Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення суми страхового відшкодування, в якому зазначив, що 25 вересня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належній йому автомобіль марки Audi-80, держномер [NUMBER]. Вказаний факт підтверджується постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 16.10.2013 р. по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки ВАЗ-2101, держномер [NUMBER]. Відповідальність водія [PERSON] застрахована у СТзДВ «Гарантія». 22.12.2012 позивач звернувся до представника СТзДВ «Гарантія» із повідомленням про настання страхового випадку та подав заяву про сплату страхового відшкодування та інші необхідні документи. Після цього, працівником страховика 02.12.2013 було проведено огляд та фотографування пошкоджень, спричинених автомобілю позивача та повідомлено, що зроблені фотографії направлені до головного офісу страховика у м. Києві для визначення суми страхового відшкодування. Проте жодного повідомлення від страховика позивач не отримав. Експертиза для визначення розміру витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом його транспортного засобу була проведена експертами СТзДВ «Гарантія», розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, з урахуванням зносу, було визначено в сумі 13 800 грн., але копію звіту позивач не отримав, оскільки він був виконаний в одному примірнику і знаходиться у відповідача в матеріалах справи про врегулювання страхового випадку. Враховуючи, що заява про страхове відшкодування була подана [PERSON] 02.12.2013, страховик був зобов'язаний не пізніше, як до 02.03.2014 прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, чи відмовити у здійсненні сплати страхового відшкодування. Таким чином, вважає, що відповідач повинен сплатити пеню за період прострочення виконання зобов'язання з 02.03.2014 із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня в сумі 846, 35 грн. Просить стягнути з СТзДВ «Гарантія» на свою користі суму страхового відшкодування в розмірі 13800 грн. та пеню в сумі 846, 35 грн., а всього 14 646, 35 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник СТзДВ «Гарантія» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. У зв'язку з неявкою відповідача та за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2013 року о 20 год. 00 хв. на вул. Харківській в с. Кам'яна Яруга Чугуївського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля ВАЗ-2101 державний номер [NUMBER] [PERSON] та автомобіля Audi - 80, державний номер [NUMBER],під керуванням водія [PERSON] Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 16.10.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, внаслідок порушення ним п. 10. 1 «б» ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Як вбачається з повідомлення про настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована у СК «Гарантія» згідно полісу №АЕ 2110718 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими-прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). 02.12.2013 р. [PERSON] звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою на виплату страхового відшкодування. Однак, до теперішнього часу СТзДВ «Гарантія» сума страхового відшкодування сплачена не була. Також, не було надано позивачу й рішення про відмову у її виплаті. Частиною 1 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у п.22.1 статті 22 встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 34 у п. 34.4 вказаного Закону встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. З позовної заяви та пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні встановлено, що 02.12.2013 представником страховика були проведені необхідні дії направлені, в тому числі на встановлення розміру збитків, спричинених внаслідок ДТП. 02.10.2014 та повторно 27.10.2014 на адресу СТзДВ «Гарантія» було направлено Ухвалу суду про витребування доказів, а саме: документів, що підтверджують розмір, завданих внаслідок ДТП збитків. Разом із тим, до теперішнього часу вказані документи відповідачем до суду не надані, що призводить до порушення розумних строків розгляду цивільної справи. Факт спричинення позивачу матеріальних збитків, внаслідок ДТП, яка сталася 25.09.2013 підтверджується довідкою ВДАЇ Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківської області. При цьому вказана довідка не є підставою для визначення суми заподіяного матеріального збитку. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Так, позивачу було повідомлено, що внаслідок проведеної експертизи встановлено вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу в розмірі 13 800 грн. Відомостей які б спростовували вказану суму спричиненої шкоди матеріали справи не містять. Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язків ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого. Розмір франшизи становить 0,00 грн. Враховуючи викладене суд вважає, що з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача підлягає стягненню заявлена позивачем в межах передбаченого ліміту відповідальності спричинена матеріальна шкода в розмірі 13 800 грн. Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 вищевказаного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної) виплати з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ України, яка діє потягом періоду, за який нараховується пеня. З матеріалів справи вбачається, що страховик повинен був прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його чи відмовити у його виплаті до 02.03.2014 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за період з 02.03.2014 по 11.07.2014, згідно наданого позивачем розрахунку, в сумі 846, 35 грн. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved