Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.04.2015 [PERSON] , отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.12.2020 утворилася заборгованість у розмірі 12884 грн. 42 коп., з яких: 10779 грн. 94 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2104,48 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 28.04.2015 у сумі 12884 грн. 42 коп. та понесені судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Європейський суд з прав людини у своєму\~рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03)\~наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що 28.04.2015 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.04.2015 станом на 10.12.2020 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 12884 грн. 42 коп., з яких: 10779 грн. 94 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2104,48 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 12884 грн. 42 коп., з яких: 10779 грн. 94 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2104,48 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved