Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати неправомірними дії ПАТ «Київенерго» щодо нарахування [PERSON] за адресою: [ADDRESS], витрат на оплату за опалення теплової енергії за місця загального користування за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року. Зобов'язати ПАТ «Київенерго» скасувати незаконно нараховану [PERSON] за адресою: [ADDRESS], заборгованість по витратах на оплату за опалення за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року включно в сумі 3122,86 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що майже 3 роки до 2018 року він отримував субсидію на комунальні платежі по квартирі за адресою: [ADDRESS] та сплачував всі необхідні рахунки. Однак, в період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року у позивача виникла заборгованість з вини ПАТ «Київенерго», оскільки останній відмовляється за вказаний період переглянути встановлені за цей період тарифи. Зазначив, що в квартирах будинку по [ADDRESS] у вказаний період фактично була температура повітря 14-16С°, батареї ледь теплі, а плата за тепло велика. Також, у будинку відсутні лічильники тепла, а відповідач поставив звужувачі пристрої для того, щоб не було тепловтрат та фактично це стало причиною зменшення подачі теплоносія до квартир. Вважає, що рахунки за надані послуги теплопостачання не відповідають дійсності та у зв'язку із виниклою заборгованістю позивачу скасували субсидію. У зв'язку з викладеним просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк від представника відповідача надійшов відзив в якому вона просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що з 01.05.2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, у зв'язку із тим, що 24.04.2018 року КМР прийнято рішення №517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року. Після припинення вказаної угоди майно комунальної власності територіальної громади м. Києва закріплено на правах господарського відання за КП «Київтеплоенерго», в експлуатацію якого з 01.05.2018 року перейшли котельні, теплові мережі та пункти, засоби обліку та інше допоміжне майно. Також відбулося переведення персоналу ПАТ «Київенерго» та програми обліку споживачів передано для користування до КП «Київтеплоенерго» та КК «Центр комунального сервісу», у зв'язку із чим ПАТ «Київенерго» наразі взагалі вже не має технічної можливості та відповідного персоналу для внесення коригування у нарахування, що було здійснено за часі теплопостачання діяльності ПАТ «Київенерго». На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову. У встановлений ухвалою строк пояснення від третьої особи до суду не надійшли. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач зареєстрований та проживає у [ADDRESS]. Позивач звертаючись з даним позовом до суду посилався на те, що в період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року ПАТ «Київенерго» неналежно виконувало свої обов'язки щодо надання теплової енергії, оскільки у квартирах по [ADDRESS] у вказаний період фактично була температура повітря 14-16С°, батареї ледь теплі. У зв'язку з такими діями ПАТ «Київенерго», у позивача виникла заборгованість, яка стала підставою для скасування надання позивачу субсидії за житлово-комунальні послуги. Позивач просив визнати неправомірними дії ПАТ «Київенерго» щодо нарахування [PERSON] за адресою: [ADDRESS], витрат на оплату за опалення теплової енергії за місця загального користування за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року та зобов'язати ПАТ «Київенерго» скасувати заборгованість по витратах на оплату за опалення за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року включно в сумі 3122,86 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифі на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг. Таким чином, Київська міська державна адміністрація (виконавчий орган Київської міської ради) має право на встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» відповідно здійснює лише нарахування за житлово-комунальні послуги відповідно до діючих розпоряджень Київської міської державної адміністрації. Квартира [ADDRESS] є придатною для проживання, підключена до системи централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач в свою чергу не надав жодних доказів того, що він не отримував належного опалення у спірний період часу, а тому можна дійти висновку, що споживач отримував від виконавця житлово-комунальні послуги та відповідно повинен сплатити кошти за їх користування, тобто споживач знаходиться у фактичних договірних відносинах із виконавцем. Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засада бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або підприємством, суб'єктом підприємницької діяльності, самозайнятою особою, що провадять діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства. Ця форма організації бухгалтерського обліку не може застосовуватися на підприємствах, звітність яких повинна оприлюднюватися, та в бюджетних установах. Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Особовий рахунок, відкритий на ім'я позивача, є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов'язання ПАТ «Київенерго» щодо скасування заборгованості по витратах на оплату за опалення за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту. Крім того, з 01.05.2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, у зв'язку із тим, що 24.04.2018 року Київською міською радою прийнято рішення №517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року. Майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, повернене з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення вищевказаної угоди 30.04.2018 року, закріплено на правах господарського відання за КП «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, в експлуатацію якого з 01.05.2018 року перейшли котельні, теплові мережі та пункти, засоби обліку та інше допоміжне майно. До КП «Київтеплоенерго» та КП «Центр комунального сервісу» також відбулося переведення персоналу ПАТ «Київенерго» в тому числі технічного персоналу районів тепло збуту, що обслуговуватимуть теплові мережі, ведуть облік показань будинкових засобів обліку, здійснюють розподіл обсягів спожитої теплової енергії та у яких залишилися архіви вихідних даних за попередні роки постачання теплової енергії. Програми обліку споживачів передано для користування в режимі on-line до КП «Київтеплоенерго» та КК «Центр комунального сервісу», у зв'язку із чим ПАТ «Київенерго» на даний час не має технічної можливості та відповідного персоналу для внесення коригування у нарахування, що було здійснено за часів теплопостачання діяльності ПАТ «Київенерго». Для можливості передачі дебіторської заборгованості споживачів теплової енергії та комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води новому постачальнику теплової енергії та виконавцю вказаних послуг у зоні колишньої діяльності ПАТ «Київенерго» - КП «Київтеплоенерго», відповідачем проведено аудит (перевірка даних облікових регістрів в частині дебіторської заборгованості всіх категорій споживачів станом на 01.08.2018 року) та 11.10.2018 року дебіторська заборгованість передана КП «Київтеплоенерго», у звязку із чим на даний час у програмі обліку споживачів ПАТ «Київенерго» проведення жодних коригувань вже технічно неможливе та буде здійснюватись КП «Київтеплоенего». В свою чергу, позивачу представником ПАТ «Київенерго» направлено відзив на позовну заяву, однак, позивач до суду заяви про заміну відповідача на належного не подавав. Слід також зазначити, що не існує законодавчо встановленої методики, згідно якої можливо визначити кількість теплової енергії на місця загального користування у житловому будинку, якщо квартири у цьому будинку не обладнано індивідуальними засобами обліку теплової енергії або автономним опаленням. У даному випадку будинок [ADDRESS] та квартири у ньому не обладнані будинковим та квартирними засобами обліку теплової енергії, у зв'язку із чим нарахування відбувалось правомірно, згідно норми споживання (відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630) за тарифом, що передбачає сплату за кожен кв.м. опалювальної площі квартири та без виокремлення частки на опалення МЗК, оскільки не існує законодавчої вимоги та відповідно алгоритму, яким чином виокремити нарахування за опалення МЗК із нарахування згідно встановленої норми споживання теплової енергії на квадратний метр опалювальної площі житлового приміщення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed