Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] батьківські обов'язки по утриманню дитини виконувала не в повному обсязі. На початку квітня залишила новонароджену доньку своїй матері та пішла у невідомому напрямку. На підставі Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного 25 травня 2016 року співробітником Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, у присутності особи працівника закладу охорони здоров'я та представника служби у справах дітей Черкаської міської ради, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31 травня 2016 року № 667, малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 14 червня 2016 року малолітня [PERSON] передана під опіку бабусі [PERSON] Станом на 01 лютого 2018 року [PERSON] не звернулася до служби у справах дітей Черкаської міської ради із заявою щодо передачі їй малолітньої доньки. Мати з малолітньою не зустрічається, не цікавиться життям та здоров'ям доньки, не допомагає утримувати дитину матеріально. В зв'язку з цим просять позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітньої доньки та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) до її повноліття. Представник позивача Молчанович Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO]. Відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] батьківські обов'язки по утриманню дитини виконувала не в повному обсязі. На початку квітня залишила новонароджену доньку своїй матері та пішла у невідомому напрямку. 08 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Черкаського відділу поліції із заявою щодо оголошення в розшук [PERSON], як такої, що втратила родинні зв'язки. На підставі Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного 25 травня 2016 року співробітником Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, у присутності особи працівника закладу охорони здоров'я та представника служби у справах дітей Черкаської міської ради, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31 травня 2016 року № 667, малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 14 червня 2016 року рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради малолітня [PERSON] передана під опіку бабусі [PERSON] В результаті проведених співробітниками правоохоронних органів розшукових дій було встановлено місце знаходження [PERSON] З нею проведено роз'яснювальну бесіду, [PERSON] попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків. Станом на 01 лютого 2018 року [PERSON] не звернулася до служби у справах дітей Черкаської міської ради із заявою щодо передачі їй малолітньої доньки. Наданими до суду документами підтверджено свідоме ухилення матері [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої [PERSON]. Мати протягом тривалого часу свідомо діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Згідно висновку від 22 березня 2018 року, Виконавчий комітет Черкаської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Частиною 4 ст. 155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Враховуючи викладене, а саме те, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої дитини, нею не займається, не виховує, не створює нормальних умов для її утримання, не цікавляться її життям та здоров'ям, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved