Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №96 м.Львів АТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому просить стягнути з відповідача 320523,64 гривень суми вкладу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.02.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір-заяву №325923/3194/370-14 про строковий банківський вклад (депозит) «Пенсійний» на суму вкладу 10575,00 Євро під 9,10% річних терміном на 24 місяці, а відповідач зобов'язався нарахувати впродовж дії договору відсотки та повернути суму вкладу. Протягом строку дії договору [PERSON] поповнив свій вклад на 3000,00 євро. Свої зобов'язання за вищевказаним договором позивач виконав. Згідно п.6 договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові. 25.02.2015 року, по закінченню строку дії договору, позивач звернувся в банк з вимогою про повернення вкладу, однак відповідач грошові кошти йому не повернув та причини відмови не повідомив, чим допустив істотне порушення умов договорів та норм чинного законодавства. Загальна сума заборгованості становить 320523,64 гривень суми вкладу. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника відповідача, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що між 24.02.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №110 м.Львів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заявку №325923/3194/370-14 про строковий банківський вклад (депозит) «Пенсійний» на суму вкладу 10575,00 євро під 9,10% річних терміном на 24 місяці, а відповідач зобов'язався нарахувати впродовж дії договору відсотки та повернути суму вкладу. Згідно п.6 вказаного Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1 Основних умов. Пунктом 5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення вкладу, кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахунку на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється. 24.02.2014 року, на виконання умов договір-заяви №325923/3194/370-14 від 24.02.2014 року, [PERSON] було внесено на депозитний рахунок у відділенні №110 м.Львів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти в сумі 10575,00 євро, що підтверджується чеком №0352 від 24.02.2014 року. Крім того, згідно п. 4 договору позивач мав право поповнювати свій вклад протягом всього строку на суму, що не перевищує 3000 Євро в місяць, чим останній і скористався, поповнивши свій вклад на 3000 Євро. Факт внесення на рахунок згідно договору № 325923/3194/370-44 грошових коштів в сумі 13575 Євро також підтверджується довідкою банку №237 від 03.02,2015 року. Також, з матеріалів справи вбачається, що 25.02.2015 року [PERSON] звернувся в банк з заявою про повернення вкладу, згідно вищезгаданого договору-заяви №325923/3194/370-14 від 24.02.2014 року, однак грошові кошти позивачу повернуто не було. Окрім цього, судом встановлено, що з моменту закінчення терміну договору відповідач повертав позивачу незначні суми вкладу і згідно виписки по особовому рахунку від 28.04.2015 року заборгованість відповідача згідно договору № 325923/3194/370-14 складає 12934,34 Євро, що згідно курсу НБУ на 28.04.2015 р. становило 320523,64 грн. Згідно\~ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1\~ст.612 ЦК України\~визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч.1\~ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч.2\~ст.1060 ЦК України). При цьому суд, бере до уваги правову позицію Верховного суду України, висловлену у постанові від 25.12.2013 року, згідно якої, відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058\~ЦК України, зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч.2\~ст.625 ЦК України. Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити, оскільки позивач довів обставини, на які покликається, а у свою чергу представник відповідача у судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів на спростування позовних вимог. На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 546, 554, 634, 1058, 1060 ЦК України,

Outcome: approved