Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-0190152008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 181782,00 доларів США, з встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 5,99% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщенні у банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Для забезпечення виконання позичальником його боргових зобов'язань за кредитним договором № ML-01 90152008, 25.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №SR-019/015/2008, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалась відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, станом на 05.02.2013 року утворилась заборгованість в сумі 215581,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2013 року становить 1723139,73 грн. та 53778,98 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва Бобровник О.В. від 21.10.2013 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16.01.2014 року позов ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-0190152008 від 25.04.2008 року, яка утворилась станом на 05.02.2013 року в сумі 215581,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2013 року становить 1723139,73 грн. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 53778,98 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» витрати по оплаті судового збору в сумі 3441 грн. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12.12.2018 року скасовано заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16.01.2014 року та справу призначено до розгляду. 04.02.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, для участі у розгляді справи своїх представників не направили, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-0190152008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 181782,00 доларів США, з встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 5,99% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщенні у банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за кредитним договором № ML-0190152008 від 25.04.2008 року належним чином не виконав. У відповідності до п. 2.1.5 додаткового договору №5 від 04.05.2011 року до кредитного договору № ML-0190152008 від 25.04.2008 року у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань чи невиконання позичальником або третіми особами інших умов кредитного договору, цього додаткового договору, документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов кредитного договору (правочинів) укладених між банком та позичальником, та/чи між банком та третіми особами, що існували на момент укладення кредитного договору чи цього додаткового договору, чи таких, що будуть укладені у майбутньому, понад 30 календарних днів сторони домовилися, що банк вважається таким, що реалізував своє право щодо вручення позичальнику вимоги про дострокове виконання боргових зобов'язань у повному розмірі, а позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору та цього додаткового договору та отримав вимогу банку, в зв'язку з чим позичальник зобов'язаний погасити боргові зобов'язання у повному розмірі протягом наступних 30 календарних днів, що слідують за останнім днем строку порушення зобов'язання. Позичальнику було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-0190152008 від 25.04.2008 року, проте вимога виконана не була. Таким чином, станом на 05.02.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором № ML-0190152008 від 25.04.2008 року, яка складається із: заборгованості за кредитним договором в сумі 179851,49 дол. США, заборгованості по відсоткам в сумі 35729,61 дол. США, а всього 215581,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2013 року становить 1723139,73 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 53778,98 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Заборгованість також підтверджується копією валютного меморіального ордеру №1 від 25.04.2008 року, копією виписки по особовому рахунку №26204901733490 за період з 25.04.2008 року по 31.12.2010 року, копією виписки по особовому рахунку №26204901733490 за період з 01.11.2011 року по 15.01.2019 року. Судом встановлено, що для забезпечення виконання позичальником його боргових зобов'язань за кредитним договором № ML-0190152008 від 25.04.2008 року, 25.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-019-015-2008, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалась відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі. Згідно п. 3.4 договору поруки, обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Вбачається, що вказана вимога була направлена [PERSON], однак була залишена відповідачем без реагування. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань, станом на 05.02.2013 року, утворилась заборгованість за кредитним договором № ML-0190152008 від 25.04.2008 року в сумі 215581,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2013 року становить 1723139,73 грн. та пеня в сумі 53778,98 грн., що не погашено відповідачами. При новому розгляді справи, відповідачами не надано доказів на спростування розрахунку заборгованості наданого банком. Кредитний договір № ML-0190152008 від 25.04.2008 року та додаткові договори до нього, а також договір поруки №SR-019-015-2008 від 25.04.2008 року є дійсними та в судовому порядку не оскаржувались. Заяву про застосування строку позовної давності відповідачами подано не було. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача в рівних частинах суми сплаченого судового збору 3441,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved