Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 4 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за номером 497. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, 19 липня 2021 року на адресу суду надійшла її заява, відповідно до якої позов визнає повністю та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін у справі. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 4 листопада 1995 року шлюб між сторонами було зареєстровано 4 листопада 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за номером 497. Шлюб було укладено відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, відповідач позов визнала, просила розірвати шлюб, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, визнанням позову відповідачем. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 гривень судового збору.

Outcome: approved