Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та з урахуванням уточнених позовних вимог від 11.06.2015 року (а.с.251) просив суд виселити з будинку № 47 по вулиці Хабаровській в місті Харкові Варич [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та зняти з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між [PERSON] та позивачем 17.04.2007 року було укладено кредитний договір № НАЕ2G101270018 Відповідно до п. 1.1. даного договору позивач надав [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 31384,81 доларів США зі стром сплати до 16.04.2027 року на придбання житла за адресою: місто Харків, вулиця Хабаровська, 47, [PERSON], в свою чергу, зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 17.04.2007 року уклали договір іпотеки № НАЕ2G101270018, відповідно до п. 35.3 договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 47 по вулиці Хабаровській в місті Харкові, який належить останній на праві власності на підставі договору купівлі продажу. Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, [PERSON] свої зобовязання за договором не виконала, не повернула грошові кошти в строки передбачені договором кредит, відсотки та інше. В звязку з чим позивач звернувся до суду і відповідно до рішення суду було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок розташований за адресою: місто Харків, вулиця Хабаровська, 47, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем. Посилаючись на дані обставини, на положення статті 40 ЗУ «Про іпотеку», на статтю 109 ЖК України - звернення стягнення на передані іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Позивач просить суд задовольнити їх позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення, підтвердила факт реєстрації та проживання її, її дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку і зазначила, що не вважає факт проживання їх у будинку порушенням прав позивача. На питання суду пояснила, що кредитні кошти позичала у банку на придбання даного будинку, зазначила, що на сьогоднішній день існує мораторій на звернення стягнення та виселення за валютними кредитами. Інші відповідачі та третя особа в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заперечень щодо позовних вимог суду не надавали. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до копії кредитного договору № НАЕ2G101270018 від 17.04.2007 року між позивачем та [PERSON] існують договірні кредитні зобовязання. Згідно копії договору іпотеки № НАЕ2G101270018 від 17.04.2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON] в забезпечення виконання зазначено кредитного договору. Як вбачається з рішення апеляційного суду Харківської області від 19.03.2014 року (а.с.22-27), яке було залишено без змін ухвалою ВССУ від 16.07.2014 року (а.с.101-103), судом було підтверджено законність вимог позивача до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки будинок № 47 по вулиці Хабаровській в місті Харкові в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАЕ2G101270018 від 17.04.2007 року та встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі продажу. Вимога банку про виселення зазначених у позові осіб задоволена не була з причини того, що дані вимоги, на той час, були заявлені передчасно, а саме судом було зазначено, що виселення можливе лише якщо мешканці добровільно не звільнили житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки. Згідно копій свідоцтв про народження (а.с. 89-92) відповідач [PERSON] є матірю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки Червонозаводського РВ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 04.12.2015 року № 20/7903 та Довідки Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської Ради № 911/0/192-15 від 26.11.2015 року [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: місто Харків, вулиця Хабаровська, 47. Дана обставина не оспорюється та визнається відповідачем [PERSON] Згідно поштових повідомлень про вручення поштового відправлення від позивача на імя [PERSON] та [PERSON] (а.с. 158,159) останні отримали від банку вимогу про виселення (а.с.160). Відповідно до копії повідомлення банку про продаж предмету іпотеки від 11.09.2015 року, останнє отримано [PERSON] 15.09.2015 року. Статтею 40 ЗУ «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року N 898-IV та статтею 109 Житлового Кодексу Українив становлено, щозвернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чижитлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться упорядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані віпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом поза судового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Посилання відповідача [PERSON] на ЗУ № 1304-VII Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті судом до уваги не приймається, оскільки відповідно до Постанови ВСУ від 27 травня 2015 року № 6-57цс15 даний Закон застосовується на стадії виконання рішення і не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати. Даний Закон не є підставою для відмови в захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кредиторів. крім цього, відповідно до заявлених вимог, позивачем заявлено вимогу про виселення, а не про стягнення.\~ На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до про виселення є обґрунтованими та підлягають задоволенню, даний висновок суду узгоджується з правовою позицією ВСУ викладену в Постановах ВСУ від 2 вересня 2015 року № 6-1049цс15 та від 18 березня 2015 року № 6-39цс15 Щодо позовних вимог про зняття вказаних осіб з реєстрації за адресою: місто Харків, вулиця Хабаровська, 47, то останні задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до статті 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема,судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення, а тому вирішення цього питання шляхом ухвалення рішення в цій частині при позитивному вирішенні питання про виселення, не потребує.

Outcome: partial