Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення виплаченої грошової допомоги за період з 01.06.2018 року по 30.11.2018 року по допомозі одинокої матері у розмірі 3232 грн. 80 коп. та малозабезпеченим сім`ям у розмірі 6465 грн. 60 коп.. Оскільки в результаті обміну даними з Державною податковою інспекцією було виявлено, що відповідачка не задекларувала дохід на загальну суму 6465 грн. 59 коп. (ознака доходів «101» - нарахована заробітна плата), які були отримані в періоди за які обчислювалися середньомісячні сукупні доходи для визначення розмірів вищезазначених допомог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, як отримувач державної соціальної допомоги одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальних допомоги, компенсацій та пільг № 1562 від 22.06.2018 року та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 22.06.2018 року [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу одинокої матері на дітей з 01.06.2018 року по 30.06.2018 року у розмірі 1074 грн. 77 коп., з 01.07.2018 по 30.11.2018 у розмірі 1141,77 грн. щомісяця та державну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.06.2018 року по 30.06.2018 року в сумі 1395 грн. 86 коп., з 01.07.2018 по 30.11.2018 у розмірі 1480,79 грн. щомісяця. В результаті обміну даними з Державною податковою інспекцією було виявлено, що гр. [PERSON] не задекларувала дохід на загальну суму 6465 грн. 59 коп. (ознака доходів «101» - нарахована заробітна плата), які були отримані в періоди за які обчислювалися середньомісячні сукупні доходи для визначення розміру вищезазначеної допомоги. У зв`язку з чим виникла переплата державних коштів по допомозі одиноким матерям за період з 01.06.2018 року по 30.11.2018 року в сумі 3232 грн. 80 коп., та по допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.06.2018 по 30.11.2018 року в сумі 6465,60 грн. В результаті чого, 04 жовтня 2018 року на адресу [PERSON] позивачем направлені повідомлення про переплату державної соціальної допомоги за період з 01.06.2018 року по 30.11.2018 року у розмірі 3232,80 грн. як одиноким матерям, та допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.06.2018 по 30.11.2018 у розмірі 6465,60 грн. з проханням повернути переплачену суму державної соціальної допомоги в строк до 20.05.2019 року, однак відповіді на повідомлення до цього часу не надано, повернення коштів не здійснено. Згідно з Законом «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Постанови Кабінету міністрів України від 24 лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення. Малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно з п. 8 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначаються з місяця звернення на шість місяців. Для призначення допомоги подається в установленому порядку довідка про склад сім`ї та декларація про доходи та майновий стан ( заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). При цьому допомога призначається на основі середньомісячного сукупного доходу сім`ї за останні шість місяців, що передують місяцю звернення, сукупного доходу осіб, які входять до складу сім`ї. Відповідно до п. 14 вищезазначеного Порядку, розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом. Згідно з п. 25 вищезазначеного Порядку, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до ч. 1 ст.18-1, ч. 2 ст.22 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька(матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Згідно п. 34 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідно до п. 5.20 вищевказаної Методики до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять інші доходи, які підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства. Згідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно)зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З огляду на встановлені факти та у відповідності до наведених норм діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що відповідають діючому законодавству. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved