Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів посилаючись на те, що у червні 2016 року на адресу Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області надійшло рішення апеляційного суду Одеської області, яким вирішено питання про житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], який придбаний за бюджетні кошти Фонтанської сільської ради. Також до Фонтанської сільської ради у липні 2016 року надійшло звернення [PERSON] про незаконне відсудження майна комунальної власності територіальної громади села Фонтанка. Так на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області за 193 тис. грн.. купила у [PERSON] житловий будинок площею 83,7 кв.м., який розташований на земельній ділянці 868 кв.м. Зазначений будинок був придбаний для прокурора Комінтернівського району Одеської області [PERSON] та членів його сім'ї: дружини [PERSON], сина [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON]. Будинок придбано за бюджетні кошти, зокрема: 30 тис. грн.. було виділено з обласного бюджету на підставі розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 234/А від 15.03.2001 року та перераховано на рахунок виконкому Фонтанської сільської ради згідно з розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації № 622 від 26 грудня 2001 року; 40 тисяч грн.. було виділено рішенням Комінтернівської районної ради Одеської області № 266-ХХІІІ від 14.03.2002 року; 30 тис. грн. виділено рішення Комінтернівської районної ради Одеської області № 15-ХХІУ від 14.09.2002 року. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за територіальною громадою села Фонтанка. Натомість рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.12.2004 року у справі № 2-2103/04 договір купівлі-продажу від 22.02.2002 року посвідчений державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області зареєстрований в реєстрі № 422, визнано таким, що втратив чинність. Вказаним рішенням за право власності на вказаний будинок було визнано за [PERSON] та [PERSON] У подальшому [PERSON] 29.10.2011 року одноособово здійснила продаж вказаного будинку [PERSON], який наступного дня, а саме 30.11.2011 року уклав договір позики грошей з [PERSON] В забезпечення виконання зобов'язання позичальника [PERSON] укладено договір іпотеки на спірний житловий будинок. До договору позики та іпотечного договору вносилися зміни 28.02.2012 року та 21.10.2013 року. У зв'язку з невиконанням зобов'язань [PERSON] перед [PERSON] рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області звернуто стягнення на предмет іпотеки «шляхом продажу цього предмета іпотеки, з укладенням [PERSON] від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем». 23.04.2015 року придбаний Фонтанською сільською радою за бюджетні кошти будинок було відчужено [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. реєстровий номер 964. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.04.2016 року (провадження № 22-ц/785/3681/16) апеляційну скаргу [PERSON] та [PERSON] задоволено, рішення Комінтернівського районного Одеської області скасовано, прийнято нове рішення яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. На даний час договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 29.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] суттєво порушує права позивача, як власника будинку та має бути визнаний недійсним, оскільки Фонтанська сільська ради нікого не уповноважувала розпоряджуватись своєю власністю, в зв'язку з чим угода має бути визнана недійсною. Договір купівлі-продажу від 29.10.2011 року не був направлений на реальне настання правових наслідків, так як у спірному будинку продовжують проживати та користуватись [PERSON] разом із родиною. Просили суд: 1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 29.10.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. за реєстровим № 4478; 2. Визнати недійсним іпотечний договір від 30.11.2011 року (із змінами, внесеними 28.02.2012 року та 21.10.2013 року) посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстром № 3903; 3. Визнати за територіальною громадою села Фонтанка в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області право комунальної власності на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], житловою площею 77,1 кв.м., загальною площею 365,8 кв.м.; Витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь територіальної громади с. Фонтанка в особі Фонтанської сільської ради Одеської області нерухоме майно - житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Представник позивача Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області Іокіщу Валентина Іванівна в судових засіданнях, у яких була присутньою позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, у подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] в призначене судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали та підтримали (а.с. 102, 103 т. 1). Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в призначене судове засідання не з'явився, будучи повідомленим своєчасно та належним чином. Під час розгляду справи надав в інтересах відповідача [PERSON] заяву від 16 березня 2017 року про застосування строків позовної давності (а.с. 115 т. 2) Представник Лиманської (Комінтернівської) районної ради Одеської області Томашевська Олена Сергіївна подала суду заяву про розгляд суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник Комінтернівської районної державної адміністрації в призначене судове засідання не з'явився, будучи повідомленим своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в призначене судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, будучи повідомленими своєчасно і належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Розглянувши поданий позов, матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з такого. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Комінтернівської районної ради Одеської області від 14.03.2002 року № ХХІІІ та 14.06.2002 року № 15-ХХІУ, розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації № 622 від 26.12.2001 року (а.с. 8-9 т. 1) були виділені кошти на придбання житла для прокурора Комінтернівського району Одеської області [PERSON] 22 лютого 2002 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Чос О.П. посвідчено договір купівлі-продажу укладений між [PERSON], як продавцем та Фонтанською сільською радою Одеської області за дорученням [PERSON] про купівлю в рівних частках для прокурора Комінтернівського району Одеської області [PERSON] та членів його сім'ї : дружини [PERSON], сина, [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] будинку, котрий знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до п. 2 вказаного договору продаж здійснено за 193 000 грн. (а.с.87 т. 1). Згідно довідок Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 811 від 26.04.2004 року та довідки від 18.07.2017 року вказаний будинок перебуває на балансі Фонтанської сільської ради (а.с.52 т. 1, а.с. 190 т.2). Крім того, довідкою від 26.04.2004 року зазначено, що свідоцтво про право власності сільською радою не видавалось. 15 грудня 2004 року Комінтернівським районним судом Одеської області по справі № 2-2103/2004 договір купівлі-продажу від 22.02.2002 року укладений між [PERSON] та Фонтанською сільською радою визнано таким, що втратив чинність та визнано право власності на вказаний будинок за [PERSON] та [PERSON] (а.с. 53-57, т. 1). 27.04.2016 року рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.04.2016 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області було скасовано (а.с. 21-23 т. 1). Задовольняючи позов суд виходив з того, що на час розгляду справи рішення суду, за яким [PERSON] було набуте право власності є скасованим, а відтак усі здійснені нею дії як власника та усі подальші дії інших осіб не мають правової підстави. Крім того, суд приймає до уваги те, що спірний будинок весь цей час перебував на балансі сільської ради, що підтверджується довідкою сільської ради від 18.07.2017 р. № 0724-886 (а.с. 190 т. 2). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лишу у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лишу у випадках і в порядку встановленому законом. Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інвентаризація активів і зобов'язань здійснюється відповідно до вимог ст. 10 Закону, якою встановлено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством. Згідно ст. 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 4, 124 Конституції України, ст. ст. 316, 319, 229, 230, 316, 321, 327 ЦК України,

Outcome: approved