Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Фінанс Банк» заборгованість за кредитним договором №1305-Ф від 31.05.2013 року у розмірі 6 518 533,40 грн. та в рахунок погашення суми боргу [PERSON] звернути стягнення на виробничий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та судові витрати покласти на відповідачів. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 31.05.2013 року між ПАТ «Фінанс Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1305-Ф, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 6 500 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи із 26 % річних, строком до 20.05.2016 року. Для забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] між ПАТ «Фінанс Банк» та відповідачем ТОВ «РКК» було укладено договір іпотеки, посвідчений 31.05.2013 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] в реєстрі за № 5153, відповідно до умов якого було надано виробничий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань протягом тривалого часу утворилась заборгованість у розмірі - 6 518 533,40 грн., яку необхідно стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив її задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та представник ТОВ «РКК» в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, із заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність не звертались (а.с. 52-53, 58-61). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до cт. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. 31.05.2013 року між ПАТ «Фінанс Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1305-Ф, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 6 500 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи із 26 % річних, строком до 20.05.2016 року (а.с.6-12). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 572 в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Для забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] між ПАТ «Фінанс Банк» та відповідачем ТОВ «РКК» було укладено договір іпотеки, посвідчений 31.05.2013 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] в реєстрі за № 5153, відповідно до умов якого було надано виробничий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.16-22). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 500 000 грн., але свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.03.2014 року за відповідачем утворилась заборгованість по даному кредитному договору у розмірі 6 518 533,40 грн., з яких: сума простроченого кредиту - 5 551 536,57 грн., сума заборгованості за простроченими процентами - 618 553,81 грн., нараховані проценти - 55 363,27 грн., сума пені за несвоєчасну сплату процентів - 16 263,41 грн., сума пені за несвоєчасну сплату кредиту - 276 816,34 грн. Поскільки відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит в сумі 6 500 000 грн., тобто позивач з свого боку виконав умови договору, а сам відповідач у свою чергу не неналежним чином виконував свої зобов'язання по вказаному договору, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором в сумі 6 518 533,40 грн. Вказані вимоги в позові позивачем є такими, що мають виконуватись один від одного. З метою уникнути подвійного виду стягнення за одним і тим же кредитним договором суд вважає необхідним задовольнити позов у частині стягнення заборгованості за кредитним договором в грошовій одиниці, однак відмовити у зверненні стягненні на предмет іпотеки, оскільки подальше його виконання буде здійснено шляхом звернення стягнення на той же предмет іпотеки. Згідно ст.88 ЦПК на користь позивача з [PERSON] необхідно стягнути 3 654 грн. судового збору та 1 538,46 грн., пов'язаних з викликом відповідачів до суду.

Outcome: partial