Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: 5/200 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Комсомольська, 13, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, вказуючи, що 25.10.2014 року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного майна, на яке він претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має, так як їх син [PERSON] помер 05.11.2008 року. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач на даний час не може через те, що при зборі документів до нотаріуса було втрачено оригінал свідоцтво про право власності на майно, у зв'язку з чим звертається до суду з зазначеним позовом. Представник позивачки в судове засідання не зявилася, представила заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] підтримує, просить справу розглядати за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про відкладення справи або розгляд справи за їх відсутністю не надавали. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2014 року померла жінка позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на: 5/200 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Комсомольська, 13, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області. В встановлений законом шестимісячний термін позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у звязку з тим, що при зборі документів до нотаріуса було втрачено оригінал свідоцтва на право власності на домоволодіння. Однак, факт підтверджуючий належність спірного нерухомого майна померлій підтверджується копією свідоцтва про право власності від 12.03.2009 року, відповідно до якого власником частини домоволодіння являється [PERSON], технічною документацією. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з жінкою, на даний час продовжує проживати в спірному будинку, підтримуючи будинок у господарському порядку, сплачуючи усі податки та комунальні платежі, а також проводить ремонти, оброблює закріплену за будинком земельну ділянку, здійснюючи діяльність, повязану з користуванням та володінням спадкового майна. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачем було зробила оголошення у газеті «Советское Приднестровье» за 15.10.2015 року, згідно якого втрачене свідоцтво про право власності від 12.03.2009 року, відповідно до якого власником частини домоволодіння являється [PERSON], яке знаходиться у матеріалах справи. Відповідно до ст, 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст.. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення. Зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивач від спадщини не відмовлялася, заяв не подавав, тому є єдиним спадкоємицею спірного майна, оскільки їх син [PERSON] помер 05.11.2008 року. Факт, підтверджуючий, що позивач являється чоловіком померлої спадкодавеці підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 227738 від 15.04.2015 року (повторно). Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області за № 1552/01-16 від 21.10.2015 року спадкова справа № 140/2015 до майна померлої [PERSON] заведена за заявою чоловіка померлої [PERSON]. Враховуючи, що позивач являється єдиним спадкоємцем спадкового майна, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивач фактично прийняв у своє володіння спадщину, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на: 5/200 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Комсомольська, 13, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, яке відкрилось за законом після смерті його дружини [PERSON], яка померла 25.10.2014 року обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, попередньо визнавши втраченим свідоцтво про право власності на домоволодіння та факт приналежності спірного нерухомого майна померлій.

Outcome: approved