overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить вказана квартира. Відповідачка його колишня дружина, яка була вселена у вказану квартиру в 2003 році. В 2011 році відповідачка добровільно залишила своє місце свого постійного проживання та, забрала свої особисті речі в подальшому в квартирі не з'являлась, вселитись не намагалась. В 2013 році шлюб між ними було розірвано. На сьогоднішній день реєстрація відповідачки у спірній квартирі створює позивачу певні перешкоди, в зв'язку з чим він звернувся до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, на підставах зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і визначені їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2013 року, позивач є власником квартири [ADDRESS]. Це також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2013 року Відповідно до довідки по формі-3, виданої ЖЕД №209 від 29.07.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані 3 особи: позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та їх спільна дочка [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується поясненнями позивача та свідків [PERSON], [PERSON] відповідачка [PERSON] являється колишньою дружиною позивача. З 2011 року відповідачка в спірній квартирі не проживає, місце проживання її не відомо, речей її в квартирі не має, вселитис в спірну квартиру не намагалась. Шлюб між ними було розірвано в 2013 році за рішенням суду, що також підтверджується заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25.03.2013 року. Те, що відповідачка фактично не проживає в [ADDRESS] також підтверджується актом від 20.10.2015 року, затвердженими Начальником ЖЕД-209 Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Отже, судом достовірно встановлено, що принаймні з 2011 року відповідачка не цікавиться спірною жилою площею, не несе витрат по її утриманню, в квартирі не проживає більше року. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що він є власником будинку [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] є його колишньою дружиною, яка з серпня 2010 року фактично не проживає в будинку, однак зареєстрована за спірною адресою. Відповідачка не оплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за даною адресою, ніякої участі в утриманні будинку не приймає, її особисті речі в квартирі відсутні. Комунальні платежі нараховуються згідно з численності зареєстрованих осіб. Так як відповідачка не сплачує зазначені платежі, то він змушений сплачувати все сам. Крім того, реєстрація іншої особи у його квартирі обмежує його права щодо повноцінного користування, розпорядження та володіння майном. Перешкод в користуванні жилим приміщенням він відповідачці не чинив. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується вже понад вісім років без поважних причин. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка відмовилась. А тому просив визнати відповідачку такою, що втратила право на користування спірним будинком. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про завершення розгляду справи в його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи відділу ведення реєстру територіальної громади міста Чернівці Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, надано суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, вирішення справи залишив на розсуд суду. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення свідків, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідачка [PERSON] , яка є колишньою дружиною позивача, дійсно, зареєстрована, але не проживає в спірному будинку з серпня 2010 року, що підтверджується копіями актів №112 від 14.05.2018 року та №301 від 22.05.2018 року (а.с.15-16), а також показами свідків [PERSON] і [PERSON] , які в судовому засіданні пояснили, що не бачили відповідачку в спірному будинку багато років, а тому необхідно визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] , задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві позивач вказує, що йому на праві власності належить житловий будинок №2 по вул. Терешкової у с. Високе Мелітопольського району Запорізької області. Відповідачка зареєстрована за вказаною адресою, але з 2008 року в даному будинку не мешкає. Позивач вказує, що в добровільному порядку він не має можливості виписати відповідачку з даного будинку, оскільки її місце знаходження йому не відомо, тому він просить суд визнати відповідно до ст. 405 ЦК України відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Високе, вул. Терешкової, буд.2. Сторони в судове засідання не зявились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, задовольнити позовну заяву в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Від третьої особи Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову, просять прийняти рішення згідно діючого законодавства. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок №2 по вул. Терешкової у с. Високе Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2001 року та копією технічного паспорту ММБТІ \\а.с.5-8\\. Згідно довідки Новгородківського сільського голови від 19.08.2015 року №681, відповідачка [PERSON] з 2008 року не проживає за місцем реєстрації за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Високе, вул. Терешкової, буд.2 \\а.с.9\\. Згідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка за вказаною адресою не проживає більше одного року. Тому суд вважає необхідним визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Високе, вул. Терешкової, буд.2, знявши її з реєстрації. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з необхідністю обгрунтування доводів сторін, представників, свідків на що може бути витрачений значний проміжок часу та у зв'язку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користуванням житлом. На підставу своїх вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідач, яка є донькою дружини позивача і яка 23.06.1973 року уклала шлюб з [PERSON] та з січня 2015 року переїхала проживати в інше місце проживання, тому фактично в будинку позивача не проживає з 30 січня 2015 року, її особистих речей в будинку немає, участі в оплаті комунальних послуг та в утриманні житла не приймає. Відповідачка добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує право позивача на користування даним будинком. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житлом. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за відсутності позивача та представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач до судового засідання неодноразово не з`являлася, хоча про час і місце розгляду справи була завчасно та неодноразово повідомлена належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником житлового будинку за [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168755307 від 31.05.2019 року. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по інвентаризаційній справі №192, будинок розміщений за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до довідки №462 виданої 04.11.2019 року виконкомом Корсунської сільської ради Тальнівського району, [PERSON] зареєстрована в домоволодінні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 30.01.2015 року, але за даною адресою з моменту реєстрації не проживала. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідачка не проживає в будинку [ADDRESS] з 30.01.2015 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що він на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником квартири № 19, загальною площею 21 кв.м., що знаходиться по вул.. М.Лисенко, 4 м. Чернівці. У спірній квартирі на даний час окрім нього зареєстрована дружина [PERSON]. 17 лютого 2015 р. шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та присвоєно відповідачці прізвище [PERSON]. Відповідачка більше шести місяців за вищевказаною адресою не проживає, а її реєстрація перешкоджає здійснювати законні права на розпорядження позивачем своєю власністю. В даний час вона проживає за кордоном в Італії. А тому просить визнати її такою, що втратив право на користування спірною квартирою. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує, та проханням справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка, є колишньою дружиною позивача, дійсно, зареєстрована, але не проживає в спірній квартирі більше шести місяців та в даний час місце перебування її не відоме. Спірна квартира належить на праві власності позивачу, а тому позов про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою [ADDRESS], яке належить йому на праві власності, посилаючись на те, що відповідачка була зареєстрована у вищевказаному домогосподарстві, але більше чотирнадцяти років в ньому взагалі не проживає. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи . Зі згоди представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована у господарстві по [ADDRESS], яке в подальшому із 14.06.2013 року стало належати на праві власності позивачу, що підтверджено договором купівлі - продажу від вказаного числа та витягом із реєстру речових прав. Відповідачка з 2000 року до даного часу у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом опитування сусідів від 21 лютого 2014 року та підписами свідків у ньому. Враховуючи те, що відповідачка на даний час добровільно не знялася із реєстрації із вказаного будинку, то цим вона порушує права власника. Відповідно до ст.391 ЦК України права власника щодо вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном слід задовольнити шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Оскільки позивачем вірно обраний спосіб захисту, то позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст.391 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності, зазначивши, що йому на підставі біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 21506 належить квартира [ADDRESS], загальною площею 57,91 кв.м., житловою площею 39,00 кв.м., укладеного 10.06.1998 року, між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, на Маріупольській універсальній товарній біржі. На даний час він не може оформити правочин купівлі-продажу квартири, через відсутність належним чином оформлених документів, тому просив визнати за ним право власності на вищевказану квартиру у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, з'ясувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.06.1998 року на підставі біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 21506, укладеного на Маріупольській універсальній товарній біржі [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 57,91 кв.м., житловою площею 39,00 кв.м. /а.с. 4/. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00015378667 від 15.05.2015 року [PERSON] помер [INFO]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00015384730 від 19.05.2015 року [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.. Сторони після укладення вказаного договору виконали свої обов'язки, тому суд приходить до висновку, що укладена угода купівлі-продажу є дійсною, позивач набув право власності на спірну квартиру, у зв'язку з чим позов є обґрунтованим та пдлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності, зазначивши, що йому на підставі біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 21506 належить квартира [ADDRESS], загальною площею 57,91 кв.м., житловою площею 39,00 кв.м., укладеного 10.06.1998 року, між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, на Маріупольській універсальній товарній біржі. На даний час він не може оформити правочин купівлі-продажу квартири, через відсутність належним чином оформлених документів, тому просив визнати за ним право власності на вищевказану квартиру у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, з'ясувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.06.1998 року на підставі біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 21506, укладеного на Маріупольській універсальній товарній біржі [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 57,91 кв.м., житловою площею 39,00 кв.м. /а.с. 4/. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зняті з реєстраційного обліку у Жовтневому РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, у зв'язку зі смертю /а.с. 18/. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.. Сторони після укладення вказаного договору виконали свої обов'язки, тому суд приходить до висновку, що укладена угода купівлі-продажу є дійсною, позивач набув право власності на спірну квартиру, у зв'язку з чим позов є обґрунтованим та пдлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на 1/3 частину будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом, яке розташоване за адресою с. Чорнівка по вул. Київська, 28 Новоселицького району, що складається з житлового будинку літ. А, сараїв літ. Б,В,Г,Е, літньої кухні літ. Д, вбиральні літ. Є, колодязя №1, огорожі 2-4 посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння. Він як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв своєчасно. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, що вона позов визнає та не претендує на частку в вищевказаному домоволодінні. Суд вважає, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права та свободи третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення позивача перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 05 червня 2008 року відкрилася спадщина на 1/3 частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. А, сараїв літ. Б,В,Г,Е, літньої кухні літ. Д, вбиральні літ. Є, колодязя №1, огорожі 2-4, яке розташоване за адресою с. Чорнівка по вул. Київська, 28 Новоселицького району. Позивач, як спадкоємець за заповітом, який був складений покійним [PERSON] на користь [PERSON] від 06 березня 2006 року, засвідченим виконкомом Чорнівської сільської ради Новоселицького району за №48 спадщину прийняв своєчасно, що підтверджується заявою до Новоселицької державної нотаріальної контори від 25.06.2008 року. Відповідно до заяви в Новоселицьку державну нотаріальну контору від 25.06.2008 року інших спадкоємців окрім відповідачів по справі, які мають право на обовязкову частку у покійного [PERSON] не має. Оскільки право власності за покійним [PERSON] не було зареєстровано, то воно може бути визнано судом згідно ст. 392 ЦК України. На підставі ст.ст. 392, 1223,1268,1270 ЦК України, суд

Outcome: approved