Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта Путилівська», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Будьоннівському районі міста Донецька про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, посилаючись на наступні обставини. Позивач тривалий час працював у вугільній промисловості України, має загальний стаж роботи 40 років, з яких понад 30 років працював гірничим робочим очисного забою з повним робочим днем у шахті. Увесь цей час займав посади, пов'язані з виконанням робіт під землею у шкідливих умовах та зазнавав впливу вугільно - породного пилу фібро генної дії, вогкості, підвищеної вологості, тощо. Робота в шахті під землею є джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок чого позивач в період роботи на підприємстві зі шкідливими та небезпечними умовами праці в ОП «Шахта Путилівська» ДП «ДВЕК»,у січні 2008 року отримав професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології другої стадії, помірної течії. Емфізема легенів, легенева недостатність другого ступеню, що підтверджується санітарно - гігієнічною характеристикою умов праці №2913 від 26.12.2007 року, повідомленням про професійне захворювання Донецької обласної клінічної лікарні профзахворювань від 25.01.2008 року, висновком пульмонолога від 21.01.2008 року, висновком лікарсько - експертної комісії Донецької обласної клінічної лікарні профзахворювань за №321 від 25.01.2008 року. 11.02.2008 року комісією був складений відповідний акт розслідування хронічного професійного захворювання, яким встановлено , що причиною професійного захворювання стало: запиленість повітряного середовища вугільним та породним пилом, недосконалість засобів пилоподавлення та індивідуальних засобів для захисту органів дихання від пилу, недосконалість технологічних процесів. 12 березня 2009 року висновком МСЕК №077454 позивачу було встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково та його визнано інвалідом 3 групи, протипоказана праця у контакті з пилом, газами, важка фізична праця, ремонтований нагляд у пульмонолога, кардіолога та неврапотолога. Медичні документи щодо лікування позивача свідчать про те, що він систематично звертається до медичних установ з приводу отриманого професійного захворювання, проходить курси амбулаторного та стаціонарного лікування. Крім того, з моменту отримання професійного захворювання і до теперішнього часу у позивача порушена нормальна життєдіяльність, він відчуває моральні страждання з тих причин, що він позбавлений можливості реалізовувати свої звички і бажання та не може вести активне суспільне життя, погіршився його стан здоров'я, що призвело до моральних та психічних переживань. Просить суд стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання 25 000 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник позивача - адвокат [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги №20 від 20.03.2014 року, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача - Алєєва А.М., що діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається з відомостей, які містяться в трудовій книжці [PERSON]: - 13.07.1979 року він був прийнятий учнем проходчика підземного з повним робочим днем у шахті на шахту «Бутовка - Донецька»; - 12.12.1979 року його було переведено проходчиком IV розряду з повним робочим днем у шахті; - 01.11.1981 року позивач був переведений проходчиком V розряду з повним робочим днем у шахті; - 01.01.1984 року він був переведений горно робочим по ремонту гірних виработок 4 розряду з повним робочим днем у шахті та 11.04.2005 року його було звільнено в зв'язку з переводом на ДП «Шахта Путилівська»; - 12.04.2005 року позивача було прийнято по переводу горно робочим по ремонту гірних виработок з повним робочим днем у шахті до ДП «Шахта Путилівська», яке реорганізовано у відокремлений підрозділ «Шахта Путилівська» ДП «ДВЕК»; - 10.03.2006 року позивача було переведено проходчиком 5 розряду та 02.07.2008 року він був звільнений з підприємства відповідача за власним бажанням. Вказані обставин свідчать про те, що позивач тривалий час (26 років 2 місяця) працював на шкідливих роботах з повним підземним робочим днем. При виконанні позивачем своїх трудових обов'язків, за час його праці у шкідливих умовах праці на шкідливих роботах (на глибині під землею) ним було отримане професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології другої стадії, помірної течії; емфізема легенів, легенева недостатність другого ступеню, що підтверджується санітарно - гігієнічною характеристикою умов праці №2913 від 26.12.2007 року, повідомленням про професійне захворювання Донецької обласної клінічної лікарні профзахворювань від 25.01.2008 року, висновком пульмонолога від 21.01.2008 року, висновком лікарсько - експертної комісії Донецької обласної клінічної лікарні профзахворювань за №321 від 25.01.2008 року. 11 лютого 2008 року комісією був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання, затверджений головним лікарем Київської районної СЕС міста Донецька, яким встановлено, що причиною професійного захворювання стало: повищена запиленість повітряного середовища вугільним та породним пилом, недосконалість засобів пилоподавлення та індивідуальних засобів для захисту органів дихання від пилу, недосконалість технологічних процесів. 12 березня 2009 року висновком МСЕК №077454 позивачу було встановлено 45% втрати професійної працездатності безстроково та його визнано інвалідом 3 групи, протипоказана праця у контакті з пилом, газами, важка фізична праця, ремонтований нагляд у пульмонолога, кардіолога та неврапотолога. Згідно приписів ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Рішенням Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року (п.4.1.), встановлено, що відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Вказані ушкодження здоров'я позивача призвели до моральних страждань, оскільки у нього порушився нормальний життєвий ритм, він повинен докладати додаткових зусиль для організації свого життя, він позбавлений можливості займатися фізичною працею, допомагати родині по господарству, змушений продовжувати відповідний курс лікування у медичному закладі. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди за нормами ст.237-1 КЗпП України, оскільки у спричиненні шкоди здоров'ю позивача наявна провина відповідача, який не створив для нього безпечних умов праці. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд враховуючи конкретні обставини справи: позивача у зв'язку з професійним захворюванням визнано інвалідом 3 групи, йому встановлено 45% втрати професійної працездатності, динамічне спостереження і лікування, санаторно-курортне лікування, протипоказана праця в підземних умовах, тяжка фізична праця у зв'язку із захворюванням. Разом з тим, слід зазначити, що вперше стійка втрата працездатності в розмірі 5% була встановлена [PERSON] 29.04.2008 року в зв'язку з травмою, отриманою 23.09.1997 року під час виконання трудових обов'язків на шахті Бутовка - Донецька. Тому, враховуючи викладені обставини, суд визначає відшкодування у розмірі 12000 грн., та вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та душевних стражданнях, яких особа зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта Путилівська», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Будьоннівському районі міста Донецька про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання підлягають частковому задоволенню та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача моральна шкода в сумі 12000 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 23, 1168 ЦК України та

Outcome: partial