Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття, вказуючи, що 04.09.2013 р. відповідач звернувся до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. У своїй заяві вона зазначила, що не працює як найманий працівник та не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. Їй був наданий статус безробітного та призначена виплата допомоги по безробіттю з 11.09.2013 р. по 05.09.2014 р. 04.08.2015 р. спеціалістами Харківського міського центру зайнятості отриманий [PERSON] з Єдионого державного реєстру, в якому міститься інформація щодо припинення [PERSON] підприємницької діяльності 14.11.2014 р. за судовим рішенням, тобто відповідач в період перебування в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 13.02.2001 р., але приховала ці дані. Оскільки підприємець не може бути зареєстрований як безробітний, оскільки відноситься до категорії зайнятого населення, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача отримане нею матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 26617,60 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували. При цьому [PERSON] поснила, що вона була зареєстрована як ФОП з 2001 р. і згідно діючого на той час законодавства відомості про неї як ФОП до Реєстру не вносились, її документи були старого зразка та недійсні. На початку 2012 р. вона подала до ДПІ заяву про припинення підприємницької діяльності, сплатила штрафи за неподання звітності протягом 10 років. Про це вона повідомили працівників Центру зайнятості при подання заяви 04.09.2013 р. Вони перевірили цю інформацію і в Реєстрі її дійсно не було. Потім на підставі судового рішення дані про неї як ФОП були внесені до Реєстру і в той же день її виключили з Реєстру. Інших доходів, окрім допомоги по безробіттю, вона в той період не отримувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 04.09.2013 р. [PERSON] звернулася до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітного, в якій вказала, зокрема, що вона не є субєктом підприємницької діяльності (а.с.13). Наказом від 11.09.2013 р. № НТ130911 відповідачеві наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з 11.09.2013 р. по 05.09.2014 р. (а.с.5). За розрахунком позивача, відповідно до Акту №276 від 05.08.2015 р., [PERSON] в період перебування на обліку в Центрі зайнятості, з 11.09.2013 р. по 07.06.2014 р., була сплачена допомога по безробіттю (матеріальне забезпечення на випадок безробіття) у розмірі 26617,60 грн. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2014 р. був задоволений адміністративний позов Індустріальної обєднаної ДПІ м.Харкова та припинено підприємницьку діяльність [PERSON] За повідомленням Східної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 23.08.2016 р., ФОП [PERSON] перебуває на обліку з 13.02.2001 р. За ненадання звітності до ОДПІ 02.07.2014 р. відбулася державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] за вказаним вище судовим рішенням. На час розгляду справи ФОП [PERSON], діяльність якої припинена, не знята з обліку ОДПІ. Заява відповідача до Індустріальної ОДПІ у м.Харкові ГУ ДФС у Харківській області про припинення підприємницької діяльності протягом 2012 р. не надходила. Таким чином, на час звернення [PERSON] до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітного вона мала статус субєкта підприємницької діяльності. Згідно ч.ч.2,3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи, що відповідач не надала позивачеві своєчасно відомості про те, що вона не позбавлена статусу фізичної особи підприємця, що вплинуло на умови виплати їй допомоги по безробіттю, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим задовільняє їх та стягує з відповідача на користь позивача матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 26\~617 грн. 60 коп. Крім того, з підстав, передбачених ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1218, 00 грн. Доводи відповідача про те, що у цей період вона не здійснювала підприємницьку діяльність, судом до уваги не приймаються, оскільки згідно з ч.3 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців », діючої в редакції на час виникнення спірних правовідносин, фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Outcome: approved