overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 20.10.2011 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 20.10.2011 року (свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 256035 від 20.10.2011 року). Від шлюбу мають двох неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, тривалий час мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 21.11.2003 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2013 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, через що почуття любові та поваги один до одного втрачені, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо, а подальше спільне життя як подружжя буде суперечити інтересам обох. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка та її представник у судове засідання не з'явилися, надали заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 21.11.2003 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.02.2004 року), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, взаємне непорозуміння. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 22.05.2008 року між ними був зареєстрований шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З липня 2014 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, тому вважає, що родина розпалася остаточно й відновити сімейні стосунки неможливо. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 22.05.2008 року (свідоцтво про шлюб серії 1-НО №136462 від 22.05.2008 року). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Сторони фактично припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, зберегти сімю не бажають. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 22.09.2007 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 22.09.2007 року (свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 098840 від 22.09.2007 року). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 22.10.2009 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 22.10.2009 року (свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 195509 від 22.10.2009 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, у наданий судом строк не помирилися. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 29.10.2013 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей не мають. З початку 2015 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, розірвати шлюб у добровільному порядку відповідачка відмовляється. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбно-сімейні стосунки неможливо. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 29.10.2013 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15.05.2015 року). Тривалий час подружжя спільного господарства не веде, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки, мешкають окремо, дітей не мають. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 31.03.1990 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з дружиною припинили сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, мешкають окремо. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 31.03.1990 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2014 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.01.2014 року). Сторони спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 31.03.2012 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей не мають. З вересня 2014 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, відповідачка поїхала з України і її місцезнаходження невідоме. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбно-сімейні стосунки неможливо. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони одружені з 31.03.2012 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2015 року). Тривалий час подружжя спільного господарства не веде, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки, мешкають окремо, дітей не мають. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому розриває їхній шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 01.02.2003 виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №2. В позові позивач вказує, що вони мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні характери, на ґрунті чого виникали постійно непорозуміння та сварки, внаслідок чого вони припинили спільне проживання і вже майже 5 років проживають окремо, дітей разом не виховують, спільного господарства не ведуть. Неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини позитивних результатів не дали, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, проте в заяві просить суд позов задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, в загальному порядку, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2003, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Вони мають двох дітей: доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, про що висловили в своїх заявах. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, їх шлюб втратив ознаки сім'ї, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, отож позов слід задовольнити. Згідно ст.113 СК України, суд залишає відповідачеві для подальшого іменування прізвище набуте нею, у зв'язку із реєстрацією шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат суд керується ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 01 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис за № 2229, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені 11 січня 2014 року, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачкою мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачкою. Позивач позов підтримав, просив задовольнити, справу слухати за його відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Суд визнає неявку відповідачки неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року, про що є актовий запис за № 2229 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені 11 січня 2014 року, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.06.2012 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 16. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Причиною розлучення позивач називає те, що у них з дружиною різні характери, погляди на життя та інтереси, на ґрунті чого постійно виникали непорозуміння та суперечності. Подружжя спільного господарства не веде та на протязі останніх трьох місяців разом не проживає. У позивача з'явилася інша жінка, з якою він має намір створити нову сім'ю, так як них вже є спільна дитина. Тому, [PERSON] просить суд розірвати шлюб із відповідачкою. У судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснив, що вони з дружиною з 20.09.2013 року разом не проживають та не спілкуються. На стягнення з відповідачки судових витрат не претендує. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Про це свідчать повідомлення про вручення їй рекомендованих поштових відправлень. Причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Зі згоди позивача, суд, на підставі наявних у справі даних та доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. В силу п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам будь-кого з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 04.06.2012 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 16. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Сім'я розпалась, через відсутність взаєморозуміння між подружжям в силу різних характерів, інтересів та поглядів на життя. Сторони спільного господарства не ведуть, а з 20.09.2013 року разом не проживають та не спілкуються. У позивача з'явилася інша жінка, з якою він має намір створити нову сім'ю, так як них вже є спільна дитина. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалась повністю та остаточно, зберегти її неможливо, а тому збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача, відповідачки, а також сім'ї в цілому, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06 листопада 2002 року виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 62. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною, що спонукала звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивач вказує, що на протязі останнього часу у них із відповідачкою в сім'ї постійно виникали сварки та скандали, що також унеможливлює спільне проживання, та впливало на виховання та психологічний стан їхньої дитини. Неодноразові спроби налагодити сімейне життя позитивних результатів не дали, а тому подальше збереження сім'ї є недоцільним. Просить суд шлюб припинити шляхом його розірвання, стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить суд його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, та за даних обставин розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 листопада 2002 року виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис № 62 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.5), після реєстрації якого позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 січня 2004 року (а.с.6). Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Крім того, в силу ст. 113 СК України, задоволенню також підлягає вимога відповідача про залишення їй прізвища набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу. На підставі п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved