Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості в загальному розмірі 7158344,73 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що є предметом Іпотечного договору від 02.11.2007 р., укладеному між сторонами в забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 106242/16/кл від 02.11.2007 р. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що Відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення позичених грошових коштів та сплаті процентів в обумовленому вищевказаним кредитним договором строк та порядку. Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач, його представник в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник відповідача подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що на спірний предмет іпотеки поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яке не може бути примусово стягнуто (відчужене) без згоди власника, яку Відповідач не надає. З вказаних підстав просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судовим розглядом встановлено, що 02.11.2007 року між АТ «Експрес-банк», правонаступником якого є ПАТ «АБ «Експрес-Банк» (далі-Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 106242/16/кл. До вказаного договору сторонами вносилися неодноразово зміни шляхом укладення Договорів № 1 від 03.12.2008 р. та № 2 від 01.04.2009 р. про внесення змін до Кредитного договору № 106242/16/кл. Згідно п.1.1. Кредитного договору в редакції Договору № 2 від 01.04.2009 р. про внесення змін до Кредитного договору № 106242/16/кл, на умовах Договору, Кредитодавець (Позивач) зобов'язується відкрити Позичальнику (Відповідачу) кредитну лінію із відновлювальним лімітом в сумі 300000,00 дол. США, строком на 120 місяців з 02.11.2007 року по 02.11.2017 року зі сплатою 12,8% річних з 02.11.2007 року по 31.03.2009 року та 14% річних з 01.04.2009 року по 02.11.2017 року, та надати в її межах грошові кошти, надалі по тексту - кредит, а Позичальник зобов'язується повернуть кредит, сплатити проценти за користування ним, та інші платежі за Договором, у визначених Договором розмірах і термінах (строках) та виконати інші свої зобов'язання, визначені Договором, в повному обсязі. Згідно з п.п. 1.3, 1.4 Кредитного договору за надання Кредитодавцем Позичальнику супутніх послуг, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту, Позичальник сплачує Кредитодавцю плату згідно тарифів, зазначених в Додатку № 3, що є невід'ємною частиною Договору. Сукупна вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартість супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань Позичальника, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту, визначені у Додатку № 3, що є невід'ємною частиною Договору. Також 01.04.2009 р. між Сторонами було підписано Додаток № 3 до Кредитного договору, яким визначено графік платежів по кредиту, якого Позичальник мав дотримуватися при погашенні заборгованості. Зі змісту п.7.14 Кредитного договору вбачається, що підписання цього договору Позичальник підтверджує, що він повністю розуміє всі умови цього договору, свої права та обов'язки за цим договором і погоджується з ним. Пунктом 2.5. Кредитного договору передбачено, що кредит надається Позичальнику шляхом: видачі траншів готівкою та безготівково на рахунок [NUMBER] (контракт № [NUMBER]) в АБ «Експрес-Банк», МФО 322959, ідентифікаційний номер за ДРФС 21004021936. На виконання умов Кредитного договору Позивачем станом на день подання позову Відповідачу надано кредит на загальну суму 255930,00 дол. США. Пунктом 2.6 Кредитного договору в редакції Договорів № 1, № 2 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору погашення кредиту Позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п. 2.4 Договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу Кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумах, визначених у Додатку № 3, що є невід'ємною частиною Договору. Погашення кредиту здійснюється щоквартально, починаючи з другого року користування кредитною лінією. Останній транш погашення кредиту сплачується не пізніше для закінчення терміну дії Договору, зазначеного у п.1.1 Договору. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору в редакції Договору № 2 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору нараховані проценти за користування кредитом сплачуються Позичальинком не менше, ніж 1000 дол. США щомісячно з 31.03.2009 р. по 31.03.2010р., а з 01.04.2010р. в повному обсязі щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок № [NUMBER] в АБ «Експрес-Банк» МФО 322959 та або шляхом внесення суми нарахованих процентів в касу Кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок. Якщо останній день строку сплати нарахованих процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону, днем закінчення строку сплати нарахованих процентів є перший за них робочий день. Проценти за останній період користування кредитом сплачуються Кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно доводів позовної заяви станом на день подання позову Відповідачем було погашено кредиту по Кредитному Договору на загальну суму 20016,75 дол. США. Останнє погашення Відповідачем основного зобов'язання (тіло) кредиту відбулось 20.12.2010 р. в розмірі 1400,00 дол. США, а нарахованих процентів - 25.04.2013 року в розмірі 1179,00 дол. США. Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктами 6.2, 6.3. Кредитного договору встановлено, що за прострочення Позичальником визначеного Договором строку (терміну) сплати процентів та повернення кредиту (в т.ч. строку (терміну) дострокового повернення кредиту визначеного Кредитодавцем) в розмірі, визначеному Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. В зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов'язань з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними станом на 15.03.2016 р. за Відповідачем обліковується заборгованість 7158344,73 грн., з яких: - заборгованість по нарахованим процентам за період з 14.11.2014 р. по 14.03.2016 р. - 60636,21 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.03.2016 р. складає - 1607916,76 грн.; - пеня по простроченій заборгованості по кредиту в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 3261782,22 грн.; - пеня по простроченій заборгованості по відсоткам в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 2288645,75 грн. Неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними стало підставою захисту порушених прав Позивача в суді. Так, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/21882/13-ц, що набрало законної сили, з Відповідача на користь Позивача стягнуто заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 106242/16/кл від 02.11.2007 року, що станом на 16.10.2013 р. у загальному розмірі становить 2815628,99 грн., яка складається: - сума заборгованості по кредиту 235913,25 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.10.2013 р. складає 1885654,61 грн.; - сума прострочених нарахованих процентів по кредиту - 80 271,60 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.10.2013 р. складає 641610,90 грн.; - сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасне повернення кредиту, згідно з п.6.3 Кредитного договору - 142828,24 грн.; - 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості по кредиту згідно ст. 625 ЦК України - 67709,30 грн.; - сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасну сплату процентів . - користування кредитом, згідно з п.6.2 Кредитного договору - 54 886,19 грн. - 3% річних від простроченої суми , відповідно до ст. 625 ЦК України - 22 939,75 грн. Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22.05.2015 р., що набрало законної сили, з Відповідача на користь Позивача стягнуто заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 106242/16/кл від 02.11.2007 року, що станом на 14.11.2014 р. у загальному розмірі становить 1033173,42 грн., яка складається: - нараховані проценти по кредиту - 794321,97 грн.; - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасне повернення кредиту - 67 124,69 грн.; - 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості по кредиту за період з 16.10.2013 по 13.11.2014 - 118873,91 грн.; - 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості по нарахованих процентах - 52 852.8 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Примусове виконання даних рішень наразі триває. При цьому, наявність вказаних судових рішень про стягнення заборгованості за кредитним договором, пені та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України грошових сум за інші періоди невиконання Відповідачем зобов'язання, за умови відсутності реального виконання Боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін (правова позиція Верховного Суду України від 20.12.2010 року по справі №3-57гс 10). В цивільному праві одним із видів забезпечення зобов'язання є іпотека - застава нерухомого майна (ст.ст. 546, 585 ЦК України). Згідно п. 3.1. Договором про відкриття кредитної лінії № 106242/16/кл від 02.11.2007 р. забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника за Договором є, зокрема, застава двокімнатної квартири [ADDRESS]. Так, 02.11.2007 р. між Сторонами було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сірай В.І., за реєстровим номером 6346 (далі - Іпотечний договір). Відповідно до п.1.1. Іпотечного договору на умовах Договору для забезпечення виконання Іпотекодавцем (Відповідач) своїх зобов'язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №106242/16/кл від 02.11.2007 року (змін та доповнень до нього, які будуть укладені між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем в майбутньому), що укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS], яка в цілому складається з 2 жилих кімнат, загальна площа квартири за даними правовстановлюючого документа становить 86,5 кв.м.; жила площа квартири становить 47,6 кв.м (за даними довідки-характеристики №1287218, виданої 26.10.2007 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, загальна площа квартири з урахуванням 30% площі балкона становить 87,80 кв.м, житлова площа - 47,6 кв.м). Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 3.3.5, 3.3.6 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право вимагати від Іпотекодавця дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за Кредитним договором та визначати строки (терміни) його дострокового виконання та/або звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких своїх зобов'язань за Кредитним договором та/або будь-яких зобов'язань за цим Договором. Задовольнити за рахунок Предмета іпотеки всі свої вимоги, що витікають з Кредитного договору та Договору в обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, проценти, платежі за надані Іпотекодержателем Іпотекодавцю послуги по обслуговуванню кредиту, неустойку, відшкодування збитків, витрати на утримання Предмета іпотеки, а також витрати, пов'язані зі зверненням стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацією. В розділі 4 Іпотечного договору Сторони домовились про те, що у разі набуття Іпотекодержателем права на здійснення звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставах, передбачених Кредитним Договором, Договором іпотеки та чинним законодавством України, Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення на Предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання, за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса. При цьому, при зверненні стягнення на предмет іпотеки за судовим рішенням початкова вартість реалізації предмета іпотеки визначається, виходячи з оцінки Предмет іпотеки, проведеної обраним Іпотекодержателем суб'єктом оціночної діяльності на момент звернення стягнення на Предмет іпотеки. Згідно п. п. 9, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокового стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявления відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявления вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК, ст. ст. 3 і 4 ЦПК). Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601. 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Отже підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника, що достеменно було встановлено в ході розгляду справи. Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності ТДВ «Некос» ринкова вартість об'єкта оцінки (двокімнатної квартири, загальною площею 86,5 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], що належить Відповідачу станом на 11.01.2016 року становить (без урахування ПДВ) 5548000,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки в ході розгляду справи встановлено, що внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором, забезпечених іпотекою належного йому нерухомого майна, за Відповідачем обліковується заборгованість, розмір якої Відповідачем в належний спосіб перед судом не спростовано, то наявна заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, є законними та обґрунтованими позовні вимоги Позивача про звернення стягнення на Предмет іпотеки, а саме: 2 (двох) кімнатну квартиру [ADDRESS], яка в цілому складається з 2 жилих кімнат, загальна площа квартири за даними правовстановлюючого документа становить 86,5 кв.м.; жила площа квартири становить 47,6 кв.м (за даними довідки-характеристики №1287218, виданої 26.10.2007 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, загальна площа квартири з урахуванням 30% площі балкона становить 87,80 кв.м, житлова площа - 47,6 кв.м), що належить на праві власності Відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.01.1992 р. Восьмою Київською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим в реєстрі за №2у-27, зареєстрованим 03.02.1991 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу під №35072, що є Предметом іпотеки за Іпотечним договором від 02.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сірай В.І. і зареєстрованим в реєстрі за №6346, в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 106242/16/кл від 02.11.2007 року, яка станом 05.03.2016 року становить 7158344,73 грн., з яких: - заборгованість по нарахованим процентам за період з 14.11.2014 р. по 14.03.2016 р. - 60636,21 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.03.2016 р. складає - 1607916,76 грн.; - пеня по простроченій заборгованості по кредиту в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 3261782,22 грн.; - пеня по простроченій заборгованості по відсоткам в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 2288645,75 грн., встановивши спосіб реалізації Предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів з початковою вартістю (ціною) реалізації квартири [ADDRESS] в сумі 5548000,00 грн. Щодо заперечень Відповідача, суд зазначає наступне. Згідно з п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, згідно з п. 4 вищевказаного Закону України протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. Разом з тим рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. (Правовий висновок Верховного суду України у справі № 6-483цс15 від 09.09.2015 р.) Відтак, заперечення Відповідача є безпідставними. В зв'язку з задоволенням судом позову відповідно до ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 107375,16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved