Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кулішівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті рідної тітки [PERSON], мотивуючи тим, що вона померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно заповіту позивач є спадкоємцем вказаного житлового будинку, який належав померлій тітці. Після смерті [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до Ємільчинської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не з'явився, до позовної заяви додав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2014 року. Відповідно до заповіту від 16.08.2005 року [PERSON] заповіла свій житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] З довідки Кулішівської сільської ради №801 від 31.07.2015 року слідує, що за померлою [PERSON] згідно погосподарської книги за №6 об'єкта погосподарського обліку №0279-01, числиться житловий будинок [ADDRESS]. Згідно ст.1235 ч.1 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями слід задовольнити, визнавши [PERSON] в порядку спадкування за заповітом власником житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved