Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. У підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «ГМК-Україна» в особі директора [PERSON] 20 вересня 2012 року було укладено договір позики на суму 5000 доларів США. На підтвердження договору позики, [PERSON] надав йому розписку, яку завірив круглою печаткою товариства, та у якій зобов'язався повернути борг до 20.03.2013 року та сплатити проценти у розмірі 10 % від суми позики на місяць, тобто 500 доларів США. Однак до вказаного строку відповідач грошові кошти та проценти не повернув. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не відреагував. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 79382,15 грн., 71038,00 грн. проценти за користування грошовими коштами за період з 20 вересня 2012 року по 20 квітня 2015 року, а також судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача [PERSON], який також є третьою особою, до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позивачем було надано недостовірну інформацію, оскільки борг в розмірі 8652,40 доларів США, в тому числі 5000,00 доларів США основного боргу та 3654,40 доларів США відсотків, позивачу був повернутий. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики від 20 вересня 2012 року, відповідно до якого відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ГМК-Україна» в особі директора [PERSON], взяв в борг у позивача 5000,00 доларів США, що підтверджується розпискою директора товариства [PERSON], в якій останній зобовязався повернути вищевказану суму до 20 березня 2013 року зі сплатою процентів у розмірі 10 % від суми позики на місяць, тобто 500 доларів США. Але до теперішнього часу свої зобовязання в повному обсязі не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з тим, що відповідач до тепер в повному обсязі не повернув позивачу позичені в нього гроші, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму основної позики в розмірі 79382,15 грн., а також проценти за користування грошовими коштами в розмірі 71038,00 грн., а отже на загальну суму 150420,15 грн. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки позивачем при зверненні з вказаними вимогами враховані всі виплати відповідача, які підтверджені відповідними квитанціями та виписками з банківського рахунку позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1504,20 грн.

Outcome: approved