Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 03.07.2019 року з відповідачкою уклали шлюб, який було зареєстровано Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та зроблено актовий запис №216. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони не зійшлись характерами під час спільного проживання однією сім`єю, втратили любов, розуміння та повагу один до одного. Від спільного шлюбу дітей не мають, однак відповідач відмовилась розірвати шлюб через органи РАЦС. Шлюбні відносини фактично припиненні. Просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою. Ухвалою від 04.03.2021 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 29.03.2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 14.04.2021 року провадження по справі було зупинено та надано строк для примирення. Ухвалою від 24.05.2021 року поновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду. Позивач призначений день до суду не прибув надав суду заяву про розгляд справи й його відсутність, позов підтримує та наполягає на розлученні. Представник відповідача надав суду заяву просив розглядати справу у їх відсутність, відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : 03.07.2019 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та зроблено актовий запис №216. Від шлюбу дітей не мають. Стронам надавався строк на примирення, однак сторони не примирились. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду,відповідно достатті 110 СК України. Згідност. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідност. 112 Сімейного Кодексу України, позов може бути задоволено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ст.111 СК Українисуд зобов`язаний вживати заходи для примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» Суд наголосив на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим наголошується, що відповідно до статті 8 Конвенції також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. З точки зору ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved