Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Рідне коло» про повернення вкладу. Посилався на те, що 15.03.2013 року між кредитною спілкою «Рідне коло» та ним було укладено депозитний договір №1536. Відповідно до умов договору, він вніс до каси спілки депозитний рахунок кошти в сумі 65000 гривень, відсоткова ставка по вкладу встановлювалась у розмірі 25 % річних на термін до 15.04.2014 року. Термін дії договору сплив 15.04.2014 року, однак депозитні кошти по договору в сумі 65000 гривень йому повернуті не були. Вважає такі дії відповідача протиправними і такими, що порушують його права як споживача фінансових послуг. Крім того, зазначив, що у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання, відповідач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України зобов'язаний повернути йому суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 6955 гривень. Просив позов задовольнити. Стягнути з кредитної спілки «Рідне коло» на його користь суму депозитного вкладу у розмірі 6500 гривень, а також індекс інфляції у розмірі 6955 гривень. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справ, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 15.03.2013 року між кредитною спілкою «Рідне коло» та [PERSON] було укладено договір про залучення внеску (вкладу) кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с.3). Відповідно до умов договору, [PERSON] надав спілці грошові кошти в розмірі 65000 гривень з кінцевим терміном повернення до 15.04.2014 року зі сплатою 25 відсотків річних. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором. Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З дослідженої у судовому засіданні квитанції від 15.03.2014 року, вбачається, що [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав (а.с.4). Як видно з п.2.8 Договору, спілка зобов'язалася повернути члену кредитної спілки суму внеску, а також не сплачені проценти на внесок в день, визначений в якості закінчення строку внеску. За змістом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Всупереч наведеній нормі Закону, відповідачем будь-якими доказами доводи позивача щодо неповернення йому суми депозитного вкладу у розмірі 65000 гривень спростовані не були. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За таких обставин, приймаючи до уваги ту обставину, що на депозитні договори, які укладаються кредитними спілками поширюються положення Цивільного кодексу України про банківський вклад, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved