Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок, а також земельну ділянку загальною площею 4,32 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходяться на території Зубівмостівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, у порядку спадкування, мотивуючи тим, що після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 09.02.2000 року відкрилась спадщина на усе належне їй майно. За життя [PERSON] на спадкове майно заповіту не складала, тому спадщина відкрилась за законом. Він, як спадкоємець другої черги за законом прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Внаслідок того, що правовстановлюючі документи на вказаний будинок, а також земельну ділянку відсутні, він змушений звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2\~ст.247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно\~ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що 09.02.2000 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 172182, виданим Зубівмостівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, про що 10.02.2000 року складено відповідний актовий запис за № 5. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається із житлового будинку, який знаходиться в с. Велика Грушка по вул. Молочній 8, та земельної ділянки загальною площею 4, 32 га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходяться на території Зубівмостівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області і яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку пай) серії ЛВ № 090472, зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за № 335, що підтверджується копією сертифікату та довідкою Зубівмостівської сільської ради від 12.12.2017 року вих. № 556, згідно із якою доводиться факт видачі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 096472 від 29.05.1996 року. За життя [PERSON] заповіту не складала. Згідно із ст. ст.\~120,\~121,\~123 ЦК Української РСР\~(1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 15 квітня 1991 рокууло припинено існування колгоспного двору і разом з припиненням колгоспного двору було ліквідовано колгоспну власність в звязку з набранням чинності\~Закону України «Про власність», яким передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. Відповідно до роз'ясненень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 6 постанови від 22 грудня 2005 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами та доповненнями), положення ст. ст. 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору. Як встановлено судом, житловий будинок, в с. Велика Грушка по вул. Молочній 8, відносився до суспільної групи «колгоспний двір». Порядок реєстрації права власності на житлові будинки регулювався Інструкцією\~про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року (далі - Інструкція), яка втратила чинність 13 грудня 1992 року. Пунктом 20 Інструкції, передбачалось, що у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: а) при наявності погосподарських книг сільської [PERSON] депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам;\~\~б) окремо складаються списки на будинки та домоволодіння, належні державним, кооперативним та громадським установам, підприємствам і організаціям. На підставі рішення виконкому місцевої [PERSON] депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок (домоволодіння) власникові видається свідоцтво про це (додаток\~N2, 2-а), або реєстраційне посвідчення (додаток\~N\~3, 3-а);\~\~в) при відсутності погосподарських книг сільської [PERSON] депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації, в кожному окремому випадку, за заявою зацікавленої особи провадить обслідування в порядку, передбаченому пп. 10-12 цієї Інструкції. Обслідування провадиться також у випадках, коли записи, що є в погосподарських книгах, викликають у бюро технічної інвентаризації сумнів у їх достовірності. Якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, питання про оформлення права власності вирішується в порядку, передбаченому в п. 13 цієї Інструкції. Зі змісту положень\~ЦК Української РСР\~та Інструкції випливає, що право власності особи на збудований у селі будинок до 13 грудня 1992 року могло підтверджуватись записом у погосподарській книзі чи свідоцтвом про право власності, виданим на підставі рішення виконавчого комітету місцевої [PERSON] депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок. Крім цього, визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї - господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно із довідки, від 23.10.2017 року виданої Зубівмостівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області за вих. № 481, судом безспірно встановлено той факт, що житловий будинок, в с. Велика Грушка по вул. Молочній 8, відносився до суспільної групи «колгоспний двір» [PERSON] як встановлено в суді, є спадкоємцем за законом якіий вступив в оперативне управління майном померлої, що розцінюється ствердно, як прийняття ними спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подали. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно\~немає. У звязку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved