Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на 16/100 частину житлового будинку №16 (літ.А-1), розташованого по вулиці Георгіївській, у місті Маріуполі Донецької області, що складається із наступних приміщень: тамбура, кухні, трьох житлових кімнат, загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 29 червня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті останньої відкрилася спадщина, у тому числі, на вищевказане домоволодіння. Інших спадкоємців крім позивача немає. При зверненні спадкоємця до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру (договору довічного утримання №8-6079 від 11.07.1995 року, посвідченого Першою Маріупольською державною конторою). У звязку з цим, з метою захисту спадкових прав, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на обєкт нерухомості в порядку спадкування за законом. Позивач та його представник надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №473485, повторно виданим Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 22 серпня 2012 року, актовий запис №494 від 06 квітня 1990 року. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] І-НО №912806, виданого Жовтневим відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 01 липня 2015 року, [PERSON] померла 29 червня 2015 року у Приморському районі міста Маріуполя Донецької області (актовий запис №1505 від 01.07.2015 року). Із наданих суду матеріалів, зокрема, довідки №2528 від 18.08.2016 року, складеної МКП «Маріупольського БТІ» вбачається, що за життя [PERSON] на праві власності належала 16/100 частина житлового будинку №16 по вулиці Георгіївській у місті Маріуполі Донецької області, підстава виникнення майнового права - договір довічного утримання №8-6079 від 11.07.1995 року, посвідчений Першою Маріупольською державною конторою та зареєстрований в БТІ 27.11.2000 року за №39798 (копія документу міститься у матеріалах справи). Відповідно до технічного паспорту частка житлового будинку №16 (літ.А-1), розташованого по вулиці Георгіївській у місті Маріуполі Донецької області, власником якої є [PERSON], складається із наступних приміщень: тамбура, кухні, трьох житлових кімнат, загальна площа домоволодіння становить 52,2 кв.м., житлова площа - 37,7 кв.м. Згідно відомостей, наданих позивачем, останній був зареєстрований за адресою: [INFO], та проживав у спірній квартирі, вів спільне господарство разом з матірю до моменту її смерті. За даними Державної міграційної служби [PERSON] була зареєстрована у спірному домоволодінні з 07.08.1985 року, та була знята з реєстрації місця проживання 11.08.2015 року, у звязку зі смертю. Із матеріалів спадкової справи №114/2015 щодо майна [PERSON] вбачається, що після смерті останнього відкрилася спадщина на спірне майно. Спадкоємець, будучи єдиним спадкоємцем за законом, звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок, однак постановою приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області за вих.164/02-31 від 31.08.2016 року йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на володіння, та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За положеннями ч.4 ст.234 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті матері, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним в судовому порядку право власності на 16/100 частину житлового будинку №16 по вулиці Георгіївській у місті Маріуполі Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 29 червня 2015 року. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved