Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за договорами позики, посилаючись на те, що між сторонами було укладено договори позики, на загальну суму 251 465 грн. 00 коп. Проте, після настання строку повернення грошових коштів, відповідач кошти в добровільному порядку не повернув, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення боргу в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву, де позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення /а.с. 49/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, у відсутність відповідача та ухвалити за згодою представника позивача заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.09.2016 року між позивачем та ПП «АРБ ТРЕЙДХАУС» в особі директора Пластовця Юрія Олександровича, було укладено договір позики №2, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 129 614, 16 гривень, що за курсом НБУ станом на 23.09.16 року становить 5000 (п'ять тисяч) доларів США, з кінцевим терміном повернення до 03.10.2016 року /а.с. 4/, що підтверджується копією прибуткового касового ордеру та квитанції до прибуткового касового ордеру від 23.09.2016 року /а.с. 6/. 28.10.2016 року між сторонами було укладено договір позики №3, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 51 065, 57 гривень, що за курсом НБУ станом на 28.10.16 року становить 2000 (дві тисячі) доларів США, з кінцевим терміном повернення до 04.11.2016 року /а.с. 7/, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 28.10.2016 року /а.с.8/. 01.11.2016 року між сторонами було укладено договір позики № 4, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 63 788,60 гривень, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2016 року становить 2500 (дві тисячі п'ятсот) доларів США /а.с. 9/, що підтверджуєть копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.11.2016 року /а.с. 10/. Оскільки, якщо сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, то у такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим, для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved