Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачкою має спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09.09.2014 року шлюб між ними було розірвано. Цим же рішенням з нього були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час стягнення за вказаним рішенням суду відбувається у примусовому порядку Ковпаківським відділом державної виконавчої служби м.Суми та утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 37701,46грн., яка продовжує збільшуватись. Фінансової можливості погасити зазначену заборгованість він не має. З квітня 2019 року він постійно проживає за адресою [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю [PERSON] , 1942 року народження, та здійснює за нею догляд, оскільки вона потребує такого догляду. Інших осіб, які б могли здійснювати догляд за нею, немає, тому він отримує незначні щомісячні компенсаційні виплати. Але державним виконавцем аліменти нараховуються не з розміру його доходів, а з середньої заробітної плати по регіону, що становить близько 2200грн. щомісячно. Такий розмір аліментів є абсолютно непосильним для нього та неможливим до сплати, ставить його у надзвичайне скрутне матеріальне становище. Зараз його доходи щомісяця становлять близько 200грн., тому він проживає також за кошти з пенсії його матері. Іншого стабільного доходу він не має. Знайти роботу, яка б влаштовувала його в оплаті праці, зокрема надавала можливість забезпечити оплату послуг з догляду за матір`ю та можливість сплачувати аліменти, він не може. Він перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації та з 30.09.2019 року по 26.09.2020 року йому призначено компенсаційну виплату за надання соціальних послуг [PERSON] . Зокрема з вересня 2019 року по жовтень 2019 року він отримав виплату на загальну суму 230грн. 08коп. та по теперішній час отримує компенсацію в такій же сумі. Таким чином, його матеріальний стан суттєво змінився в порівнянні з його матеріальним станом на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину щомісячно. Вказані обставини, на його думку, є підставою для зміни способу стягнення аліментів із частки від доходів на тверду грошову суму та зменшення його розміру. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини або до зміни матеріального положення сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з зазначених підстав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] \~ позовні вимоги не визнала, надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивач, зазначає, що на цей момент проживає зі своєю матір`ю, яка є пенсіонером, дитиною війни та хворіє. Однак, посилаючись на зазначені обставини позивачем не було надано суду доказів погіршення його матеріального становища або здоров`я, підстави для зміни розміру аліментів відсутні. Позивач не обґрунтував відсутність можливості влаштування на роботу і не надав відповідних доказів. Стосовно того, що на утриманні позивача знаходиться мати пенсіонер, то вважає, що цей факт не є підставою зменшення розміру аліментів на утримання дитини, так, як в наданих позивачем додатках до позовної заяви, а саме: копії медичної виписки та копії виписного епікризу до історії хвороби матері [PERSON] не вказано тяжкої хвороби, а лише забій поперекового відділу хребта, а позивачем жодних доказів стосовно надання ним матеріальної допомоги хворій матері-пенсіонеру не надано. Вона вважає, що для розвитку дитини позивач повинен платити аліменти в розміри ј частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення їх донькою повноліття. Розірвання шлюбу між ними та проживання окремо не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Вважає, що їх доньці повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Позивач протягом всього часу стягнення аліментів ухиляється від їх сплати в установленому розмірі, заборгованість лише зростає. У позивача такоє є сестра, яка також здійснює догляд за матір`ю. Просила суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 вересня 2014 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, стягнуто з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 10 липня 2014 року (дата подання позову) до повноліття дитини на користь матері [PERSON] (а.с.6). Згідно ст. ст.12, 13, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Однак, всупереч положенням ст.ст.12, 81, 84 ЦПК України [PERSON] не надав належних і допустимих доказів на підтвердження підстав для зменшення розміру аліментів. З матеріалів справи вбачається, що мати відповідача [PERSON] досягла пенсійного віку, отримує пенсію. Згідно медичних виписок [PERSON] має ряд загальних захворювань. Позивач [PERSON] надав довідку Управління праці та соціального захисту населення Буринської райдержадміністрації щодо призначення йому компенсаційних виплат в сумі 200грн. щомісячно, як особі, яка надає соціальні послуги своїй матері [PERSON] , 1942 року народження (а.с.13). Такі послуги надаються особі, яка потребує постійного стороннього догляду. Позивач [PERSON] пояснив, що розмір компенсаційних виплат є незначним, тому він вимушений працювати. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.10.2019 року [PERSON] відмовлено в зменшенні розміру аліментів на утримання дитини до 1200грн. щомісячно. З довідки-розрахунку державного виконавця (а.с.7-8) вбачається, що позивач [PERSON] з часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини постійно мав заборгованість зі сплати аліментів, що жодним чином не було пов`язано з доглядом за його матір`ю. Перебування [PERSON] на обліку як одержувача компенсаційних виплат по догляду за непрацездатною матір`ю в розмірі 200грн. щомісячно мало на меті подання позову до суду для обгрунтування зменшення розміру аліментів на утримання дитини, оскільки такий розмір компенсаційних виплат не може забезпечити навіть прожитковий мінімум для працездатної особи. [PERSON] підтвердив в судовому засіданні, що він працює без укладання трудового договору. [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, адже не надає доказів іншого. Позивач [PERSON] не має інших неповнолітніх дітей, яких він зобов`язаний утримувати. За своїм віком і станом здоров`я позивач має забезпечувати себе та зобов`язаний забезпечувати свою дитину на належному рівні, незважаючи на надання допомоги своїй матері, яку позивач зобов`язаний утримувати згідно з ст.202 СК України. Факт перебування позивача на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення не може впливати на виконання позивачем обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову .

Outcome: dismissed