Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, просив стягнути з відповідачів на його користь грошові кошти в сумі 9000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000грн. та судові витрати в наслідок завданої залиттям квартири. Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS], відповідачі проживають та є власниками квартири № 12 у будинку, в якому проживає позивач, яка розташована поверхом вище. З вини мешканців квартири відповідачів неодноразово відбувалось залиття квартири позивача. У добровільному порядку відповідачі відшкодовувати завдані збитки категорично відмовляються, як і відмовляється здійснити ремонтно-відновлювальні роботи за власні кошти або власними силами, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів до суду. В судовому засіданні представник позивачка - [PERSON] та її адвокат Парасочкіна К.В. позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач - [PERSON] в судове зсідання не з'явився, зі слів [PERSON], за станом здоров'я, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідачка - [PERSON] позов не визнала, надавши суду письмові заперечення проти позову, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення відповідачі мотивували тим, що матеріалами справи не встановлено безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідачів та спричиненою шкодою, як не встановлено і вину відповідача. Відсутні підстави стверджувати, що залиття квартири сталося з вини відповідача. Розрахунок відновлювального ремонту не визначає, який саме ремонт має бути проведений у приміщеннях. Надані позивачкою акти не відповідають формі, встановленій законодавством, а тому не можуть братися судом до уваги з причин їх неналежності та недопустимості. Докази у справі одержані з порушенням закону. Заслухавши учасників процессу, які брали участь у справі, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Із пояснень сторін, які не заперечувались відповідачкою, встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири №12 в цьому ж будинку, яка розташована над квартирою позивача. З вини відповідачів відбувалось неодноразове залиття квартири позивача, що підтверджується актами огляду квартири від 25.11.2014 року, та актом огляду від 01.08.2014 року та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Зокрема, актами зафіксовано залиття квартири позивача, наявність в квартирі води, підтоплення стін, стелі. Визначались причини залиття, якими були ті чи інші пошкодження сантехнічного обладнання в квартирі відповідача. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON] підтвердили факти неодноразового залиття квартири позивача. Зокрема, згідно показань [PERSON], вона була головою правління ОСББ на балансі якого перебуває житловий будинок, і була особисто присутньою при кожному випадку залиття квартири, складала відповідні акти, безпосередньо спостерігала залиття квартири, яке кожного разу відбувалось з вини мешканців квартири відповідача. Відповідно до висновків будівельно-технічної експертного дослідження № 08/2015 від 16.03.2015 року характер пошкоджень оздоблення стелі та стін свідчить про можливий вплив води, а досліджені документи свідчать про наявність такого впливу, то вірогідною причиною виникнення пошкоджень поверхонь квартири позивача є залиття водою, що проникала у вказану квартиру зверху.. Визначена кошторисом вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] становить 4534 грн. з урахуванням ПДВ та всіх витрат будівельної організації. Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Таким чином, суд вважає, що сукупністю доказів у справі було доведено те, що з вини мешканців квартири відповідача відбувалось неодноразове залиття квартири позивача, чим було завдано матеріальної шкоди, розмір якої визначено експертом при проведенні судової будівельно-технічної експертизи. Посилання відповідача на відсутність вини відповідача в затоплені квартири позивача та завданої шкоди, у зв'язку з тим, що на час спричинення шкоди в належній йому квартирі проживали наймачі не є підставою для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Оскільки, враховуючи положення ст. 13 Конституції України, ст. 319 ЦК України, якими передбачені обов'язки власника при здійсненні ним права власності, саме відповідач, як власник квартири, з якої внаслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання була залита квартира позивача, повинен нести відповідальність за завдану шкоду. Крім того, представник позивача зазначила, що відповідачі байдуже ставляться до утримання свого майна, на будь-які зауваження з цього приводу не реагує та неодноразово повідомлявся в телефонному режимі про залиття квартири позивача. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача відносно того, що надані позивачем акти не відповідають формі, встановленій законодавством, а тому не можуть братися судом до уваги з причин їх неналежності і недопустимості. Так, дійсно акти про залиття квартири позивача складені з порушенням вимог Правил утримання будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року «Про затвердження правил утримання будинків та при будинкових територій». Однак акт огляду є доказом перебування конкретної речі у певному стані. Відповідними актами встановлено факти неодноразового залиття квартири позивача, ці обставини підтверджені іншими доказами у справі, зокрема, висновками судової будівельно-технічної експертизи щодо імовірних причин залиття і розміру завданих збитків. Суд не має сумнівів у достовірності цих обставин. Враховуючи зазначене, позовна вимога, щодо відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 4534грн. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5) у заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди завданої позивачу в результаті протиправної поведінки відповідачів, пов'язаної з пошкодженням майна квартири №8 за вказаною адресою, суд виходить з того, що проживання позивача після затоплення у квартирі в умовах її часткової придатності, неможливість нормального користування нею, у зв'язку із чим порушився укладений спосіб життя, та враховуючи бездіяльність відповідачів по запобіганню обставин, які були причиною затоплення квартири та бездіяльність по усуненню наслідків цього затоплення, що на думку суду, свідчить про спричинення такою бездіяльністю моральних страждань позивачу, а тому суд вважає, що вина відповідачів у заподіянні позивачу моральної шкоди є доведеною. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує вимоги ст. 23 ЦК України, а також характер, тривалість і обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, ступінь вини відповідача, її вік, стан здоров'я, матеріальні можливості та виходячи з вимог розумності і справедливості вважає можливим задовольнити вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що в результаті неналежного, легковажного ставлення відповідачів до зобов'язань, щодо утримання свого майна, дотримання встановлених правил та норм, прав та інтересів інших співмешканців будинку, сталося затоплення квартири позивача, чим останньому заподіяна матеріальна та моральна шкода. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн. Не підлягає задоволенню вимога позивача, щодо відшкодування з відповідачів на його користь витрат пов'язаних з отриманням правової допомоги в розмірі 2500грн., оскільки в обґрунтування вказаних витрат позивачем та його представником та його адвокатом, в порушення вимог ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не надано розрахунку щодо виконаних юридичних послуг.

Outcome: partial