Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю та припинення заборони на відчуження. Обгрунтовуючі позовні вимоги, посилається на те, що 22 серпня 2011 року позивач на прилюдних торгах, у межах виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого напису, було придбано нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS]. 31 серпня 2011 року приватним нотаріусом було видано свідоцтво про придбання з прилюдних торгів нерухомого майна, що було предметом іпотеки. Позивач повністю розрахувався за придбану квартиру. Проте станом на сьогодні, позивач не може скористатись своїм правом на реєстрацію права власності на вищевказану квартиру у зв'язку з тим, що Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», по вказаному майну було іпотекодержателем, не було вчинено дій, необхідних для виключення державним реєстраторам записів з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, записів щодо припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та припинення заборони відчуження нерухомого майна. А тому він змушений був звертатись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд винести рішення про задоволення позову. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду по цивільній справі за позовом [PERSON] до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, ПП «Нива-В.Ш.», [PERSON], третя особа: ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання недійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів і на да даний час розгляд даного питання судом ще не вирішено. Таким чином, просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній, про що не заперечували присутні в судовому засіданні учасники справи. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, 15 квітня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі ВАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] для забезпечення виконання кредитних договорів був укладений іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку кв. [ADDRESS] 24 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 6107, на підставі якого звернуто стягнення на предмет іпотеки - кв. [ADDRESS] У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань, 22 серпня 2011 року відбулися прилюдні торги, на яких був реалізований предмет іпотеки - кв. [ADDRESS] Реалізацію предмета іпотеки здійснювало філія 10 ПП «Нива-В.Ш.». Згідно з протоколом № 1011144/2 від 22.08.2011 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить [PERSON], переможцем визнаний позивач [PERSON] (а.с.5). 31 серпня 2011 року, приватний нотаріус Паракуда І.В., Київського міського нотаріального округу, відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого В.о. начальника відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 26 серпня 2011 року, видала [PERSON] свідоцтво, яким посвідчила, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] та зареєстровано в реєстрі за №3148. Правила проведення прилюдних торгів чинного на момент придбання позивачем квартири з прилюдних торгів, були визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5. Вище зазначеним Положенням було визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну та передбачені певні Правила проведення цих торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки проведення торгів; правила, які регулюють сам порядок проведення торгів та правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. За правилами ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до вимог цього Закону. Згідно ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Частиною 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Судом встановлено, що у даному спорі припинилася іпотека квартири [ADDRESS] але відповідач не подав відповідну заяву про припинення іпотеки. Доказів, які б спростовували зазначене представник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») не надав. За таких обставин, враховуючи приписи ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ПАТ «ВіЕйБі Банк» повинно було подати заяву про припинення іпотеки. Представник відповідача не виконав зазначену вимогу закону, внаслідок чого порушились права позивача, оскільки придбана ним квартира безпідставно перебуває під обтяженням (іпотекою), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. За таких обставин, враховуючи вищенаведене та те, що позивач 22 серпня 2011 року придбав квартиру [ADDRESS] з прилюдних торгів, організованих філією 10 ПП «Нива В.Ш.» при примусовому виконанні звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вбачає необхідним обтяження у вигляді іпотеки (заборони відчуження) квартири [ADDRESS] а саме: запис з Державного реєстру іпотек щодо обтяження іпотекою однокімнатної квартири [ADDRESS], іпотекодавцем по якій виступав [PERSON], іпотекодержателем - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»: реєстраційний номер 4639213 від 15 березня 2007 року та зареєстрований номер 4646987 від 16 березня 2007 року - припинити. Крім того, припинити заборону на відчуження майна шляхом виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо заборони відчужувати однокімнатну квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер 4639253 від 15 березня 2007 року. Щодо позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності, а саме: права користування та розпорядження належною на праві власності квартири [ADDRESS], судом встановлено наступне. Згідно ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу. Відповідно до п.1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (яке було чинне на момент придбання оспорюваної квартири), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, здійснювалось БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів. Зокрема, видача свідоцтва про право власності була передбачена п. 6 вище зазначеного Тимчасового положення, що регулювало оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, при цьому БТІ могло лише за дорученням проводити підготовку документів для видачі свідоцтв. Державна реєстрація прав є обов'язковою, оскільки відповідно до Цивільного кодексу України (статті 331 та 334) та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 3) права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до закону, виникають з моменту такої реєстрації. На даний час право власності та інші речові права на нерухоме майно реєструються в реєстраційній службі за місцезнаходженням такого майна відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зі змінами та доповненнями станом на 01.01.2016 р. Лише зареєстровані права мають юридичну силу перед іншими (третіми) особами, а зареєструвати за собою права на нерухомість може лише особа, якій вони належать згідно з дійсними документами, які відповідають вимогам законодавства. З аналізу вказаних норм вбачається, що видача свідоцтва про право власності не можна ототожнювати з державною реєстрацією такого права; свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припинюється. Виходячі з наведеного, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки на даний час позивач не зареєстрував своє право власності на спірну квартиру в установленому Законом порядку. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial