Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 травня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № ABH0RG116640073, який складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»). Банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 9880,00 грн. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотки у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, встановлених договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, штрафу та пені. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13684,83 гривні та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно з позовною заявою зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд про розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за його відсутності не надала. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 13 травня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № ABH0RG116640073, який складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 9880,00 грн. на строк з 13 травня 2015 року на 12 травня 2018 року включно на оплату/часткову оплату товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок СПД [PERSON]І, № 26005010018735 у ПАТ «А-Банк» та на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,12% річних, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 380,00 грн., в обмін на зобов`язання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві, Умовах та Правилах надання банківських послуг строки. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. П.3.3.3 Умов надання споживчого кредиту визначено право Банку вимагати дострокового погашення заборгованості у випадку затримання сплати частини кредиту. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, щомісячних платежів внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, станом на 23 серпня 2016 року сума боргу становить 13684,83 гривні, що складається з наступного: 8235,84 гривень - заборгованість за кредитом; 6,80 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; 3248,99 гривень - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1065,35 гривень - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 627,85 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 259 ЦК України Договором встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за Договором тривалістю в п'ять років (п. 5.5. Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1378,00 гривень, тому у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved