Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на житловий будинок у порядку спадкування, мотивуючи тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер 18.05.1998 року відкрилась спадщина на усе його майно. За життя [PERSON] склав заповіт за зяким все майно заповів їй та її сестрі - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті батька не прийняла. Вона ж спадщину після смерті батька прийняла, фактично вступивши у володіння спадковим майном. Однак, звернувшись до державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. У зв'язку із вищенаведеним, позивач змушений звернутися до суду із відповідним позовом. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надійшли клопотання про розгляд справи без їхньої участі та визнання позовних вимог. Проти задоволення позову не заперечують. Від представника Грядівської сільської ради також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. З матеріалів справи вбачається, що за [PERSON] значиться житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 24, який знаходиться по вул. Шевченка в с. Низкиничі Іваничівського району Волинської області. 18.05.1998 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 042685 (а.с.9). Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 526 ЦК УРСР). Згідно довідки Грядівської сільської ради № 843 від 04.10.2017 року останнім місцем проживання [PERSON] було с. Низкиничі Іваничівського району Волинської області (а.с.14). За [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 24, що знаходиться по вул. Шевченка в с. Низкиничі Іваничівського району Волинської області, що підтверджується довідкою Грядівської сільської ради № 843 від 04.10.2017 року. За життя [PERSON] склав заповіт від 16.07.1997 року за яким належне йому майно заповів [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). На час відкриття спадщини спадкоємці за заповітом проживали окремо від спадкодавця. Згідно відповіді Іваничівської державної нотаріальної контори № 1625/01-16 від 04.12.2017 року спадкова справа на імя [PERSON], який помер 18.05.1998 року в Іваничівській державній нотаріальній конторі не заводилася (а.с.24). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50134470 від 04.12.2017 року вбачається, що спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.26). Однак, відповідно до довідки Грядівської сільської ради Іваничівського району № 843 від 04.10.2017 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном згідно (а.с.14). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Однак, постановою Іваничівської державної нотаріальної контори від 24 листопада 2017 року державний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок № 24 по вул. Шевченка в с. Низкиничі Іваничівського району Волинської області (а.с. 15). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

Outcome: approved