Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради, третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори, Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, публічного акціонерного товариства «Укртатнафта», комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків №96 про анулювання свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності на частину квартири. В позові вказував, що 26.03.1993 р. його мати - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане 26.03.1993 р. Кременчуцьким Палацем шлюбів, актовий запис № 361. Після укладення шлюбу матері було присвоєно прізвище «[PERSON]». Від шлюбу у них народилась донька, його сестра - [PERSON], [INFO]. Зазначав, що його вітчим [PERSON] на той час працював на АТ «Кременчукнафтооргсинтез» та перебував на квартирному обліку за місцем своєї роботи. Вказував, що 1995 році вітчим отримав ордер на квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї 3 чоловіка - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вказував, що в цей же рік вітчим [PERSON], його мати [PERSON] та він переїхали проживати у спірну квартиру та були в ній зареєстровані з 17.11.1995 року і мешкали весь час. Зазначав, що 1996 році [PERSON], повідомив, що квартира приватизована на всіх членів сім'ї. Вказував, що документи на квартиру він ніколи не бачив, так як на той момент йому було 11 років, оформленням документів займався лише [PERSON] Зазначав, що [INFO] його мати [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, актовий запис № 274. Вказував. що на час смерті матері йому було 14 років і він мешкав у цій квартирі, тобто фактично прийняв спадщину після померлої матері як неповнолітній. Зазначав, що частка матері у праві спільної сумісної власності на квартиру мала була складати 1/3 частину, так як на час приватизації в квартирі було зареєстровано три чоловіка, тому вважає, що відповідно його частка, яку він фактично прийняв, складає 1/9 частину. Вказував, що після смерті матері ніхто з членів його родини, в тому числі і [PERSON] не оформлювали спадщину. Зазначав, що в 2002 році [PERSON] став зустрічатися з [PERSON], і [INFO] у них народилася дитина - [PERSON]. З 2004 року останній зареєстрований у цій квартирі. Вказував, що [INFO] помер - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського правління юстиції у Полтавської області, запис № 274, актовий запис № 567. Заповіту останній не залишив. Зазначав, що після смерті [PERSON] в спірній квартирі мешкає він, [PERSON] та [PERSON] з неповнолітнім сином. Зазначав, що до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері я не звертався, так як на той час був неповнолітнім, а після смерті [PERSON] не звертався, так як не вхожу до кола спадкоємців. Вказував, що жовтні 2013 році його сестра [PERSON], повідомила йому, що вона і [PERSON], як мати [PERSON], прийняли спадщину після вітчима, а він не має прав на спірну квартиру, так як вітчим [PERSON] був єдиним власником і йому необхідно звільнити квартиру. Звернувшись до ТОВ «Фірма «Гарпун» він отримав довідку від 13.11.2013 року, з якої йому стало відомо, що право власності на квартиру [ADDRESS] дійсно зареєстроване тільки на [PERSON] на підставі свідоцтва № 788 від 28.12.1996 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської Ради народних депутатів, саме з цього моменту я дізнався про порушення свого права власності на частину квартири. Вважає, що в ході приватизації спірної квартири були грубо порушені вимоги законодавства України, внаслідок чого його мати - [PERSON] та він безпідставно були позбавлені права власності кожний на 1/3 частини квартири, чим було порушене їх Конституційне право на житло та право придбати це житло у власність. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсною приватизацію квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та анулювати свідоцтво № 788 на право особистої власності на квартиру [ADDRESS], виданого 28 грудня 1996 р. Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської Ради народних депутатів на ім'я [PERSON]. Встановити, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку безоплатної приватизації житла належать на праві власності 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Встановити, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] на 1/9 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин викладених у описовій частині позову. Представник відповідача - Управління житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради - позов не визнала за обставин пропуску позивачем строку позовної давності, хоча з доводами, викладеними в позові в судовому засіданні - погодилася. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] з позовними вимогами позивача, погодилася при вирішенні спору, покладалася на розсуд суду. Третя особа без самостійних вимог [PERSON], що діяла в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] та її представник проти позову заперечували, мотивуючи це тим, що позивач пропустив строк позовної давності та тим, що покійний [PERSON] був єдиним власником спірної квартири. Просили суд в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука проти позову не заперечував. Просив позов задовольнити в повному обсязі заявлених вимог. Представники третьої особи без самостійних вимог Публічного акціонерного товариства «Укртатнафта», комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків №96 в судове засідання повторно не з'явилися . Про дату, місце та час слухання справи були повідомлені належним чином. Суд заслухавши пояснення сторін їх представників, свідків [PERSON],[PERSON], які підтвердили, що [PERSON], був одноособовим володільцем спірної квартири, вивчивши матеріали справи, співставивши всі докази, хронологію подій, які мають значення для постановлення рішення по суті справи, прийшов до висновку, що в позов [PERSON] до Управління житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради, третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори, Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, публічного акціонерного товариства «Укртатнафта», комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків №96 про анулювання свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності на частину квартири - підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.1993 р. мати позивача - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане 26.03.1993 р. Кременчуцьким Палацем шлюбів, актовий запис № 361. Після укладення шлюбу матері позивача було присвоєно прізвище «[PERSON]». Від шлюбу у них народилась донька, сестра позивача - [PERSON], [INFO]. Встановлено, що вітчим позивача - [PERSON], працював на АТ «Кременчукнафтооргсинтез» та перебував на квартирному обліку за місцем своєї роботи. Встановлено, що 1995 році [PERSON] отримав ордер на спірну квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї 3 чоловіка - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються документами, що знаходяться в матеріалах справи. Встановлено, що в цей же рік [PERSON], [PERSON] та позивач переїхали проживати у спірну квартиру та були в ній зареєстровані з 17.11.1995 року і мешкали весь час. В цей же рік спірна квартира була приватизована [PERSON] з використанням житлових чеків, що належали [PERSON], [PERSON] та неповнолітньому позивачу. Встановлено, що документи на приватизовану спірну квартиру, позивач не бачив, так як на той момент йому було 11 років, оформленням документів займався лише [PERSON] Встановлено, що [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, актовий запис № 274. Встановлено. що на час смерті матері позивачу було 14 років і він мешкав у спірній квартирі, тобто, на думку суду, фактично прийняв спадщину після померлої матері як член сім'ї, проживаючи в ній. Встановлено, що [INFO] помер - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського правління юстиції у Полтавської області, запис № 274, актовий запис № 567. Заповіту останній не залишив. Встановлено, що після смерті [PERSON] в спірній квартирі мешкає позивач, [PERSON] та [PERSON] з неповнолітнім сином. Встановлено, що до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивач не звертався, так як на той час був неповнолітнім, а після смерті [PERSON] не звертався, так як не входив до кола спадкоємців першої черги спорідненості. Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України, мати позивача та позивач на момент приватизації спірного житла були членами сім'ї наймача, проживали разом з ним, користувалися нарівні з наймачем усіма правами, в тому числі і передбаченими ст. 65 Житлового Кодексу України та ст.ст. 4,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно ст.ст. 5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Механізм використання житлових чеків визначений Постановою Кабміну №305 від 26.04.1993 року «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків», наказом правління НБУ №30 від 15.03.1993 року «Про затвердження Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків і здійснення з них платежів». Згідно вказаної постанови, громадянам України в установах Ощадного банку України відкриваються іменні приватизаційні депозитні рахунки на повну вартість житлового чека, що свідчить про набуття громадянином статусу потенційного покупця об'єктів приватизації. Депозитні рахунки відкриваються при наявності приватизаційного платіжного доручення. Яке підтверджує, що громадянин України доручає відділенню банку здійснити переказ належної суми з свого рахунку на рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації або фінансового посередника. Частка або вся вартість житлового чека списується за поданням органу приватизації державного житлового фонду. Кошти з приватизаційних депозитних рахунків (житлових чеків), використані громадянами України для розрахунків за придбані об'єкти приватизації та зараховані до відповідних позабюджетних фондів приватизації, погашаються та вилучаються з обігу. Встановлено, що номінальна вартість житлового чеку, яка на дату прийняття Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» складала 1200 крб. Згідно індексації за 1996 рік - 420000 крб., що дає право на приватизацію 21 кв.м. загальної площі квартири та додатково 10 кв.м. на сім'ю, що закріплено в ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Встановлено, що в процесі оформлення [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на спірну квартиру, житловий чек позивача та житловий чек матері позивача - [PERSON] та позивача на приватизацію житла були використані за місцем роботи [PERSON] на АТ «Кременчукнафтооргсинтез», що знайшло своє підтвердження в суді відповідними документами та використаними житловими чеками. Згідно з положеннями норм ст. 16 Цивільного Кодексу України особа вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно ст. 76 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право звернення з позовом у позивача, на думку суду, виникло з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а саме з 13.11.2013 року коли позивач отримав довідку з ТОВ «Фірма «Гарпун», з якої йому стало відомо, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване на [PERSON] на підставі свідоцтва № 788 від 28.12.1996 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської Ради народних депутатів. Тому доводи представника відповідача - Управління житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради про не визнання позову за обставин пропуску позивачем строку позовної давності суд - не приймає за їх безпідставності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в ході приватизації спірної квартири були порушені вимоги діючого законодавства України, внаслідок чого мати позивача - [PERSON] та позивач безпідставно були позбавлені права власності кожний на 1/3 частини квартири, чим було порушене їх право на житло, передбачене ст.ст. 41, 43 Конституції України, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved