Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 54 722,20 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 15.09.2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту №480/15-Т/ЛВ, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. У м. Львові на вул. І. Франка - вул. Саксаганського, 11.02.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] , та автомобіля «Opel». д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно з постановою Франківського районного суду м. Львова вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Opel». д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] . У зв`язку з вказаною подією, згідно з Висновком №21/16 від 16.02.2016 року, наданого Судовим експертом Онишко Р.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, склала 58 136,76 грн., без урахування коефіцієнта фізичного зносу - 116 262,06 грн. Проте, відповідно до Рахунку №2 від 16.02.2016 року, наданого ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП склала 104 722,20 грн. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 104 722,20грн. Розрахунок був здійснений на основі Рахунку №2 від 16.02.2016 року, наданого ФОП [PERSON] .Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel». д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (поліс №АІ/7993096) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 29.03.2016 року відшкодувала ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 50 000 грн. - розмір страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом АІ/7993096. Просить стягнути 54 722,20 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованості не відшкодовував. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 20.10.2016 року відкрито провадження у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час був повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки не повідомив. Відповідачу було повідомлено про відкриття провадження у справі. Відповідачем відзиву на позовну заяву не представлено. Клопотань на адресу суду не надходило. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2017 року постановлено справу за позовом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення заборгованості слухати в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відтак Франківським районним судом м. Львова від 25.04.2017 року постановлено заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» борг у розмірі 54 722 грн. та суму судового збору у розмірі 1 762грн. [PERSON] подав до суду 19.01.2018 року заяву про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2017 року. В обґрунтування такої заяви посилається на те, що 17.01.2018 року отримав рекомендований лист з Франківського ВДВС с. Львова ГТУЮ у Львівській області. У конверті знаходились: постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2018 року, виконавчий лист Франківського районного суду м. Львова. Таким чином [PERSON] і дізнався про заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2017 року. Стверджує, що про розгляд даної справи він не знав, жодних повідомлень не отримував. Вказує на те, що у зазначеному заочному рішенні не вказано, який суд розглянув справу. Крім того, звертає увагу на те, що у виконавчому листі Франківського районного суду м. Львова допущено грубу описку. А також додає, що у нього наявні докази, які мають істотне значення для вирішення справи. Відтак просив скасувати заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2017 року у зв`язку з його необґрунтованістю. У свою чергу, представник позивача подав до суду 06.08.2018 року заперечення на заяву про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2017 року. Не погоджується з такою заявою, оскільки у рішенні від 25.04.2017 року зазначено, який суд розглянув цивільну справу №465/5669/16-ц. Крім того, щодо неотримання відповідачем судової кореспонденції, зазначає що для досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію, з проханням добровільно відшкодувати шкоду, але конверт з даною претензією повернувся з причини «закінчення термінів зберігання». Щодо описки у виконавчому листі, то ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 06.11.2017 року виправлено описку у виконавчому листі Франківського районного суду м. Львова, а саме, правильно вказано: «25.04.2017 року розглянувши справу за позовом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення заборгованості.» Також, слід врахувати, що у матеріалах справи містяться копії документів, які підтверджують факт настання дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, постанова Франківського районного суду м. Львова від 29.03.2016 року, у якій зазначено, що [PERSON] визнає вину свою повністю. Відтак, представник позивача вважає заяву про перегляд заочного рішення безпідставною. Відповідач [PERSON] подав до суду клопотання від 20.09.2018 року. Відповідно до такого клопотання зазначає, що в основу заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2017 року став Рахунок №2 від 16.02.2016 року ФОП [PERSON] , де вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] у результаті ДТП, склала 104 722,20 грн., а не Висновок судового експерта авто товарознавця Онишко Р.М. , який склав 58 136,76 грн. Проте, 12.02.2016 року судовому експерту автотоварознавцю Онишку Р.М. надійшла заява від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з проханням провести авто товарознавче дослідження автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] . Експертне обстеження даного автомобіля проводилось 12.02.2016 року. Відтак згідно з висновком судового експерта №21/16 від 16.02.2016 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , станом на момент проведення дослідження становить 58136,76 грн. Відповідач стверджує, що суд не розібрався належним чином у справі, оскільки у рішенні окремо зазначає, що вартість матеріального збитку становить 58136,76 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 116262,06 грн. Крім того, відповідачу не зрозуміло, чому позивач опирається на Рахунок №2 від 16.02.2016 року ФОП [PERSON] , а не на Висновок експертного авто товарознавчого дослідження №21/16 від 16.02.2016 року. Щодо Рахунку №2 від 16.02.2016 року ФОП [PERSON] зазначається, що у такому, деякі позиції деталей повторюються двічі, зокрема: панель передня ліва - дублюється двічі, але за різними цінами. Враховуючи вищенаведене, відповідач просить скасувати заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2017 року. Також зазначає, що готовий відшкодувати ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» різницю відшкодування, згідно з Висовком експертного авто товарознавчого дослідження №21/16 від 16.02.2016 року, яка складає 8 136,76 грн. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.02.2019 року заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2017 року скасовано, а справу призначено до розгляду. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить такі задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12,80,81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1ст.13ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15.09.2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспортну №480/15-Т/ Лв , згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання, внаслідок ДТП. /а.с.№5-8/. У м. Львові на вул. Івана Франка - вул. Саксаганського, 11.02.2016 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] , та автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно з Постановою Франківського районного суду м. Львова від 29.03.2016 року, дана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] . Відповідно до Висновку №21/16 від 16.02.2016 року, наданого Судовим експертом Онишко Р.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП становить 58 136,76 грн., вартість відновлювального ремонту становить 116262,06 грн. Відповідно до рахунку на оплату №3 від 16.02.2016 року вартість витрат на ремонт автомобіля становить 104 722,20 грн. Згідно з умовами договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 104 722,20 грн. відповідно до рахунку №2 від 16.02.2016 року., наданого ФОП [PERSON] , про що свідчить платіжне доручення №69 від 24.02.2016 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі страхового полісу №АІ/7993096. Відповідно до платіжного доручення №40941 від 29.03.2016 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відшкодувало ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 50 000,00 грн. розмір страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом АІ/7993096 від 07.10.2015 року в порядку регресу за страхувальника [PERSON] . За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивач), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (Відповідач). Оскільки ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до Закону, здійснило відшкодування шкоди [PERSON] , якому завдана шкода [PERSON] , страховик якого виплатив ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодування у розмірі 50 000 грн., у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування різниці заборгованості, а саме 54 722,20грн. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала сою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування, завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між Фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правового висновку Верховного суду України, який міститься у постанові від 13.02.2014 року неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП постановою Франківського районного суду м. Львова від 29.03.2016 року, а також, оскільки ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виконав покладені на нього Законом та умовами Договору обов`язки та відшкодував шкоду завдану відповідачем, а страховик відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у повному обсязі не відшкодував суму страхової виплати, в зв`язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 54 722,20 грн. страхового відшкодування. Судові витрати слід стягнути із відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved