Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, шляхом стягнення страхового відшкодування в порядку регресу з [PERSON] Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.12.2010 року по вулиці Фрунзе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON]. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 11.02.2011 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні даної ДТП. На дату скоєння ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту про встановлення вартості матеріального збитку, матеріальний збиток завданий власнику пошкодженого автомобіля відповідачем становить 12856,86 грн. Зазначена шкода не була відшкодована відповідачем потерпілій особі, у зв'язку з чим, потерпіла особа звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, яка була йому завдана внаслідок ДТП. 24.06.2011 року позивачем було здійснено виплату потерпілій внаслідок ДТП, шкоду у розмірі 10714,05 грн., крім того позивачем були понесені додаткові витрати на проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку, який було завдано відповідачем у розмірі 750 грн., а всього позивач поніс витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 11464,05 грн. 16.10.2012 року між МТСБУ та ТОВ «ЕмВіПартнерс» було укладено контракт про надання правової допомоги, відповідно до якого ТОВ «ЕмВіПартнерс» прийняв на себе зобов'язання надати за винагороду правову допомогу позивачу, розмір базової винагороди, яка була сплачення позивачем становить 2000 грн. В зв'язку із наведеними обставинами позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 11464,05,45 грн., з яких: 10714,05 грн. - сума страхового відшкодування та 750 грн. - витрати на встановлення розміру збитків, суму витрат понесених позивачем на правову допомогу у розмірі 2000 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 08.05.2014 року № 82, про причини неявки на час розгляду справи суд не повідомив, в зв'язку із чим суд вважає за можливе розглядати дану справу у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 24.12.2010 року по вулиці Фрунзе в м. Києві водій [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес», державний номер [NUMBER], наїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний номер [NUMBER], власником якого являється [PERSON], чим порушив вимог п. 11.4. Правил дорожнього руху України. Крім того, [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 11.02.2011 року по справі № 3-526/11 [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП відповідно до ст. 124, ст., 130 КУпАП. Дана постанова суду набрала законної сили та у встановленому законом порядку скасована не була. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. На дату скоєння вищезазначеної ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі, у зв'язку з чим [PERSON], який згідно довіреності розпоряджався автомобілем «ВАЗ», державний номер [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], звернувся до МТСБУ і заявою про відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок ДТП. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріально збитку від 14.04.2011 року, який був складений ПП [PERSON], вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ 21093», державний номер [NUMBER] внаслідок ДТП становить 12856, 86 грн. (а.с. 10-25). Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п.п. 38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цьго Закону Згідно Наказу № 1646 від 24.06.2011 року, позивач здійснив виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 10714,05 грн. (а.с. 45-46). Крім того, позивачем також були понесені додаткові витрати на проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку, який було завдано відповідачем у розмірі 750 грн., що підтрерджеється Актом виконаних робіт від 06.04.2011 року (а.с. 49), рахунком № 330 від 26.05.2011 року (а.с. 48) та платіжним дорученням № 2372 від 01.06.2011 року (а.с. 47). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 10714,05 грн. та витрати, понесені відповідачем на встановлення розміру збитків у розмірі 750 грн., а всього 11464,05 грн. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми витрат понесених позивачем на правову допомогу у розмірі 2000 грн., то в цій частині позов не підлягає задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 56, 84 ЦПК України, витратами на правову допомогу є витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, який допущений до участі в розгляді справи для надання правової допомоги ухвалою суду. Як вбачається з матеріалів справи, судом не виносилась ухвала про допуск будь-яких осіб до участі в справі для надання правової допомоги позивачу. Разом із тим, представник позивача за весь час розгляду даної справи також не заявляв відповідного клопотання, а діючим законодавством відповідно не передбачена можливість повернення стороні витрат, понесених нею за участю її представника у суді. У зв'язку із цим, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 11464,05 грн. та суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial