Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання на навчання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму до 01.07.2020 року та додаткових витрат на оплату гуртожитку у розмірі 50 % від сплаченої суми, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач доводиться позивачеві рідним батьком. 01 травня 2019 року йому виповнилося 18 років. 01 вересня 2016 року позивач вступив до Кіровоградського будівельного коледжу на денну форму навчання, термін навчання по 01 липня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надійшов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження батьком позивача [PERSON] записаний відповідач [PERSON] . Довідкою, виданою ДВНЗ «Кіровоградський будівельний коледж», підтверджується, що [PERSON] дійсно є студентом ІІІ-го курсу денної форми навчання, термін закінчення навчання - 01.07.2020 року. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу і при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснення п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вимога позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату гуртожитку у розмірі 50 % від сплаченої суми не є обгрунтованою, адже застосування норм Сімейного кодексу України до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачено статтею 201 СК, яка є бланкетною та має відсильний характер на норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які в свою чергу не передбачають обов`язок батька сплачувати додаткові витрати на повнолітнього сина. З урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним 23-х років за умови, що позивач буде навчатися. Посилання позивача у своїй заяві про мінімальний розмір аліментів суперечить вимогам ст. 182 Сімейного кодексу України, оскільки вказаною нормою зазначено мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а не на повнолітню особу, тому в цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання розподілу витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved