Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 14913,07 грн., відповідно до договору №б/н від 03.06.2007 року, з тих підстав, що він надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконує та станом на 31.12.2014 року має заборгованість у сумі 19247,20 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4553,83 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 14693,37 грн., з якої 5520,47 грн. було стягнуто за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 14.11.2008 року (різниця становить 13726,73 грн.), штрафів: 500 грн. - фіксована частина, 686,34 грн. - процентна складова. У зв'язку з чим просить суд стягнути вказані суми, а також сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причина неявки невідома. Відповідно до вимог ст.224 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 03.06.2007 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2014 року має заборгованість - 19247,20 грн., яка складається з наступного: - 4553,83 грн. - заборгованість за кредитом; - 14693,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.11.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість у сумі 5520,47 грн. (різниця становить 13726,73 грн.) - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 686,34 грн. - штраф (процентна складова). Отже заборгованість становить 14913,07 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повертати кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засідання встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Крім того, в порушення ст.ст. 61 ч.1 Конституції України, 509 ч.3 ЦК України банком покладено на відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов'язання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи вищевказані норми закону, суд не може стягнути з боржників штраф у вигляді фіксованої частини. Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідача слід стягнути на користь позивача: залишок заборгованості за кредитом та процентами - 13726,73 грн.; штраф (процентна складова) - 686,34 грн., а всього - 14413,07 грн., задовольнивши позов частково. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 14413,07 грн. Зі вказаних задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 243,60 грн. (не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати), які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ч.2 ст.651, ст.1048, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України,

Outcome: partial