Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Ковпаківського районного суду від 29.04.2014 року у справі №592/12106/13-ц, [PERSON] на праві приватної власності належить частина приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS], а саме: у житловому будинку «А-І» квартира №1, загальною площею 21,0 кв.м., та житловий будинок «К-І», загальною площею 118,3 кв.м., а також господарчі будівлі і споруди: гараж «Ж», огорожа №3, 8-12 (44/100 частин). Також [PERSON] вищевказаним рішенням виділено на праві приватної власності земельну ділянку, площею 506 кв.м., з урахуванням площі під будівлями за адресою: [ADDRESS]. Крім того, зазначеним вище рішенням [PERSON] та [PERSON] виділено частину приміщень у приватну власність як окремий об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] в житловому будинку «А-І»: квартира №2, господарчі будівлі і споруди (погріб, сарай, вбиральня, огорожа, огорожа №3,8-12 (44/100 частин). [PERSON] є власником зазначеного вище нерухомого майна, але фактично за адресою: [ADDRESS] проживає він, її син - [PERSON] разом із [PERSON], з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах та сином [PERSON],. Після ухвалення рішення суду від 29.04.2014 року, яким були визначені межі земельної ділянки, що належить на праві власності [PERSON], в зв'язку з тим, що вікна відповідача виходять на територію подвір'я, де він мешкає, а також оскільки відповідач постійно самовільно заходив на його територію, у серпні 2014 року на земельній ділянці, що належить на праві власності [PERSON] він, отримавши попередню згоду власника, вирішив звести металевий паркан між домоволодіннями [PERSON] та відповідача. Він придбав необхідний матеріал, зокрема: пісок, профільну трубу, шифер, цемент та інший матеріал, всього на загальну суму 1130,59грн., і 19 серпня 2014 року з метою виконання робіт з будівництва паркану звернувся до [PERSON], передав йому придбані матеріали та грошові кошти в розмірі 840грн., а останній в свою чергу зобов'язувався виконати відповідні будівельні роботи, що підтверджується розпискою від 19.08.2014 року. Всього на будівництво металевого паркану, позивачем було витрачено 1970,59грн. 20.11.2014 року відповідач самочинно зламав збудований ним металевий паркан, а металеві листи, з яких складався паркан, забрав собі. Своїми безпідставними і протизаконними діями відповідач спричинив йому збитки у вигляді матеріальної шкоди у розмірі в розмірі 1970,59грн. - вартість знесених та зруйнованих будівельних матеріалів і конструкцій, зіпсованого і вилученого майна та виконаних робіт. Відповідач зруйнував конструкції та будівельні матеріали паркану та пошкодив майно позивача, в зв'язку з чим воно прийшло в непридатний стан, тож відшкодування в натурі позивач вважає неможливим. Він вимагає відшкодувати збитки в повному обсязі відповідно до реальної вартості зіпсованого майна. Позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на його на користь завдані збитки в розмірі 1970,59 грн., витрати по сплаті судового збору 243,60грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1100грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Крім того, позивач додатково пояснив, що загороджувальна частина паркану, який було зламано відповідачем, складалася з двох листів оцинкованого металу 1x2м., з'єднаних між собою за допомогою металевих конструкцій. Паркан кріпився на двох вкопаних і забетонованих залізних стовпчиках, до яких було приварено зварні конструкції з профільної труби. Складові паркану було приварено до існуючих на той момент конструкцій, які збереглися і на даний час. Відповідач у власних запереченнях підтвердив факт руйнування паркану і навіть надав фотографію одного з листів оцинкованого металу, що знаходиться на його подвір'ї. Разом з іншими доказами це безумовно доводить протиправність дій з боку відповідача та завдання даними діями йому матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, зазначивши, що дійсно, влітку 2014 року позивач побудував суцільну металеву огорожу висотою 2 м., що проходить від кутів гаражу Ж до кутів стіни житлового будинку А-1, тим самим відгородивши свою частину земельної ділянки від частини, яка належить відповідачу Будівництво цієї огорожі відбулося з порушенням вимог ДБН 30-02-97 п.6.2 - індивідуальні ділянки огороджуються сітчастою або решітчастою огорожею з висотою не більше 1,5 м., що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження побудованих будівель. Крім того, будівництвом огорожі позивач створив для його сім`ї перешкоди в користуванні земельною ділянкою, на яку за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 лютого 2015 року встановлений сервітут. Вона знаходиться між житловим будинком А-1 та гаражем Ж. Її ширина становить 85 см., там знаходиться вимощення. Ця земельна ділянка необхідна їм для обслуговування стіни житлового будинку А-1, в якій знаходяться три вікна належних їм приміщень. Вони проходили до цієї земельної ділянки через їх двір за житловим будинком А-1 через свою хвіртку і мали вільний доступ до неї. При будівництві огорожі позивач перегородив їм прохід за житловим будинком А-1, бо до їх хвіртки добудував свою металеву огорожу, через що хвіртка не відчиняється, тим самим позбавивши їх можливості вільно проходити до земельної ділянки за житловим будинком А-1. Отже, вони були позбавлені можливості проходити на дану земельну ділянку з метою обслуговування стіни належного їм житлового будинку А-1. Для того, щоб мати доступ до цієї земельної ділянки він, у грудні 2014 року демонтував частину огорожі, а саме - зняв один металевий лист, тим самим звільнивши собі прохід через хвіртку до земельної ділянки за житловим будинком. Фактично сама огорожа залишилася непошкодженою, стоїть на тому ж самому місці, має ті ж самі розміри. Він не зламував її та не заподіював йому шкоду в тому розмірі, який він просить з нього стягнути. Один металевий лист, що був ним знятий, знаходиться в його подвір'ї, і він готовий повернути його позивачу. Побудована позивачем огорожа має довжину приблизно 6,5 м., він зняв з неї лише один металевий лист, який не коштує 1970,59грн. Фактично позивач хоче за його рахунок відшкодувати собі повну вартість будівництва цієї огорожі, що суперечить, як принципам розумності та справедливості, так і загальним підставам цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду. Позивач не довів, як факт заподіяння йому матеріальної шкоди, так і її розмір. Що стосується компенсації витрат на правову допомогу, то це питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Таким чином, витрати, сплачені позивачем на користь ТОВ «Правова компанія «Альфа», не є витратами на правову допомогу та не підпадають під такі, що підлягають стягненню на його користь за його рахунок у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. Просить в позові відмовити. Свідок [PERSON] пояснив, що на прохання позивача він збудував паркан, що уявляє собою металеві конструкції з привареними листами металу - два листи паркану, два металевих стовпа і каркас, металеві стовпчики були забетоновані. Довжина паркану була 2 м, висота - 2 м (1,93м). Він встановлював металеві стовпи під паркан, бетонував їх, різав метал, виготовляв металевий паркан, проводив зварювальні роботи, монтував металевий паркан, фарбував металеві вироби. На даний час паркан на тому місці демонтований. На встановлення паркану був використаний один мішок цементу, два металевих листи оцинкованих, пісок - 3-5 мішків, насадка - 1 чи 2шт. , проф.труба діаметром 50х50, 35х35. При проведенні робіт по металу алмазні диски стираються. Він не використовував шифер для встановлення паркану. Чи використовувався круг відрізний для металу, саморіз пр./ш він не знає. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, показання свідка, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.04.2014 року [PERSON] на праві власності належать приміщення за адресою [ADDRESS], а саме в житловому будинку А-І квартира №1, загальною площею 21 кв.м та житловий будинок К-І, загальною площею 118,3 кв.м, а також господарські будівлі і споруди: гараж «Ж», огорожа №3, 8-12 (56/100 частин) як окремий об'єкт нерухомого майна. Цим рішенням суду [PERSON] виділено на праві власності земельну ділянку, площею 506 кв.м з урахуванням площі під будівлями 129 кв.м та 11 кв.м ділянки сервітуту відповідно до варіанту №2 висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи (а.с.9-12). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] і проживає в будинку по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] та [PERSON], з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Вищезазначеним рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми [PERSON] та [PERSON] виділено як окремий об'єкт нерухомого майна приміщення в будинку [ADDRESS], а саме в житловому будинку А-І квартира №2, загальною площею 63,7 кв.м, а також господарські будівлі і споруди: погріб п/г, сарай «Д», убиральня «Е», огорожа №3, 8-12 (44/100 частин), а також земельна ділянка, площею 398 кв.м з урахуванням площі під будівлями - 104 кв.м відповідно до варіанту №2 висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.04.2014 року були визначені межі земельної ділянки, яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і в серпні 2014 року позивач [PERSON] за згодою [PERSON] звів металевий паркан між домоволодіннями [PERSON] та відповідача. Цей паркан складався з двох металевих оцинкованих листів, двох металевих забетонованих стовпчиків, каркасу, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] Паркан був зведений на земельній ділянці, яка за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.04.2014 року була виділена у власність [PERSON] В рішенні суду від 29.04.2014 року зазначено, що межа, яка відокремлює земельні ділянки співвласників показана червоним кольором і проходить по точкам А, Б, В,Г . Зі встановленням цього паркану відповідач [PERSON] не зміг потрапляти на земельну ділянку, яка необхідна була йому для обслуговування стіни житлового будинку А-І, в якій знаходяться три вікна належних йому та його дружині приміщень будинку, і на яку в подальшому був встановлений сервітут за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.02.2015 року, яке набрало законної сили 15 квітня 2015 року (ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 15.04.2015 року рішення суду залишено без змін). Згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.02.2015 року (а.с.44-45) встановлений безоплатний безстроковий сервітут, площею 0,0011 га, який проходить вздовж житлового будинку А-І та гаражем «Ж» по [ADDRESS] в м.Суми, власнику земельної ділянки, площею 0,0398га ([PERSON], [PERSON].) за адресою [ADDRESS], на право проходу на земельну ділянку, площею 0,0506га (власник [PERSON], що розташована за адресою [ADDRESS], для обслуговування стіни житлового будинку А-І (варіант №2 розподілу земельної ділянки до висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи - додаток №2 справа №592/12106/13 - а.с.60). Між сторонами у справі тривалий час існують неприязні стосунки. В листопаді 2014 року відповідач [PERSON] самовільно зняв, зруйнував встановлений позивачем паркан для проходу для обслуговування частини стіни житлового будинку (а.с.62-66). Якщо відповідач [PERSON] вважав, що встановленням паркану позивач [PERSON] порушив його права, він мав право звернутися до суду за захистом порушеного права. Станом на листопад 2014 року позивачу не був встановлений сервітут на право проходу на земельну ділянку, яка належить на праві власності [PERSON] Такими діями [PERSON] були порушені права позивача [PERSON], за рахунок якого був встановлений паркан. Представник відповідача посилається на ту обставину, що будівництво огорожі відбулося з порушенням вимог ДБН 30-02-97 п.6.2., яким передбачено, що індивідуальні ділянки огороджуються сітчастою або решітчастою огорожею з висотою не більше 1,5м і в підтвердження надає звіт спеціаліста про проведення технічного обстеження побудованих будівель. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.02.2015 року (а.с.44-45) було встановлено, що вказаний звіт є недопустимим доказом, оскільки не є висновком експерта та не є документом, з звіту неможливо встановити , з яких міркувань зазначений висновок про занижене освітлення. Також заперечуючи проти позову, представник відповідача посилалася на обставини, що позивач до хвіртки відповідача добудував свою металеву огорожу, через що хвіртка не відкривається і відповідач не має можливості проходити до земельної ділянки за житловим будинком А-І. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.02.2015 року, яке набрало законної сили, встановлено, що [PERSON], [PERSON] не доведено, що існує паркан, який перешкоджає останнім відкриттю хвіртки для проходу на територію сервітуту. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, спричинена неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її спричинила. Відповідно до наданих чеків та показань свідка [PERSON] підлягають відшкодуванню витрати [PERSON] на придбання листа оцинкованого, вартістю 85грн., насадки, вартістю 5,16грн.,алмазного диску, вартістю 44,69грн., цементу, вартістю 58,90грн., піску, вартістю 80грн. (товарний чек №9), всього на суму 273грн.75коп. (а.с.15). Свідком [PERSON], який виконував роботи по встановленню паркану, не підтверджено використання шиферу хвильового (вартість 93,45грн.), кругу відрізного для металу (вартість 24,96грн.), саморіз пр./ш (вартість 28грн.), профільної труби, діаметром 40х20 (вартість 543,44грн.), круг відрізний для металу (вартість 6,99грн.), піску в кількості, зазначеної в товарному чеку №44. Свідок [PERSON] підтвердив, що на встановлення паркану був використаний один мішок цементу, два металевих листи оцинкованих, пісок - 3-5 мішків, насадка - 1 чи 2шт., проф.труба діаметром 50х50, 35х35, а не проф.труба, діаметром 40х20. При проведенні робіт по розрізанню металу алмазні диски стираються. [PERSON] не використовував шифер для встановлення паркану. Чи використовувався круг відрізний для металу, саморіз пр./ш [PERSON], який проводив роботи по монтажу паркану, не знає. Доказів, що при зведенні паркану були використані шифер, проф. труба, діаметром 40х20, круг відрізний для металу, саморіз пр./ш, пісок в кількості за товарним чеком №44, позивач суду не надав. Відповідно витрати за вказані матеріали не підлягають відшкодуванню. Стосовно відшкодування витрат вартості проведених робіт - 840грн., які були сплачені позивачем [PERSON] В матеріалах справи міститься розписка [PERSON] від 19.08.2014 року про отримання 840грн. від [PERSON] за виконані ним роботи по будівництву паркану з переліком цих робіт, а також акт від 05.09.2014 року прийому-передачі виконаних робіт, підписаний між [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-17). Позивачем не надані докази щодо вартості робіт по відновленню паркану, відповідно не встановлені які види робіт необхідно провести та їх вартість, яка може і не бути тотожною вартості робіт по встановленню паркану. Крім того, на даний час за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.02.2015 року встановлений безстроковий сервітут, площею 0,0011 га, який проходить вздовж житлового будинку А-І та гаражем «Ж» по [ADDRESS] в м.Суми і відповідач [PERSON] має право проходу на вказану земельну ділянку, тому стверджувати що на земельній ділянці має бути поновлений паркан і тому повинна бути відшкодована вартість цих робіт, суд не має підстав. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 273грн. 75коп. в відшкодування майнової шкоди, а в іншій частині позову відмовити за необгрунтованістю. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1100грн. Позивач і його представник надали суду копію договору про надання правової допомоги від 28.01.2015 року, укладеного між ТОВ «Правова компанія «Альфа» та [PERSON], копію акту приймання-передачі виконаних послуг від 07.02.2015 року, копію квитанції про сплату 1100грн., виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію довіреності на представництво інтересів в суді (а.с.20-24). Інтереси [PERSON] в суді представляв [PERSON] на підставі довіреності. Позивач не заявляв клопотання про допуск до участі у справі як фахівця у галузі права [PERSON] [PERSON] приймав участь у справі як представник позивача, а не як фахівець у галузі права, оскільки позивач не подавав до суду заяву про допуск [PERSON] як фахівця у галузі права і [PERSON] відповідно не був допущений до участі у справі як фахівець у галузі права, як це передбачено ч.2 ст.56 ЦПК України. Чинне законодавство не відносить витрати на представника до судових витрат, а тому відшкодування таких витрат не передбачено діючим законодавством. Отже, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу з відповідача. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 33грн.84коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial