Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Вимоги позову мотивує тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У квартирі зареєстрований позивача та його син - [PERSON] . Між тим, останній не проживає у вказаній квартирі більше року, а в загалі з 1999 його фактичне місце проживання невідомо, будь-яке майно сина у квартирі відсутнє, зв`язку з останнім позивач не має. Відповідач не приймає участі у сплаті комунальних послуг та інших витрат. Наявність реєстрації відповідача створює для позивача проблеми через необхідність самостійно сплачувати комунальні послуги тощо. Позивач, його представник надали заяву, якою просять розглянути справу у їх відсутності, вимоги позову підтримують та не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим судом про день, час та місце розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки або слухання справи за його відсутністю не надав, правом надання відзиву проти позову не скористався, у зв`язку з чим, суд зі згоди позивача, його представника, розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із такого. Так, судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . У вказаній квартирі зареєстровані такі особи: [PERSON] та [PERSON] . Такі обставини підтверджено копіями договору купівлі-продажу від 16.08.1999, зареєстрованого у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»,реєстраційний № 2-5115 від 16.08.1999, довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку КП «Жилкомсервіс», дільниця №40 від 12.02.2016 та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.03.2020 (а.с.14-16). Із акту від 08.04.2020 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] більше одного року, а саме, з 13.10.1999 по теперішній час у вказаній квартирі не проживає (а.с.17). Із інформації КНП «Міська поліклініка №11» вбачається, що вказаному закладі відсутня інформація про звернення [PERSON] за медичною допомогою у період з 01.01.2018 по теперішній час (а.с.22). Із відповіді Державної прикордонної служби України від 17.06.2020 вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON] не виявлено (а.с.46). Отже, відповідач більш ніж рік без поважних причин не мешкає у спірній квартирі, де зареєстрований, комунальні послуги не сплачує, ніяких повідомлень про місце фактичного проживання не надає. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування спірною квартирою обґрунтовані, належним чином доведені та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved