Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 5790,32 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER]. Відповідач не сплачував в повному обсязі за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення заборгованості: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 р. по 31.05.2016 р. у розмірі 4585 грн. 20 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2011 р. по 31.05.2016 р. у розмірі 644 грн. 31 коп., суму індексу інфляції у розмірі 504 грн. 89 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 55 грн. 92 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, заперечував проти застосування строків позовної давності, оскільки відповідач періодично сплачував за надані послуги, а тому визнав свій обов'язок по сплаті наданих їм послуг. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, просив суд застосувати строки позовної давності й стягнути заборгованість лише за три роки. Зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі по справі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг водопостачання та водовідведення. Згідно розрахунку заборгованості, через несплату за відповідачами виникла заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 р. по 31.05.2016 р. у розмірі 4585,20 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2011 р. по 31.05.2016 р. у розмірі 644,31 грн., суму індексу інфляції у розмірі 504 грн. 89 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 55 грн. 92 коп. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Вказана вище позиція викладена в Постанові Верховного суду України № 6-734цс15 від 04.11.2015 року. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір між сторонами вважається укладеним, не приймаючи до уваги відсутність письмового договору, оскільки сторони певний час виконують конклюдентні дії, а саме, позивач зі свого боку надає послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач в свою чергу приймає ці послуги. З боку відповідача жодних дій, з приводу відмови від користування наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не було здійснено, як і не було надано ніяких заяв, проте у судовому засіданні відповідач не заперечував про те, що він користуються послугами водопостачання та водовідведенням. Згідно п. 3 ст. 11 ЦК України «Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства». Такі права та обов'язки виникли між КП «Харківводоканал» та [PERSON], адже він є споживачем шляхом отримання ним житлово-комунальної послуги, як передбачає ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідач не надав жодних доказів стосовно не надання послуг водопостачання та водовідведення і не довів відсутності зобов'язань по сплаті за надані послуги водопостачання та водовідведення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, заявлені позивачем вимоги виходять за межі встановленої ст. 256 ЦК України позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2016 р. у справі № 643/13631/16-ц відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно з ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відповідачем зроблена відповідна заява про застосування судом позовної давності, про що зазначено в його письмових запереченнях проти позову. Зокрема, відповідно до ч. 5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Переривання перебігу позовної давності врегульоване ст.264 ЦК України, згідно до якої перебіг позовної давності переривається: вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; у разі пред'явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги. В разі залишення позову без розгляду перебіг позовної давності не зупиняється, що визначено ч.1 ст.265 ЦК України. Таким чином, відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу через наявність вимог, які не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, не є обставинами, що переривають перебіг позовної давності. Посилання представника позивача на ту обставину, що позов щодо вимог, визначених у ч.1 ст.96 ЦПК України( в редакції що діяла на час звернення до суду з позовом) , може бути поданий тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом, як то передбачено ч.3 ст.118 ЦПК України ( в редакції до 15.12.2017), не може братись до уваги, оскільки позивач звертався з заявою про видачу судового наказу і заявнику відмовлено у відкритті наказного провадження, що не може бути причиною, яке перериває перебіг позовної давності. Зважаючи на те, що звернення позивача з позовом, який відповідав вимогам ЦПК України, було у 16.11.2016, а строк сплати за отримані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення настає у місяці, наступному за місяцем у якому такі послуги надавались, то з урахування трирічного строку позовної давності, заборгованість повинна стягуватись за період з 11.12.2013 по 30.09.2016 і сума боргу повинна бути зменшена згідно розрахунку позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають задоволенню частково, та необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог останнього про стягнення з відповідача на його користь заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 р. по 10.12.2013 р., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2012 р. по 10.12.2013 р. за спливом позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial