Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . 26 січня 2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. було посвідчено заяву відповідача про вільну та безумовну відмову від виховання і утримання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Цією заявою відповідач висловив свою згоду на позбавлення батьківських прав та не заперечує проти того, щоб над його сином було встановлено опіку і опікуном було призначено [PERSON] . Малолітня дитини [PERSON] , [INFO] проживає разом з ним. Дитині забезпечені всі умови для повноцінного проживання дитини та його навчання. Дитина забезпечена достойними житловими умовами, має окрему кімнату, яка об лаштована необхідними меблями. Для духовного розвитку дитини в її розпорядженні є домашня бібліотека, комп`ютерна техніка, музичні інструменти. Він є пенсіонером та працює у Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова на посаді художнього керівника культурного центру «Корабел». Він має достатні доходи, освіту, навики виховної роботи з молоддю для забезпечення життя та виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини не цікавиться навчанням дитини. Ухвалою суду від 02.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.06.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т., зареєстрованої в реєстрі за № 59 від 26 січня 2021 року, [PERSON] дає вільну і безумовну відмову від виховання і утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Не заперечує, щоб на його сином було встановлено опіку і опікуном було призначено [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристики від Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів № 7 на учня 3-Б класу [PERSON] , останній навчається у Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів № 7 з першого класу. Батько [PERSON] приходив до школи у першому класі два рази, шкільним життям сина не цікавиться. Протягом трьох років дідусь [PERSON] приймав участь у житті класу, забезпечував онука шкільним приладдям повністю. З Акту обстеження умов проживання складеного працівниками Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради № 336 від 10.12.2020, вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає у родині [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Квартира складається з 7 кімнат. Дитина має окрему кімнату, в якій є шафа для речей, робоче та спальне місце. Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 02.07.2021 за вих. № 4680/02.02.01-22/25/14/21, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дитини, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виявлення відповідачем батьківських обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню неповнолітньої дитини належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява відповідача з якої вбачається, що останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав у відношенні його малолітнього сина. З долучених до матеріалів справи рішень, висновків опікунської ради підтверджується, що відповідач протягом тривалого часу не піклується про свою дитину, не спілкується з дитиною, не цікавляться її життям, участі у вихованні не приймає. Аналізуючи наведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідача вказує на те, що він не виявляє батьківського піклування та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо свого малолітнього сина, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав, як такого, що ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Щодо позовних вимог про призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного. Згідно довідки про доходи № 8970 3191 3699 5912 від 04.02.2021, [PERSON] перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ м. Миколаєва в Миколаївській області і отримує пенсію за віком, яка в січні 2021 року складає 4354,98 грн. Відповідно до довідки про доходи від 02.02.2021 № 18, [PERSON] працює в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова на посаді художнього керівника, його заробітна плата за січень 2021 рік склала 6000,00 грн. З характеристики наданої ректором Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова від 05.02.2021 за вих. № 69-02/475, [PERSON] є художнім керівником культурного центру «Корабел» Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, композитором та співаком, Заслужений працівник культури України. За час роботи виявив себе багатогранним організатором культурно-масової роботи серед молоді та студентів, високопрофесійним керівником музичних колективів міста, талановитим співаком та композитором, ініціатором та організатором багатьох цікавих починань у культурному житті м. Миколаєва. Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Частиною 1 ст. 59 Цивільного кодексу України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Частинами 2, 3 та 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом, у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч. 1, 2 ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Встановлено, що [PERSON] , є повнолітньою дієздатною особою, має постійне місце роботи, стабільний заробіток. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 16.06.2021 року № 4195/0202.01-22/25/14/21 , орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, у разі задоволення позовних вимог щодо позбавлення батька [PERSON] , батьківських прав, вважає доцільним встановити опіку над дитиною, [PERSON] , [INFO] та призначити [PERSON] її опікуном. Дані про те, що наявні підстави, що [PERSON] , не може бути призначений піклувальником над малолітнім, у суду відсутні. Враховуючи те, що на момент ухвалення судом рішення у даній справі [PERSON] , [INFO] є малолітнім, суд приходить до висновку, що слід призначити [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , який позбавлений батьківського піклування.

Outcome: approved