Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2021, відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11.03.2019, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного вік, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак матеріальний стан позивача суттєво змінився у зв`язку з тим, що на даний момент не працює. У зв`язку з викладеним просить суд зменшити розмір аліментів утримуваних з 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Позивач [PERSON] в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 03.11.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про день, місце та час судових засідань повідомлялась за адресою, яка зазначена в позовній заяві, як місце реєстрації та проживання відповідача, що підтверджується відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА ( [ADDRESS] ), однак повернувся конверт з відміткою «за закінченням строку зберігання». Також, згідно довідки про доставку SMS -повідомлення щодо документа «Судова повістка про виклик до суду в справі 754/11583/21 на 30 вересня 2021 року про зменшення розміру аліментів, одержувач [PERSON] », доставлена 21 серпня 2021 року; «Судова повістка про виклик до суду в справі 754/11583/21 на 03 листопада 2021 року про зменшення розміру аліментів, одержувач [PERSON] », доставлена 30 вересня 2021 року Відповідачкою у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву і будь-яких заяв або клопотань не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №717. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11.03.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного вік, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дулею І.Р. відкрито провадження по справі № 59258345 на підставі виконавчого листа № 754/17946/18, виданий Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного вік, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 01.06.2020 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Дулею І.Р. здійснено розрахунок заборгованості по аліментах, відповідно до якого боржнику, [PERSON] , нарахована заборгованість зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа №754/17946/18 від 18.04.2019, яка станом на 01.10.2020 становить 22240,88грн, сплачено 47537,71грн. Позивач [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що не заперечує щодо утримання доньки, однак на даний момент має скрутне матеріальне та моральне становище, у зв`язку з цим просить суд зменшити розмір аліментів. Згідно довідки № 2768 від 13.07.2021 [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Львівському міському центрі зайнятості з 30 листопада 2020 року. Також, судом установлено, що [INFO] у позивача народилася ще одна дитина, донька - [PERSON] , яка була визнана дитиною-інвалідом від народження, з діагнозом повна атріовентрикулярна комунікація з відсутністю МШП, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда №117. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно із статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведений той факт, що матеріальне становище змінилося в бік погіршення, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, судовий збір в розмірі 908,00грн покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved