Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання шлюбу, укладеного 29.04.2011 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за № 160 від 29.04.2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції в Кіровоградській області, серія 1-ОЛ № 050881 недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.12.2011 року помер дядько позивача, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на його кватиру, що знаходиться в [ADDRESS]. [PERSON] 20.02.2009 року склав заповіт, який зареєстрований у Спадковому реєстрі. Майно що підлягає спадкування є вищевказана квартира. Протягом останніх місяців його життя до нього приходила [PERSON], яка представлялась соціальним працівником. Згодом позивачу стало відомо, що відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON], але так і не зареєструвала своє право на проживання за адресою: [INFO]. Відповідач подала позов до позивача про визнання заповіту недійним. Ухвалою суду призначалася експертиза, за висновками якої встановлено, що [PERSON] 20.02.2009 року за своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Таким чином, позивачем зазначено, що вищевказана експертиза дає підстави вважати, що на момент укладення шлюбу, померлий дядько був недієздатним. А тому, шлюб [PERSON] та [PERSON] порушує права позивача як майбутнього власника квартири в оформленні права власності в порядку спадкування на неї. Адвокат позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначила, що з [PERSON] знайома з 1982 року, але його зустріла у 2010 році, коли він був безпорадний і тяжко хворий. Відповідач переїхала до померлого та почала його лікувати. Згодом відбувся прогрес у його здоровї, він почав добре розмовляти, допомагати відповідачу по господарству. Однак, 15.12.2011 року [PERSON] раптово помер. В судовому порядку чоловік відповідача не був визнаний недієздатним. Свідоцтво про шлюб засвідчує відповідність шлюбу вимогам закону, його правозгідність. Представник третьої особи, Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 41, 94, 108, 134, 135, 199, 210, 235; т. 2 а.с. 7, 66, 88, 111, 166). Подав до суду заяви (вх. № 19563 від 15.05.2014 року, вх. № 21709 від 30.05.2014 року, вх. № 25515 від 01.07.2014 року, вх. № 27057 від 11.07.2014 року, вх. № 28292 від 22.07.2014 року, вх. № 47417 від 29.12.2014 року, вх. № 28173 від 25.08.2015 року, вх. № 29817 від 09.09.2015 року, вх. № 33828 від 19.10.2015 року) про розгляд справи без його участі (т. 1 а.с. 43, 82, 92, 109, 119, 134, 249; т. 2 а.с. 117, 120, 152). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката позивача та відповідача, показання свідків, пояснення експерта, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області 29.04.2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 160 (т. 1, а.с. 140). Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ОЛ № 050881 від 29.04.2011 року (т. 1, а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть, серії І-ОЛ № 144520 від 16.12.2011 року, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей [PERSON] управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] помер 15.12.2011 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 3108 (т. 1, а.с. 6). З витягу зі спадкової справи № 498/11, заведеної Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлого 15.12.2011 року вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] (т. 1, а.с. 29-30) та [PERSON] (т. 1, а.с. 31-32) Відповідно до частини 1 статті 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 38 Сімейного Кодексу України визначено, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24 - 26 цього Кодексу. Шлюб є право згідним, крім випадків, встановлених частинами першою-третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду (стаття 37 Сімейного кодексу України). Так, зокрема, за приписом частини 2 статті 24 Сімейного Кодексу України, реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38 - 40 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 статті 39 Сімейного кодексу України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка визнана недієздатною. Також шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства (частина 1 статті 40 Сімейного кодексу України). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.08.2014 року, для зясування питання чи усвідомлював [PERSON], відповідно до стану свого здоровя, значення своїх дій і чи міг він керувати ними в момент укладання шлюбу 29.04.2011 року, призначено у справі посмертну судову психіатричну експертизу [PERSON], [INFO], що помер 15.12.2011 року, проведення якої доручено експертам комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» (т. 1, а.с. 150-151). За висновком судово-психіатричного експерта № 493 від 30.09.2014 року (т. 1, а.с. 188-190), [PERSON] в момент укладання шлюб 29.04.2011 року з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи № 41 (т. 1, а.с. 77-81) страждав на дисциркуляторну енцефалопатію ІІ-ІІІ ст. (гіпертонічного, атеросклеротичного генезу) і виявляв ознаки хронічного психічного захворювання в формі деменції (недоумства) внаслідок перенесеного ішемічного інсульту (16.02.2008 року), тому [PERSON] 29.04.2011 року за своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Відповідач не погоджуючись з вищевказаним висновком в судовому засіданні заявила клопотання (т. 1, а.с. 217-218) про призначення повторної судово-психіатричної експертизи [PERSON], проведення якої просила доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. В звязку з чим, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.12.2014 року призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу [PERSON], [INFO], що помер 15.12.2011 року, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (т. 1, а.с. 242-243). Згідно висновку судово-психіатричного експертизи № 290 від 08.04.2015 року [PERSON] у момент укладання шлюбу 29.04.2011 року виявляв ознаки органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з церебрастенічним синдромом (F 06.6, згідно з МКХ-10); за своїм психічним станом у момент укладання шлюбу 29.04.2011 року усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними (т. 2, а.с. 50-56). Експерт Київського міського центру судово-психіатричної експертизи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що аналізуючи факти про підекспертного, згідно з матеріалами справи, наданої медичної документації експертна комісія прийшла до висновку, що в момент укладення шлюбу [PERSON] виявляв ознаки органічного ураження головного мозку судинного ґенезу, церебрастинічний сидром (загальну слабкість, втомлюваність, головний біль, запаморчення), ступінь вираженості якого не позбавляв підекспертного здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на момент укладення шлюбу, а також на заперечення адвоката позивача вказала, що медичною документацією не підтверджується у підекспертного наявність хронічного психічного захворювання в формі деменції. Суд критично сприймає висновок судово-психіатричного експерта № 493 від 30.09.2014 року, який складений експертами комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», оскільки в основу даного висновку покладена значно менша кількість медичної документації [PERSON], ніж у висновку повторної експертизи, а також у вказаному висновку відсутні обґрунтування та мотиви за якими експерти прийшли до такого висновку. У мотивувальній частині містяться лише посилання на висновок експертизи № 41, яка аналізувала стан здоровя підекспертного під час укладання заповіту 20.02.2009 році, при цьому стан здоровя підекспертного під час укладення шлюбу 29.04.2011 року не проаналізований та відсутні посилання на відповідну медичну документацію та інші матеріали, надані експертам. Водночас повторна судово-психіатрична експертиза № 290 від 08.04.2015 року проведена з дотриманням норм процесуального закону та нормативних актів, які регулюють порядок проведення вказаних експертиз та містить повний та всебічний опис за різними даними (матеріали справи, показання свідків, повний обєм медичної документації) щодо психічного стану підекспертного саме в період 2011 року, тобто під час укладення шлюбу. Адвокат позивача не спростував її висновків. Тому суд визнає висновок повторної судово-психіатрична експертиза № 290 від 08.04.2015 року належним доказом. Частина 3 статті 10 та стаття 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обовязок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем не доведена належним чином, а судом при розгляді справи не встановлена наявність підстав, з якими закон пов'язує визнання шлюбу недійсним, оскільки докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог ґрунтуються на припущеннях, а відтак, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, у відповідності до частини 1 цієї статті стороні, на користь якої ухвалено рішенні, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Квитанція про оплату вартості експертизи міститься в матеріалах справи (т. 2, а.с. 25). На підставі викладеного,

Outcome: approved