Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про понговлення строку позовної давності, визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті рідного дядька - [PERSON], померлого [INFO] В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] після смерті рідного дядька - [PERSON], відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 1,5166 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІV-ОД №013692, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. Він є спадкоємцем за законом. Інші спадкоємці за законом, а саме [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились. У встановлений законом строк він не звернувся до Кодимської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Рішенням суду йому був наданий додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідна заява ним була подана до нотаріальної контори. Однак нотаріус відмовила видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки був відсутній оригінал державного акту на право власності на землю. Дійсно, державний акт на право власності на землю серії ІV-ОД №013692 ним був утрачений. Збереглась лише його ксерокопія. Тривалий час він намагався отримати дублікат цього правовстановлюючого документу. Однак, ці намагання були марними. Про втрату державного акту на право власності на землю він опублікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Подальші звернення до нотаріуса та відділу держземагенства з вимогою виготовити дублікат державного акту на право власності на землю теж залишились не виконаними. Неодноразові звернення до різних установ з метою отримання дубліката державного акту на землю, підтвердження родинного зв»язку з померлим дядьком, обумовили його несвоєчасне звернення і до суду за захистом порушеного права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,5166 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села, видану на ім»я [PERSON], померлого [INFO] В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Пиріжнянської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за законом, оскільки мати позивача та померлий [PERSON] були рідними сестрою і братом (свідоцтво про народження відповідно серії [NUMBER] видане Кодимським віділом ЗАГС 14 травня 1975 року та серії [NUMBER] видане Кодимським відділом ЗАГС 14 травня 1975 року). Згідно заяв [PERSON] і [PERSON], ті відмовилися від спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Пиріжнянською сільською радою Кодимського району Одеської області 22 березня 2005 року). Спадщина складається із земельної ділянки площею 1,5166 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села (Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у Кодимському районі №12-12-05/1041 від 28 березня 2014 року). Відповідно до частини третьої статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як убачається із досліджених в судовому засіданні доказів, мати позивача - [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 13 квітня 2012 року Пиріжняською сільською радою). Рідні брат та сестра спадкодавця ([PERSON] і [PERSON]) відмовилися від спадщини. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №237/02-14 від 03 квітня 2014 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,5166 га, посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІV-ОД №013692, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлого [INFO], який був утрачений. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово звертався до різних установ з метою отримання дублікату державного акту на землю, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved