Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на наступне. Відповідач є квартиронаймачем (власником) квартири 17 за адресою: вул.В.Усова, буд.41 та користується послугами централізованого теплопостачання. Між позивачем та відповідачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово- комунальних послуг. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентуються Законом України „Про житлово-комунальні послуги № 1875-ІV від 24.06.2004, Законом України „Про теплопостачання № 2633-ІV від 02.06.2005 року, Постановою КМУ „Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 року № 630, а також іншими законами та підзаконними актами. Станом на 13.10.2015 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 2 589,61 грн., що свідчить про неналежне виконання боржником зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані житлово-комунальні послуги в установлений законодавством строк. Заборгованість виникла за період з листопада 2004 року по березень 2015 року включно. У відповідності до ст.64,67,68,162 Житлового кодексу України, плата за споживчі комунальні послуги повинна сплачуватись своєчасно. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року N 630, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Те, що між відповідачем і позивачем виникло зобов'язання, підтверджують наступні норми законодавства. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. Незважаючи на неодноразові письмові попередження про необхідність погасити борг, відповідач відмовляється від добровільного погашення заборгованості в зв'язку і чим НКП „Нікопольтеплоенерго вимушено звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості в позовному провадженні. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, власник квартири не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконати зобов'язання. 18.09.2013 року за заявою НКП „Нікопольтеплоенерго Нікопольським міськрайоним судом видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4 070,84 грн., який був скасований 30.12.2013 року. Відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи вищевикладене вважають, що позовна давність переривається з моменту звернення НКП „Нікопольтеплоенерго до відповідача з заявою про видачу судового наказу в Нікопольський міськрайоний суд. Також, позивач раніше був позбавлений можливості пред'явити позов в зв'язку з відсутністю необхідних коштів для сплати судових витрат через несвоєчасну оплату мешканцями спожитих житлово-комунальних послуг. Це є поважною причиною пропущення загального строку позовної давності та порушене право підлягає захистові, згідно п.5 ст. 267 ЦК України. Саме тому заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі за весь період з моменту її утворення. За таких обставин звернулись до суду і просять стягнути з [PERSON] на користь Нікопольського комунального підприємства „Нікопольтеплоенерго заборгованості за надані послуги за теплоенергію в сумі 2 589, 61 грн. яка виникла з листопада 2004 року по жовтень 2015 року включно. Стягнути з відповідача на користь НКП „Нікопольтеплоенерго судовий збір в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила суд його задовольнити. Суду пояснила, що борг у відповідачки виник через те, що вона не сплачувала обовязковий платіж по субсидії. Тому, згідно з перерахунком боргу, який надано до суду у вигляді таблиці, де чітко зазначено площу квартири, на яку нараховувалась субсидія, площу квартири, на яку субсидія не нараховувалась, оплату та борг на послуги позивача, вважають, що з відповідачки необхідно стягнути на їх користь 2\~589, 61 грн. Вважають, що строк позовної давності пропустили через поважну причину відсутність коштів на судовий збір. Тому вважають, що позов необхідно задовольнити і стягнути з відповідачки всю суму боргу. На запитання відповідачки пояснила, що коли відповідачка скаржилась на холод в квартирі, виходив майстер, який заміряв температуру в квартирі, згідно з чим ними робився перерахунок за їх послуги. В жодному акті відповідачка не робила відміток про те, що не згодна з тим, як робиться замір температурного режиму в її квартирі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що в її квартирі завжди було холодно, про що свідчать численні акти. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, тому суд повинен в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі в звязку з необґрунтованістю. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] та користується послугами централізованого теплопостачання. Позивач, виконуючи свої обовязки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення. Але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України „Про житлово комунальні послуги від 24.06.2004 року із змінами та доповненнями, Законом України „Про теплопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Статтею 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Нарахування проводиться відповідно до Правил з урахуванням кількості осіб, що проживають та пропорційно опалювальній площі (обєму) квартири. Як стверджує відповідачка і не змогла спростувати представник позивача, сторонами не укладено угоди щодо надання послуг з опалення квартири, однак при відсутності письмової угоди між сторонами про надання послуг, права та обовязки сторін виникають на підставі інших юридичних фактів, а саме позивач надавав послуги по опаленню квартири, а відповідач повинен сплачувати за надані послуги. Станом на 01.10.2015 року, згідно розрахунку заборгованості відповідача [PERSON], наданого представником позивача в судове засідання, сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 2\~589, 61 грн. (з листопада 2004 року по 01.10.2015 року включно) (а.с.24-27). Відповідно до ст.257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Жодних обґрунтованих та поважних причин пропуску строків позовної давності позивачем до суду надано не було. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки суму заборгованості у межах строків позовної давності, а саме з 18.09.2010 року, оскільки 18.09.2013 року за заявою позивача Нікопольським міськрайонний судом було винесено судовий наказ, який скасовано за заявою відповідачки 30.12.2013 року (а.с.3). Згідно розрахунку позивача (а.с.24-27), сума заборгованості з жовтня 2010 року по жовтень 2015 року складає 284 грн. 89 коп. (209,87 грн. боргу за 2010 рік; 251, 63 грн. боргу за 2011 рік; 191, 16 грн. боргу - за 2012 рік; 215, 04 грн. боргу за 2013 рік; за 2014 рік переплата в 566, 62 грн.; за 2015 рік переплата в 16, 19 грн.). За таких обставин суд вважає позов Нікопольського комунального підприємства „Нікопольтеплоенерго таким, що підлягає задоволенню частково. Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial