Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади с.Удайці в особі Удайцівської сільської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин між ним та його тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] , а також про визнання за ним права на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Удайцівський» Прилуцького району Чернігівської області розміром 4,43 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧН №0254403, виданого на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року за №334 та зареєстрованого 17 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №427, в порядку спадкування за законом після смерті рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [PERSON] є його рідною тіткою по матері, однак довести факт спорідненості його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та її рідної сестри (по матері) - [PERSON] , яка померла [INFO] , він не може, оскільки його бабуся - [PERSON] двічі виходила заміж, а документи, які б підтверджували факт укладення та розірвання шлюбу і відповідно зміну прізвища, у позивача не збереглися. Крім того, при зверненні позивача до приватного нотаріуса Шрайбера В.В. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , йому було відмовлено у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини згідно з ЦК УРСР від 1963 року відсутня черга спадкоємців за законом, тому рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно, що і стало підставою звернення [PERSON] до суду з даним позовом. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте подали заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, а розгляд справи провести за відсутності сторони позивача (а.с.54), проти чого в своїй заяві не заперечував і представник відповідача, який також просив справу розглянути за його відсутності (а.с.61). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копіями свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO] в с.Полонки Прилуцького району Чернігівської області (а.с.13), а [PERSON] - [INFO] в м.Прилуки Чернігівської області (а.с.18). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (позивач по справі) народився [INFO] , його батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] (мати позивача) 26.07.1969 року вийшла заміж та змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (так записано у свідоцтві) [PERSON] народилася [INFO] в с.Полонки Прилуцького району Чернігівської області і її батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] народилася [INFO] в с.Полонки Прилуцького району Чернігівської області і її батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.19). Відповідно до листа Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівські області від 24.10.2019 року первинні актові записи про шлюб та про розірвання шлюбу по селу Полонки Прилуцького району за період з 1919 до 1934 роки в архіві не збережено, за 1935 рік архів збережений та переданий до Чернігівського обласного архіву (а.с.20). Також відповідно до листа Державного архів Чернігівської області від 15.10.2019 року книги реєстрації актових записів про шлюб та про розлучення по селу Полонки Прилуцького району Чернігівської області за 1922-1934 роки та за 1943 рік на зберігання до архіву не надходили і про їх місцезнаходження архів даних не має, тому архів не має можливості надати відомості про шлюб [PERSON] з [PERSON] , а також про шлюб та розлучення [PERSON] з [PERSON] (а.с.21). З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0254403 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Прилуцької райдержадміністрації від 15.08.1996 року за №334 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Удайцівський» розміром 4,43 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.23), вартість якої становить 127875,40 грн (а.с.24). Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Удайцівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області №257 від 03.07.2018 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і виписана у зв`язку зі смертю. Проживала одна (а.с.14). Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області №1294 від 17.03.2020 спадкова справа щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою та Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с.51). Згідно з листом міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 27.11.2019 року відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] дійсно належить право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Удайцівський» с.Удайці Прилуцького району Чернігівської області розміром 4,43 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифікату серії ЧН №0254403, виданого за рішенням Прилуцької державної адміністрації від 15.08.1996 року №334, сертифікат зареєстровано 17.09.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №427. Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін вказаного сертифіката не видавався (а.с.42). Згідно з письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які народилися в с.Полонки Прилуцького району Чернігівської області та особисто були знайомі з померлою [PERSON] , яка за життя одружена не була і дітей не мала. У [PERSON] була рідна сестра по матері [PERSON] , а її син - позивач по справі [PERSON] дійсно є племінником [PERSON] , яка померла в 2000 році, а до смерті мешкала в с.Полонки Прилуцького району. Бабуся позивача [PERSON] за життя двічі виходила заміж за [PERSON] та [PERSON] (а.с.55, 57). Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У ст.315 ЦПК України міститься перелік фактів, які встановлюються судом. Вказаний перелік фактів не є вичерпним. Так, згідно з ст.315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений також факт родинних відносин між фізичними особами, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.1 та ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Таким чином, законодавець пов`язує факт вступу в управління та володіння спадковим майном із наявністю у спадкоємця, зокрема, сертифікату серії ЧН №0254403 на право на земельну частку (пай) спадкодавця; прийнята в такий спосіб спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Аналіз та співставлення анкетних даних спадкодавця в документах, що надані заявником в розпорядження суду, а саме: імені та по батькові, дати народження, місця народження та місця смерті, а також місця реєстрації та проживання, які суд визнає належними та допустимими доказами, дають обґрунтовані підстави для визнання факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка була його тіткою. Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті рідної тітки [PERSON] успадкував право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Удайцівський» Прилуцького району Чернігівської області розміром 4,43 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), у зв`язку з чим даний позов беззаперечно підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.524, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, ст.131, 152 Земельного кодексу України, ст.4, 15, 58, 60, 62, 64, 175, 177, 293, 294, 315, 328, 392, 1216-1222, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved