Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з тих підстав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно земельні ділянки площами 3,882 га та 0,502 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Яструбинської сільської ради Сумського району. За життя [PERSON] уклала заповіт на все своє майно на користь позивача. Спадщину позивач прийняв шляхом звернення до Сумської райдержнотконтори, однак оформити свої спадкові права він позбавлений можливості через те, що Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані на ім`я уже померлої [PERSON] .. Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати за ним право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] .. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без її участі. Представник відповідача Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність та задовольнити позов. Представник 3-ї особи Сумської райдержнотконтори для розгляду справи до суду не з`явився, просив справу слухати без його участі, заперечень до позову не надав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~-\~і не\~оспорюється сторонами,\~що [INFO] в с. Яструбине Сумського району Сумської області померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.34), після смерті якої відкрилась спадщина на належне померлій майно. За життя [PERSON] була членом КСП «Зоря», розташоване в с. Яструбине Сумського району Сумської області, що підтверджується копією Списку громадян-членів КСП «Зоря» Сумського району Сумської області (а.с.19). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від16.04.04р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗК України: «При приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю)». Згідно Архівного витягу з розпорядження голови районної державної адміністрації № 168 від 09.04.2003 року «Про затвердження Технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Яструбинської сільської ради, [PERSON] вказана у списку громадя-власників земельних сертифікатів, яким видаються державні акти приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.11). 20 травня 2003 року Сумською РДА на ім`я [PERSON] були видані Державні акти на право власності на земельні ділянки серії СМ № 160624 та СМ № 186841 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Яструбинської сільської ради Сумського району (а.с.14,15). Отже, судом встановлено, що [PERSON] за життя на законних підставах набула право власності на земельні ділянки, як член КСП «Зоря», і на законних підставах володіла спірними земельними ділянками. 20 жовтня 1998 року [PERSON] уклала заповіт на все належне їй майно на користь [PERSON] (а.с.7). Спадщину після померлої прийняв її онук [PERSON] фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та шляхом звернення до Сумської нотаріальної контори. Відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР в редакції 1964 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкова справа після померлої [PERSON] заведена за заявою [PERSON] (а.с.34-37). Разом з цим, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, після смерті бабусі [PERSON] в зв`язку з тим, що Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані на ім`я уже померлої [PERSON] .. Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 29.04.2020 року, земельна ділянка площею 0.5016 га має кадастровий номер 5924789800:06:006:0012, а земельна ділянка площею 3.8821 га має кадастровий номер 5924789800:08:005:0014, власником яких являється [PERSON] (а.с.21-26). Згідно довідки Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області № 154 від 27.04.2020 року, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] )а.с.18). Згідно ч.1\~ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно вимог\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат»\~та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Згідно абзацу 3 пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За змістом ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~статті 1225 ЦК\~(435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. г ч.1\~ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Відповідно до положень\~статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами\~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1\~статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3\~статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину\~не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ Оскільки земельні ділянки площами 3,881 га та 0,502 га за життя належали [PERSON] , спадкоємцем після якої є позивач, за наведених обставин позивач має право успадкувати вказані земельні ділянки, Державні акти на право власності на земельні ділянки на які видані на ім`я [PERSON] після її смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved