Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є власником квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] (5-му поверсі будинку). Починаючи з листопада 2019 року мешканці будинку повідомляли Відповідача, що на даху будинку, який знаходиться над належною йому та іншими мешканцями квартирами, частково відсутній шифер на покрівлі, в зв`язку з чим, дах потребує невідкладного аварійного ремонту. В свою чергу, відповідач належним чином не реагував на ці звернення, надаючи мешканцям безпідставні відписки. Окрім неодноразових повідомлень в телефонному режимі, в травні 2020 року, він звернувся письмово до відповідача та Криворізької міської ради, повідомивши, що відповідач не виконує своїх обов`язків, та нехтує аварійною ситуацією, що склалася з дахом будинку, який ще з жовтня 2019 року залишився майже без покрівлі. Однак, жодних дій направлених на усунення аварійної ситуації ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» не вжило, через що, було спричинено значної шкоди під`їзду будинку, який через постійні протікання даху знаходиться у зруйнованому, занедбаному стані, а також постійно відбувається затоплення квартири [ADDRESS] . Всього цього можна було уникнути, як би ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», належним чином виконувало свої прямі обов`язки. Також позивач повідомляв відповідача, що ураження будинку водою, через аварійний стан даху, постійно збільшується та скоро дістанеться і моє квартири, де тільки нещодавно було виконано відновлюваний ремонт після затоплення, що раніше сталося, також, з вини та недбалості ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». Виконком Криворізької міської ради відповідно до листа №с-222-п від 09.06.2020р. відповів, що Відповідачем заплановані роботи лише на жовтень 2020 року і то, лише за умови проведення зборів мешканців будинку, зі складанням протоколу із визначенням форми управління будинку. Не погодившись з такою протиправною позицією, мешканці будинку почали звертатися до всіх правозахисник організацій, депутатів та до засобів масової інформації, які освітлювали зазначені події. Однак, відповідач не дивлячись на чисельні звернення мешканців з листопада 2019 р. по липень 2020 р., так і не виконав своїх прямих обов`язків, та під час сильної зливи в липні 2020 року, його квартира була затоплена. 22 липня 2020 року за неодноразовими вимогами, в тому числі письмовою заявою, до належної йому квартири з`явилась комісія Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» для складання акту про затоплення квартири. Під час складання акту комісія підтвердила факт затоплення кімнати та спальні, зазначивши, що причиною є листи шиферу, що з`їхали з даху будинку, а також в супереч своїм попереднім повідомленням та дійсним обставинам, представники відповідача зазначили, що під час перевірки даху весною 2020 р., він був у задовільному стані. На думку позивача, винним у затопленні його квартири є ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», прямим обов`язком якого є утримання в належному стані житлового будинку, в тому числі й вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, а також його належне утримання, чого зроблено не було. Відповідач відмовився в добровільному порядку узгодити та відшкодовувати спричинені збитки, в зв`язку з чим, позивач був вимушений замовити висновок будівельно-технічного дослідження для визначення вартості ремонтно-будівельних робіт після залиття квартири та звернутися за захистом своїх прав до суду. Окрім матеріальної шкоди йому було також завдано значної моральної шкоди, яка виражається у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з затопленням квартири та піврічним безрезультатним оббіганням всіх кабінетів та приймалень. Також, його страждання тривають і досі, бо він не має можливості відремонтувати свою квартиру, у зв`язку з чим постійно знервований, що впливає на його здоров`я та рідних. Тому, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь 18433,00 грн. у якості відшкодування завданої йому залиттям квартири матеріальної шкоди та 15000.00 грн. моральної шкоди, а також стягнути на його користь витрати за проведення будівельно-технічного дослідження у розмірі 3000,00 грн. та сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. Ухвалою від 18.11.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача директор ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» Зозуля О.І. подав до суду відзив, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними. У відзиві зазначив, що відповідач TOB «СІТІСЕРВІС-КР», є управителем будинку [ADDRESS] . При наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачем було дотримано всіх вимог, які висуваються до управителя багатоквартирного будинку чинним законодавством. Жодних претензій щодо наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від Позивача та інших мешканців будинку [ADDRESS] до TOB «СІТІСЕРВІС-КР» не надходило. Надання послуг для мешканців даного будинку здійснюється якісно, безперебійно та в повному обсязі. Таким чином, посилання Позивача на незадовільне санітарне утримання буд. [ADDRESS] та неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є безпідставними. Позивач до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» щодо ремонту покрівлі з письмовим зверненням звернувся лише 25.05.2020 р. До цього моменту жодних звернень від позивача не надходило. Відповідачем звернення позивача було включено у додатковий графік та у липні 2020 р. було проведено ремонтні роботи шиферної покрівлі над квартирою позивача. Відповідач не погоджується і заявленою сумою матеріальної шкоди вважаючи її значно завищеною сумою вартості відновлювального ремонту квартири позивача після залиття, а також заперечує щодо стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не було доведено наявність причинно- наслідкового зв`язку,між протиправними діями/бездіяльністю та завданою внаслідок цього шкодою, а також вина саме TOB «СІТІСЕРВІС-КР». У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлення, що відповідно до реєстраційного посвідчення на квартиру [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Як слідує з матеріалі в справи ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надає послуги з утримання будинку [ADDRESS] та прибудинкової території. 25.05.2020 року позивач звернувся, до відповідача з проханням невідкладно вжити необхідних заходів з ліквідації аварійної ситуації, що склалася з дахом будинку, а також проведення відновлювального ремонту під`їзду будинку (а.с. 9-10). Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що за зверненням позивача у липні 2020 року було проведено ремонтні роботи шиферної покрівлі над квартирою позивача. Проте, суд зазначає, що на підтвердження цього відповідачем не надано жодного доказу. Відповідно до п.2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. Як слідує з акту про залиття квартири [ADDRESS] від 22.07.2020 року, відбулося залиття вказаної квартири, причиною якого являється з`їхавши листи шифера на покрівлі над квартирою [ADDRESS] (а.с. 21). Вказані обставини також підтверджується висновком будівельнотехнічного дослідження №58-20. Вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] станом на вересень 2020 рок становить 18 433,00 грн. (а.с. 27-46) Згідно п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарськопобутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону до\~житловокомунальних послуг\~належать: житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком включає: утримання\~спільного майна\~багатоквартирного будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарнотехнічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~8\~Закону виконавець\~комунальної послуги\~зобов`язаний:\~1)\~забезпечувати своєчасність\~надання,\~безперервність і\~відповідну якість\~комунальних послуг\~згідно із\~законодавством та\~умовами договорів\~про їх\~надання,\~у тому\~числі шляхом\~створення системи\~управління якістю\~відповідно до\~національних або\~міжнародних стандартів;\~2)\~готувати та\~укладати із\~споживачем договори\~про надання\~комунальних послуг\~з визначенням\~відповідальності за\~дотримання умов\~їх виконання\~згідно з\~типовим договором;\~3)\~без додаткової\~оплати надавати\~в установленому\~законодавством порядку\~необхідну інформацію\~про ціни/тарифи,\~загальну вартість\~місячного платежу,\~структуру ціни/тарифу,\~норми споживання\~та порядок\~надання відповідної\~послуги,\~а також\~про її\~споживчі властивості\~та іншу\~інформацію,\~передбачену законодавством; 4)\~своєчасно проводити\~підготовку об`єктів\~житловокомунального господарства\~до експлуатації\~в осінньозимовий\~період; 5)\~розглядати у\~визначений законодавством\~строк претензії\~та скарги\~споживачів і\~проводити відповідні\~перерахунки розміру\~плати за\~комунальні послуги\~в разі\~їх ненадання,\~надання не\~в повному\~обсязі,\~несвоєчасно або\~неналежної якості,\~а також\~в інших\~випадках,\~визначених договором\~про надання\~комунальних послуг; 6)\~вживати заходів\~до ліквідації\~аварій,\~усунення порушень\~якості послуг\~у строки,\~встановлені законодавством; 7)\~виплачувати споживачу\~штраф за\~перевищення встановлених\~строків проведення\~аварійновідновних робіт\~у розмірі,\~визначеному законодавством; 8)\~своєчасно реагувати\~на виклики\~споживачів,\~підписувати актипретензії,\~вести облік\~вимог (претензій)\~споживачів у\~зв`язку з\~порушенням порядку\~надання житловокомунальних\~послуг; 9)\~своєчасно та\~власним коштом\~проводити роботи\~з усунення\~виявлених неполадок,\~пов`язаних з\~наданням комунальних\~послуг,\~що виникли\~з його\~вини; 10)\~у разі\~укладення індивідуальних\~договорів про\~надання комунальних\~послуг здійснювати\~розподіл загальнобудинкового\~обсягу послуг\~між співвласниками\~багатоквартирного будинку\~у передбаченому\~законодавством та\~договором порядку; 11) інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 (далі - Правила), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Пунктом 2.4 Правил передбачено, якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Водночас поточний ремонт це комплекс ремонтнобудівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Згідно з пунктом 2.4.1. Правил організації поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативноправових та нормативнотехнічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Неналежне виконання такими підрядними організаціями взятих на себе договірних зобов`язань є підставою цивільноправової відповідальності, проте не звільняє виконавця послуг від власних зобов`язань. Відповідно до пунктів 4.4.1, 4.4.2 Правил під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати відсутність дефектів конструктивних елементів даху. Інженернотехнічні працівники виконавця послуг повинні знати вузли несучих конструкцій і стан покрівлі, особливо в місцях сполучення з водостоками, будівельними конструкціями та устаткуванням, що проходить через покрівлю. Пунктом 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572 в редакції ПКМУ від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю, шляхом відшкодування збитків. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону, споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житловокомунальних послуг. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 666/213/16ц відповідальність за завдану позивачам майнову шкоду внаслідок залиття їх квартир з причини неналежного стану даху будинку несе балансоутримувач житлового будинку та виконавець послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Отже, виходячи із наведеного, суд вважає, що саме відповідач ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» як балансоутримувач багатоквартирного будинку повинен нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд погоджується з доводами позивача щодо розміру завданого йому матеріального збитку, що підтверджується висновком експерта за результатами проведеного будівельнотехнічного дослідження від 23 вересня 2020 року №58-20, який є належним доказом у справі, оскільки, будь-яких доказів того, що зазначений у висновку розмір майнової шкоди не відповідає дійсному, відповідачем не надано. Частиною 3 статті 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як свідчить тлумачення\~статті 526 ЦК України\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини. Судом встановлено, що причиною затоплення квартири позивача сталося в наслідок зїхавшого листа шифера на покрівлі над квартирою [ADDRESS] . У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що у липні 2020 року було проведено ремонтні роботи шиферної покрівлі над квартирою позивача, проте жодного доказу на підтвердження даних обставин суду не надано як і не надано доказів, що шкода завдана не з його вини Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене\~ст. 22 ЦК України. Статтею 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Тобто, законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача щодо стягнення з ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» матеріальної шкоди у розмірі 18433,00 грн. підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири за вищевказаною адресою завдало негативних емоцій та переживань позивача щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і, в свою чергу, призвело до душевних страждань [PERSON] . Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» моральної шкоди на користь позивача у розмірі 5 000 грн. Щодо вимоги про стягнення коштів за проведення будівельно-технічного дослідження, суд зазначає наступне. Відповідно до приписів частини 1 та 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В свою чергу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: \~1) на професійну правничу допомогу; \~2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; \~3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; \~4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК України). У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Так, відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. Відповідно до акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт висновку експертного будівельнотехнічного дослідження № 58-20 [PERSON] сплатив 3000,00 грн. за надання послуг з будівельно-технічного дослідження квартири, що підтверджується дублікатом квитанції№0.0.1830419255.1 (а.с. 24, 25, 26). Зазначені витрати позивача є витратами, пов`язаними із забезпеченням доказів у справі в розумінні статті 133 ЦПК України. Тому, суд задовольняє вказані вимоги позивача. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність кожного доказу окремо та у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позивних вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial