Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 1430,78 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.12.2015 року по 12 квітня 2016 року сумі 7845 грн 80 коп. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що вона працював в Публічному акціонерному товаристві «Чернігівський завод радіоприладів». 07.12.2015 року позивача було звільнено з роботи за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, однак при звільненні відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала письмові заперечення. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач 07.12.2015 року звільнена з посади (а.с. 8). Відповідно до довідки відповідача від 30.03.2016 року № 466/490, заборгованість при звільненні Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» перед позивачем становить 1430,78 грн. Суд не погоджується з розрахунком середнього заробітку позивача, оскільки розмір середньоденної заробітної плати позивача складає не 392,29 грн, а 234,81 грн, отож за період з 08.12.2015 року по 12.04.2016 року (за 20 робочих днів) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 4696,20 грн без утримання податку і обовязкових платежів. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця,\~погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів\~на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial