Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави,мотивуючи свої вимоги тим, що 5 квітня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 910.21547, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в розмірі 189 301,28 грн. на купівлю автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти до 5 квітня 2018 року та сплатити 4,99 % річних за користування кредитом. Звертають увагу суду на те, що 19 грудня 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого вона зобов'язалася нести солідарну відповідальність з [PERSON] за виконання нею її зобов'язань за кредитним договором у розмірі 50 грн. Вказують на те, що 22 квітня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 2126, відповідно до умов якого, [PERSON] для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 910.21547 від 5 квітня 2013 року передала в заставу банку належний їй на праві власності автомобіль Volkswagen Passat, 2013 р. в., колір чорний, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначають, що Позичальник зобов'язалася здійснювати погашення кредиту згідно графіку погашення кредиту та інших платежів щомісячно, однак 14 липня 2014 року припинила вносити кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 21.12.2015 року утворилась заборгованість по основному боргу у розмірі 81 733,61 грн., по несплаченим відсоткам - 39 734,70 грн., по строковим відсоткам - 320,31 грн., по комісії - 1874,08 грн., по пені за період з 21 грудня 2014 року по 21 грудня 2015 року у розмірі 49 918,63 грн. Посилаючись на те, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків, утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 123 662,70 грн., та відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» банк набув права звернути стягнення на предмет застави, вимушені звернутись до суду з даним позовом, в якому просять:- вилучити у [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль VOLKSWAGEN Passat, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] та передати його Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819) на період до його реалізації; - в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» за кредитним договором № 910.21547, укладеним між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] в сумі 123662,7 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль VOLKSWAGEN Passat, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], (надалі - транспортний засіб/предмет застави), шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля); стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 гривень та понесені судові витрати. Представник позивача та відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, представником позивача до суду надано заяву згідно якої останній просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і проти ухвалення заочного рішення не заперечує, представник відповідачки [PERSON] просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги позивача визнають у повному обсязі, причини неявки в судове засідання відповідачки [PERSON] суду не відомі.Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 5 квітня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 910.21547, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в розмірі 189 301,28 грн. на купівлю автомобіля Volkswagen Passat, 2013 р. в., колір чорний, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти до 5 квітня 2018 року та сплатити 4,99 % річних за користування кредитом (а.с.15-16). 22 квітня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 2126, відповідно до умов якого, [PERSON] для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №910.21547 від 5 квітня 2013 року передала в заставу банку належний їй на праві власності автомобіль Volkswagen Passat, 2013 р. в., колір чорний, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 17). 19 грудня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого вона зобов'язалася нести солідарну відповідальність з [PERSON] за виконання нею її зобов'язань за кредитним договором № 910.21547 від 5 квітня 2013 у розмірі 50 грн. (а.с. 34). Як вбачається з наданих позивачем розрахунків (а.с. 28-29), відповідачка [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, 14 липня 2014 року взагалі припинила вносити кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 21.12.2015 року утворилась заборгованість по основному боргу у розмірі 81 733,61 грн., по несплаченим відсоткам - 39 734,70 грн., по строковим відсоткам - 320,31 грн., по комісії - 1874,08 грн., по пені за період з 21 грудня 2014 року по 21 грудня 2015 року у розмірі 49 918,63 грн., а разом у розмірі 123 662,70 грн. Судом встановлено, що з 21.12.2015 року (день здійснення розрахунку заборгованості) по день ухвалення рішення, відповідачами зазначена сума заборгованості в добровільному порядку не погашена. Статті 526, 525, 610 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання , забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст.ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання , забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання , необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до норм ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання , забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. У п.п. 3.1. договору застави сторони передбачили право банку у випадку наявності підстав для звернення стягнення на предмет застави, вилучити разом з документами та ключами від нього, а у 5.1 - 5.2. договору застави сторони передбачили право банку звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором, за рішенням суду шляхом продажу предмету застави третій особі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність права позивача вимагати солідарного погашення заборгованості за кредитним договором з відповідачів, а також права вилучити предмет застави та звернути стягнення на нього в рахунок наявної заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність вимог позивача та необхідності задоволення його позову, згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України на користь останнього підлягає стягненню з відповідачів судовий збір в розмірі 1854,94 грн., зокрема з [PERSON] - 1579,34 грн., з [PERSON] - 275,60 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 15, 16, 525, , 572, 576, 589, 590, 591, 589, 590, 610, 611, 612, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved