Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 18 травня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві і є відповідно до п.\~3.2 та п.\~3.3 Умов та Правил надання банківських послуг прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідачка згідно з п.п. 6.5, 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 серпня 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 14578 грн. 00 коп., з яких 661 грн. 44 коп. заборгованість за тілом кредиту, 9946 грн. 18 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. 00 коп. заборгованість по пені та комісії, а також нарахований відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) і в сумі 670 грн. 38 коп. (процентна складова), від сплати яких відповідачка ухиляється, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 26), у судове засідання не зявився, надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 20). Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.\~27, 28) в судове засідання не зявилась причини неявки суду не повідомила. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного провадження, оскільки справа є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Як вбачається з позову, позивач вказує, що між ними та відповідачкою було укладено договір без номеру від 18 травня 2007 року, на підставі якого відповідачка отримала кредит в сумі 2000 грн. (а.с. 3) Разом з тим, як вбачається з доданої до позовної заяви копії заяви на отримання кредиту, відповідачка звернулась до позивача 15 серпня 2007 року, і просила надати їй кредитну карту з лімітом 2000 грн. (а.с. 7 зворот). Будь-яких доказів того, що між сторонами укладався договір 18 травня 2007 року, матеріали справи не містять. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позивачем, в порушення положень ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів, укладення між ним та відповідачкою 18 травня 2007 року кредитного договору, що в свою чергу виключає стягнення заборгованості за не підтвердженими кредитними правовідносинами, у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України покладаються на позивача На підставі викладеного,

Outcome: dismissed