Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Житловий будинок № 14 по вул.Брестська в м.Нікополі належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20.12.2001 року та договором купівлі продажу від 13.05.1992 року. З 13.07.1996 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, однак 09.09.2014 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Шлюбні відносини вони припинили фактично в лютому 2013 року. І саме з того часу вони він не мав доступу в спірне домоволодіння. Відповідач проживає у вказаному будинку та користується ним на власний розсуд. Його до домоволодіння не допускає. Вона змінила замки на всіх дверях та воротах. Звернувшись усно до відповідача щодо його вселення в спірне домоволодіння, отримав відмову. Сама відповідачка була зареєстрована в спірному будинку з його згоди як член його сімї. У витратах по утриманню будинку відповідачка участі не приймає. Він, будучи власником будинку, не може користуватись ним на свій розсуд. За таких обставин звернувся до суду. В судове засідання позивач та його представник не прибули. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність. Позовні вимоги в частині вселення його довірителя в спірний будинок підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула. Про день та час розгляду справи по суті була повідомлена за останнім відомим місцем проживання судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повернулись без вручення. Тому була повідомлена про розгляд справи оголошенням в газеті. Про причини неявки до суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Справа слухалась у її відсутність, відповідно до ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 64 ЖК Української СРСР члени сімї наймача, що мешкають разом з ним, користуються рівними з наймачем правами і несуть всі обовязки, що витікають з договору найму житлового приміщення. У відповідності зі ст.155 ЖК Української СРСР житлові будинки (квартири), які є в приватній власності громадян, не можуть бути у них вилучені і власника неможливо позбавити права користування житловим будинком (квартирою). Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок № 14 по вул.Брестська в м.Нікополі належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 20.12.2001 року (а.с.10) та договором купівлі продажу від 13.05.1992 року (а.с.12-15). З 13.07.1996 року позивач перебував у шлюбі з відповідачкою (а.с.8), однак 09.09.2014 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9). Шлюбні відносини сторони припинили фактично в лютому 2013 року (а.с.9). З того часу позивач не має доступу в спірне домоволодіння. Відповідач проживає у вказаному будинку, зареєстрована в ньому та користується ним на власний розсуд. Позивач доступу в свій будинок не має. Звернувшись усно до відповідача щодо його вселення в спірне домоволодіння, позивач отримав відмову. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved