Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про тлумачення заповіту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 вересня 2015 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO] та залишила на його користь заповіт, посвідчений 09.12.2003 року в Браницькій сільській раді. Спадкоємець за цим заповітом [PERSON] відмовилась від спадкування. Заповітне розпорядження було зроблене на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Надія» розміром 10, 6 в умовних кадастрових гектарах без визначення в натурі з наступним одержанням Державних актів на право власності на землю. При зверненні до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину виникла необхідність в тлумаченні заповіту, оскільки заповідався сертифікат на одну земельну ділянку площею 10,6 в умовних кадастрових гектарах, а пред`явлено державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 3, 5283 га серії ЧН №049965 та державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 4, 9136 га, серії ЧН №067078, які заповідачка отримала на заміну сертифікату на земельну ділянку, зазначеному в заповіті. Така розбіжність в документах не дає можливості визначити справжню волю заповідача, а тому він просить розтлумачити заповіт, вказавши що спадкодавець заповіла йому вищевказані земельні ділянки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує (а.с. 25) Відповідач до суду не з'явився, в поданій через канцелярію суду заяві просить справу розглянути без участі його представника, позовні вимоги визнає (а.с.21). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що 24.09.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕЛ №260902 (а.с. 4). 09.12.2003 року остання склала заповіт, в якому земельну частку (пай) на основі сертифікату на право на земельну частку (пай) в розмірі 10,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі на місцевості , яка перебуває у колективній власності КСПП «Надія» села Браниця Бобровицького району Чернігівської області заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 6). Як вбачається із довідок відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі №02-10/149 від 29.03.2016 року та №2-10/570 від 28.11.2016 року, в квітні 2005 року, тобто вже після складення заповіту, [PERSON] отримала на заміну сертифікату серії ЧН №0084923 від 14.11.1997 року, який їй належав, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН 049965 на земельну ділянку площею 3, 5383 га кадастровий № 7420681201:04:000:0333, розташовану на території Браницької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №067678 площею 4,9136 га, кадастровий №7420681201:03:000:0843, розташовану на території Браницької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7-10). Постановою державного нотаріуса позивачу по справі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті зазначене інше, відмінне від зазначеного в заяві про прийняття спадщини майно, що підлягає успадкуванню (а.с.11). Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійсненне після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору тлумачення здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього кодексу. Отже, враховуючи те , що у сертифікаті, який належав [PERSON], було лише закріплено її право на отримання земельної частки (паю), а в Державних актах, які їй були видані вже після складання заповіту, конкретизовано, які саме земельні ділянки вона отримала у власність, суд приходить до висновку, що земельна частка (пай), про яку йдеться в заповіті, та визначені Державними актами земельні ділянки на право власності на земельні ділянки, є одними і тими ж земельними ділянками. Разом з тим, суд не може, задовольнити вимогу позивача по справі, вказаши, що заповідач бажала заповісти земельну частку (пай) лише йому, враховуючи те, що при тлумаченні заповіту суд повинен усунути неясності у буквальному змісті заповіту та як вбачається із тексту заповіту, іншим спадкоємцем є [PERSON], тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial