житловому будинку: з житлової кімнати площею 30,50 кв.м., частини мансарди, площею 22,7 м.кв., прибудови нежитловою площею 19,6 м.кв., веранди нежитловою площею 5,3 м.кв. та з надвірних будівель: літня кухня, майстерня, половина льоху, присвоївши домоволодінню окрему поштову адресу: [ADDRESS] .. Свої вимоги аргументує тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Корюківка Чернігівської області, З відповідачкою [PERSON] він перебував в зареєстрованому шлюбі, наше сімейне життя не склалось, шлюб було розірвано, за час шлюбу вони побудували житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , який вони з відповідачкою [PERSON] не змогли розділити за спільною згодою, тому вирішували дане спірне питання в судовому порядку, де досягли мирової угоди. Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 1997 року було затверджено мирову угоду між позивачем та відповідачкою [PERSON] , у відповідності за якою: - за відповідачкою [PERSON] визнається право власності на 1/2 частину домоволодіння, що по [ADDRESS] з виділенням їй у натурі кімнат жилого будинку площею 7,6 м.кв., 10,4 м.кв., прихожої зі східцями та чуланом, площею 9,7 м.кв., частину мансарди, площею 5,7 м.кв., прибудови /кухні/ площею 12,3 м.кв., коридору, площею 4,2 м.кв., з надвірних будівель - двох хлівів, половину льоху - за позивачем визнається право власності на іншу 1/2 частину цього ж домоволодіння м виділенням мені в натурі кімнати жилого будинку площею 30,5 м.кв., іншої частини мансарди, площею 22,7 м.кв., літньої кухні, майстерні, іншої половину льоху та фундаменту під прибудову. Право власності на вказані частини домоволодіння було зареєстровано кожним з власників в бюро технічної інвентаризації. Земельна ділянка площею 0,06 га., на якій розташований житловий будинок та надвірні будівлі, не приватизована, належить Корюківській міській раді, але була виділена ще раніше в користування на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Після виділу позивачу частини житлового будинку, на виділеному йому судовим рішенням фундаменті, позивач у 1998 році здійснив прибудову до належної йому частини житлового будинку, побудував веранду нежитловою площею площею 5,30 м.кв. та прибудову не житловою площею 19,60 м.кв. Дане будівництво проводилось ним без належного дозволу та без затвердженого проекту, тобто, самовільно, будівництво закінчено було у 1999 році. Позивач намагався узаконити побудовані самовільно прибудови, але в бюро технічної інвентаризації йому роз`яснили, що дане питання необхідно вирішувати в судовому порядку. Виділена позивачу частина житлового будинку з надвірними будівлями не має статусу квартири чи домоволодіння, хоча, згідно судового рішення житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , складається з двох рівних частин які виділені в натурі їх власникам, виділені частини є фактично окремими домоволодіннями. Отже, його частина житлового будинку з надвірними будівлями фактично є окремим домоволодінням. Для вирішення питання реєстрації частини житлового будинку з надвірними будівлями як окремого домоволодіння, позивач звертався до Корюківської міської ради, де йому надали роз`яснення, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями щодо визнання окремим домоволодінням частини житлового будинку, а присвоєння та зміна поштових адрес об`єктам нерухомого майна на території міської ради допускається щодо частини житлових будинків, реконструйованих і прийнятих в експлуатацію як окремі суміжні житлові будинки з улаштуванням окремих входів, тому йому було рекомендовано звернутись для вирішення даного спірного питання до суду, також у нього відсутня можливість позасудовим шляхом вирішити питання права власності на здійснені ним самовільні прибудови до його частини житлового будинку, тому позивач звернувся до суду з даним позовом Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.З76 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивач є власником частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , самовільні прибудови прибудовані ним до належної йому частини, згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації, незареєстрована прибудова не житловою площею 19,6 м.кв. та веранда не житловою площею 5,3 м.кв. Самовільні прибудови до частини житлового будинку побудовані без порушення будь-яких норм, дане будівництво не порушує прав інших осіб, тому є підстави для визнання за мною права власності на самовільно побудовані прибудови до частини житлового будинку. Відповідно до ст.382 Цивільного кодексу України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст.380 Цивільного кодексу України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно- правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до ст.381 Цивільного кодексу України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Виходячи з вимог вищезазначених норм матеріального права, позивач не може зареєструвати належну йому на праві власності частину житлового будинку з надвірними будівлями як квартиру, бо до складу квартири не можуть входити господарсько-побутові будівлі, а вони є у належній мені частці житлового будинку. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст.386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , належить позивачу на праві власності згідно ухвали Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 1997 року, а відповідачці [PERSON] належить на праві власності інша його 1/2 частина. Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації', частина житлового будинку з надвірними будівлями що мені належить розташований в [ADDRESS] , житловий будинок А-1 дерев`яний обкладений силікатною цеглою 100% готовності, 20% зносу, загальна площа будинку складає 75,3 м.кв., житлова площа частини складає 50,4 м.кв. з урахуванням незареєстрованої прибудови площею 19,6 м.кв., та веранди площею 5,3 м.кв., з надвірних будівель: половина погребу В-1 цегляний, майстерня Г-1 дерев`яна, літня кухня Д-1 дерев`яна. Вартість незареєстрованої прибудови не житловою площею 19,6 м.кв. та веранди не житловою площею 5,3 м.кв. становить 44852 грн., що і є ціною позову. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду за його проханням слід залишити за ним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved