Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити його позовні вимоги, вказуючи, що [INFO] року помер його дядько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді: земельної частки (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Дружба народів» с. Руськоіванівка, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 16.01.1997 року належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER], на яке він претендує як єдиний спадкоємець, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обов'язкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач на даний час не може через те, що для вступу у спадщину йому необхідно встановити факт спільного проживання з померлим, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явився, згідно заяви уточнені позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутністю, погодившись з позовними вимогами. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 1995 року по [INFO] року позивач проживав однією сім'єю з [PERSON], оскільки померлий являвся дядьком, вели спільне господарство, доглядав, надавав матеріальну та моральну підтримку, проводив поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина що складається з: земельної частки (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Дружба народів» с. Руськоіванівка, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 16.01.1997 року належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER]. В встановлений законом шестимісячний термін позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують те, що позивач проживав з померлим не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Факт сумісного проживання позивача з померлим [PERSON] підтверджується довідками Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, заявами свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що дійсно померлий [PERSON] являвся дядьком [PERSON], вели спільне господарство, допомагав матеріально, проводив поховання. Після смерті [PERSON] позивач, прийняв на зберігання правовстановлюючі документи, фактично здійснює діяльність пов'язану з користуванням та володінням спадковим майном Згідно ст.. 356 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обов'язкову спадкову частку, не має. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 798/01-16 від 08.07.2017 року спадкова справа до майна померлого [INFO] року [PERSON] не заводилась. З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, в період з 1995 року по [INFO] року, на час відкриття спадщини; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, та складається з : земельної частки (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Дружба народів» с. Руськоіванівка, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 16.01.1997 року належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER].

Outcome: approved