Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі продажу автомобіля, визнання права власності на автомобіль, мотивуючи тим, що 01.11.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого позивач придбав за ціною в 30 000 грн. автомобіль вантажний марки ЗАЗ 110558 42, 2010 року випуску, двигун V=1299 куб. см. В, шасі (рама, кузов) № Y6D110558В0051130, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області за [PERSON]. Сторони по справі домовились, що гроші за автомобіль позивач їй сплатить у строк до 29.11.2012 року, та у цей же день вони посвідчать зазначений вище договір нотаріально о 16:00 у приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу [PERSON] за адресою: смт. Якимівка, вул. Молодих Патріотів, 10 (п. п. 2.1., 3.5. договору). Також договором було погоджено, що місцем виконання договору є смт. Якимівка, в якому Покупець зобов'язується передати Продавцеві грошові кошти за автомобіль, а Продавець зобов'язаний передати Покупцеві придбаний автомобіль та вчинити ряд дій, спрямованих на нотаріальне посвідчення даного договору. 29.11.2012 року позивач сплатив відповідачці 30000 грн., що підтверджується розпискою про отримання грошей та відповідачка передала йому автомобіль, ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ТЗ САЕ № 309253, виданого Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 25.12.2010 року, про що було складено акт приймання-передачі автомобіля. Також, відповідачка [PERSON] надала позивачу нотаріально посвідчену довіреність, яку привезла із собою та передала йому після отримання коштів. Однак, довіреність була оформлена на ім'я позивача, а отже із врахуванням положень ч.3 ст. 238 ЦК України, відповідно до якої представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, це заважало позивачеві оформити угоду з придбання автомобіля на своє ім'я. На неодноразові звернення посвідчити договір нотаріально відповідачка жодним чином не реагувала. Таким чином, відповідачка по справі ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, що заважає позивачеві в повній мірі реалізувати своє право власності на придбаний автомобіль. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого позивач придбав за ціною в 30 000 грн. автомобіль вантажний марки ЗАЗ 110558 42, 2010 року випуску, двигун V=1299 куб. см. В, шасі (рама, кузов) № Y6D110558В0051130, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області за [PERSON]. Сторони по справі домовились, що гроші за автомобіль позивач їй сплатить у строк до 29.11.2012 року, та у цей же день вони посвідчать зазначений вище договір нотаріально о 16:00 у приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу [PERSON] за адресою: смт. Якимівка, вул. Молодих Патріотів, 10 (п. п. 2.1., 3.5. договору). Також договором було погоджено, що місцем виконання договору є смт. Якимівка, в якому Покупець зобов'язується передати Продавцеві грошові кошти за автомобіль, а Продавець зобов'язаний передати Покупцеві придбаний автомобіль та вчинити ряд дій, спрямованих на нотаріальне посвідчення даного договору. 29.11.2012 року [PERSON] сплатив на користь відповідачки 30000 грн., що підтверджується розпискою про отримання грошей та відповідачка передала йому автомобіль, ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ТЗ САЕ № 309253, виданого Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 25.12.2010 року, про що було складено акт приймання-передачі автомобіля. Також, відповідачка [PERSON] надала позивачу нотаріально посвідчену довіреність, яку привезла із собою та передала йому після отримання коштів. Однак, довіреність була оформлена на ім'я позивача, а отже із врахуванням положень ч.3 ст. 238 ЦК України, відповідно до якої представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, це заважало позивачеві оформити угоду з придбання автомобіля на своє ім'я. На неодноразові звернення посвідчити договір нотаріально відповідачка жодним чином не реагувала. Таким чином, відповідачка по справі ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, що заважає позивачеві в повній мірі реалізувати своє право власності на придбаний автомобіль. За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. За змістом ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. На підставі викладеного,

Outcome: approved