Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 40783,84 грн. та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 03 грудня 2009 року, відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. Таким чином, станом на 31 січня 2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 40783,84 грн. у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Додатково представник позивача зазначив, що перевипуску платіжної картки на новий термін не було. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень представник відповідача [PERSON] зазначила, що відповідач дійсно отримувала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується її заявою від 16 лютого 2009 року, а не 2000 грн., як вказує позивач. Відповідач не оспорює факт підписання нею 16 грудня 2009 року заяви і довідки, та отримання після цього, того ж дня, кредитної картки «Універсальна», якою вона користувалась протягом строку її дії, після чого нову картку не отримувала, послугами позивача не користувалась приблизно з початку 2013 року. Також, відповідач заперечує проти доводів позивача щодо ознайомлення її з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», адже будь-яких документальних доказів на підтвердження фактичного ознайомлення її з зазначеними документами представниками позивача до суду не надано. Представник відповідача [PERSON] зазначила, що відповідно до Довідки, наданої позивачем, термін дії кредитної картки встановлено до грудня 2013 року. Нову картку із зазначенням нового строку її дії відповідач не отримувала. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 20 лютого 2017 року, при тому, що строк дії картки закінчився 31 грудня 2013 року. Відповідно до зазначеного представник відповідача [PERSON] зауважує, що строк позовної давності закінчився 01 січня 2017 року. Оскільки останній платіж відповідачем було здійснено 21 листопада 2013 року, тобто до предявлення позову, переривання перебігу позовної давності не було. Таким чином, позивач звернувся до суду з пропущенням строків позовної давності, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивачем надана заява позичальника № 1304071500130706326 (а.с. 8), датована 16 грудня 2009 року, за змістом якої відповідач просить позивача надати їй кредитку «Універсальна» «55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом у сумі 500 грн. з базовою відсотковою ставкою 2,5 % на місяць на залишок заборгованості.\~\~ Відповідачем визнаний той факт, що заява про надання кредиту підписана нею, а також той факт, що кредитні кошти були отримані нею в повному обсязі. Також із зазначеної заяви вбачається, що відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що підтверджується її підписом. Вказаною заявою відповідач погодилася, що дана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Крім того, між сторонами погоджено, що банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи анулювати кредитний ліміт. Пунктом 6.5. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 31 січня 2017 року має заборгованість перед банком у розмірі 40783,84 грн. (а.с.5-7), яка складається з: - заборгованість за кредитом 2033,19 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 32554,35 грн.; - заборгованість за пенею та комісією 3778,02; - штраф (відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг) 500 грн. (фіксована частина) та 1918,28 грн. (процентна складова). За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.\~\~ Відповідач, яка прострочила виконання грошового зобовязання, на підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобовязання, та згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України зобовязана сплатити суму боргу. Однак, вирішуючи предявлені позовні вимоги суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. Пунктом 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт передбачено, що заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою у звязку з чим позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1481,90 грн. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положень\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, обґрунтованими по суті є лише позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 2033,19 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 32554,35 грн., заборгованості за пенею та комісією 3778,02 грн.. Вирішуючи питання щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд,

Outcome: dismissed