Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в якому вказує, що 26.05.2014 року між ним та Чернівецькою міською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2000 га кадастровий номер 7310136900:68:003:1020, яка розташована за адресою: 58007, м. Чернівці, вул. Остапа Вільшини, 81, терміном на 5 років. У продовж 2014-2017 років на вищезазначеній ділянці позивач самочинно збудував будинок, загальною площею 227,90 кв.м, без отримання відповідного на те дозволу та після завершення будівництва Чернівецьким міським бюро технічної інвентаризації 22.09.2017 року був виготовлений технічний паспорт, згідно з яким загальна дійсна вартість вказаного будинку становить 1995894,00 грн. З отриманим технічним паспортом позивач звернувся до Чернівецької міської ради з проханням про введення будинку в експлуатацію та відповідно оформлення права власності. Однак йому було відмовлено у звязку відсутністю правових підстав для опрацювання питання введення в експлуатацію самочинно збудованого будинку та запропоновано для вирішення цього питання звернутись до суду. Просить суд визнати за ним право власності на будинок по вул. Остапа Вільшини, загальною площею 227,90 кв.м, в тому числі житловою площею 103,90 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0,2000 га кадастровий номер 7310136900:68:003:1020. Позивач у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнає за умови не порушення прав та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об'ємі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно договору оренди землі №8939 від 26 травня 2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем, позивачу в оренду строком на пять років передається в оренду земельна ділянка площею 0,2000 га кадастровий номер 7310136900:68:003:1020, яка розташована за адресою: 58007, м. Чернівці, вул. Остапа Вільшини, 81, земельна ділянка передається для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: 58007, м. Чернівці, вул. Остапа Вільшини, 81. Встановлено також, що на вказаній земельній ділянці позивачем було збудовано житловий будинок літ. А загальною площею 227,90 кв.м, в тому числі житловою площею 103,90 кв.м., який відповідно до технічного паспорту виготовленого ЧМКБТІ станом на 22.09.2017 року складається з: Пд - підвалу загальною площею 8,10 кв.м; І-1-1 - перший поверх: коридор площею 5,80 кв.м, коридор площею 10,30 кв.м, убиральня 1,40 кв.м., кімната - 12,80 кв.м., ванна - 9,20 кв.м, гардеробна площею 6,10 кв.м, кімната площею 16,10 кв.м, кухня-студіо площею 49,60 кв.м, столова площею 10,60 кв.м, комора 1,50 кв.м., санвузол 3,50 кв.м., коридор 6,20 кв.м., кімната площею 12,80 кв.м, коридор 2,80 кв.м., кімната площею 12,60 кв.м, котельня - 11,30 кв.м., гараж площею 47,20 кв.м; Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Вказаний житловий будинок позивачем було збудовано самочинно, без належного дозволу. Відповідно до Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-УІ дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Як вбачається з технічного висновку за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність збудованого житлового будинку літ. А по вул. Вільшини Осипа №81, м. Чернівці вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки та санітарному законодавству. Тобто встановлено відсутність істотних дефектів та пошкоджень елементів обстежуваного будинку та можливість безпечної та надійної його експлуатації. [PERSON] державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 07.12.2017 № 0-544/181/153-17 позивачу було повідомлено, що відсутні правові підстави для опрацювання питання введення в експлуатацію самочинно збудованого ним будинку. Згідно п. 10 Постанови КМУ від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 року №750) - у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту (ч.1 ст. 376 ЦКУ). Однак на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.5 ст. 376 ЦКУ). Окрім того ч.3 і ч.4 ст. 376 ЦКУ передбачають, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно та за умови, якщо власник чи користувач земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці. Тобто, виходячи з положень статті 376 Цивільного Кодексу, право власності на результат самочинного будівництва набувається не в загальному порядку, а в спеціальному на підставі рішення суду. Саме таке рішення суду подається для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Як зазначалося вище, позивач є орендарем земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, при цьому у відповідності з її цільовим призначенням. Самочинно збудований будинок не порушує прав інших осіб, про що свідчить позиція відповідача та відповідає державним будівельним, а також протипожежним і санітарно-епідеміологічним нормам. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на збудований ним самочинно житловий будинок.

Outcome: approved