Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідно до виконавчого напису нотаріуса №5356 від 10.06.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS]. Постановою державного виконавця, відділу ВДВС Дарницького РУЮ м.Києва від 29.06.2011 року відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на вказану вище квартиру. В квартирі зареєстровані та проживають відповідачі, які в добровільному порядку відмовляються виселитись, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала , просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, мотивуючи незгоду з позовом тим, що між відповідачами [PERSON], [PERSON] та одним із бувших співвласників спірної квартири [PERSON] були укладеніф договори найму квартири відповідно 26.12.2002 року та 01.10.2000 року та у відповідності до норм цивільного законодавства, новий власник, в даному випадку позивач набуває прав наймача. А у відповідності до ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців за винятком наймачів та членів їх сімей. Отже, відповідачі мають право проживати у вказаній квартирі як законні наймачі за відповідними договорами найму. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, була повідомлена належним чином за місцем її реєстрації. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіслав до суду лист з проханням слухання справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. « 27» вересня 2007 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» було укладено Кредитний договір №35287-45.1/7-2, відповідно до якого позичальнику було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 160 000,00 доларів США строком з 27 вересня 2007 року по 26 вересня 2010 року (а.с.8-11). З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором між банком та [PERSON] і [PERSON] співвласниками квартири було укладено договір іпотеки 27.09.2007 року, відповідно до якого ПАТ «Банк «Київська Русь» було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: під [ADDRESS], загальною площею 86,70 кв.м.(а.с.12-18). Вказана квартира належала на праві власності в наступних частках: 2/3 частки вищезазначеної квартири [PERSON] та 1/3 частки вищезазначеної квартири [PERSON], який являвся майновим поручителем відповідачки [PERSON] за договором іпотеки. В судовому засіданні достовірно встановлено, що зобов'язання відповідачки [PERSON] за кредитним договором належним чином виконанні не виконані, в зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість в загальному розмірі 1 552 700 грн. 02 коп. Відповідно до виконавчого напису вчиненого ПН КМНО Літвінчуком Ігорем Анатолійовичем №5356 від 10.06.2011 року, звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру під [ADDRESS], загальною площею 86,70 кв.м., та належить на праві власності в наступних частках: 2/3 частки вищезазначеної квартири [PERSON] та 1/3 частки вищезазначеної квартири [PERSON](а.с.19,20) Постановою державного виконавця, Синозацькою І.П., відділу ДВС Дарницького РУЮ від 29.06.2011 року (а.с.22,23), відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру під [ADDRESS], загальною площею 86,70 кв.м., Були вчинені інші виконавчі дії щодо передачі іпотечного майна на прилюдні торги, а саме, складено акт №694/1 про реалізацію предмета іпотеки (а.с.24) від 10.10.2012 року та відбулись прилюдні торги, що підтверджується Протоколом №2-К-218-ДР-і від 19.06.2012 року(а.с.26) та відповідно до якого прилюдні торги були визнані такими, що не відбулись. Відповідно до ст.49 ЗУ «Про іпотеку», протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. 27 березня 2013 року ПАТ « Банк «Київська Русь», відповідно до ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», отримав свідоцтво на вищезазначену квартиру про придбання майна з прилюдних торгів, які не відбулися, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та занесеного до реєстру за №402. (а.с.27) 27.03.2013 року ПАТ «Банк «Київська Русь», як власник квартири отримав витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.(а.с.28) Згідно з довідкою-форми 3, отриманої 19.06.2013 року стало відомо, що у квартирі, яка належить на праві власності ПАТ «Банк «Київська Русь» зареєстровані такі особи; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO].(а.с.29). Тим більше, необхідно зауважити, що [PERSON] [INFO] був зареєстрований за цією адресою, в період, коли квартира перебувала в іпотеці ПАТ «Банк « Київська Русь», а також під забороною, як свідчить довідка форми №3 з 24.02.2009 року, тобто в порушення вимог ЗУ «Про іпотеку» та ЦК України. Крім того, в судовому засіданні стало відомо, що 01.10.2000 року та 26.12.2012 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON], а також бувшим співвласником квартири [PERSON] були укладені договори найму спірної квартири, тобто після укладення договору іпотеки та в порушення його умов, про що не було повідомлено ПАТ «Банк «Київська Русь». Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 40 «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. ПАТ «Банк» Київська Русь» звернувся до Відповідачів, із заявою про виселення та зняття з реєстраційного обліку за адресою: з квартири [ADDRESS] протягом одного місяця, яку було направлено ще 07.11.2011 року (а.с.30), але відповідачі ціленаправлено не отримували її, крім того, ще одне повідомлення направлено було 13.06.2013 року і надано час для виселення та зняття з реєстраційного обліку. Але цієї дії до цього часу відповідачами не вчинено. Відповідно до ч. 3 статті 109 Житлового кодексу України, а саме: звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 17 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved