Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 34988,25 грн., відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 30.04.2013 року, з тих підстав, що він надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9682,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконує та станом на 21.10.2014 має заборгованість у сумі 34988,25 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 8782,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1323,55 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом у сумі 351,28 грн., залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди у сумі 24531,36 грн. У зв'язку з чим просить суд стягнути вказані суми, а також сплачений судові збір з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причина неявки невідома. Відповідно до вимог ст. 224 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 30.04.2013 року на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 9682,04 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 21.10.2014 року має заборгованість - 34988,25 грн., яка складається з наступного: - 8782,06 грн. - заборгованість за кредитом; - 1323,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 351,28 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом - 24531,36 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований та визнаний в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повертати кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засідання встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, за зобов'язанням, строк яких не настав, Сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість, починаючи з 32-го дня порушення, вважаться простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у визначеному Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт розмірі. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Генеральною угодою, процентів та комісії за користування кредитом та штрафних санкцій підлягають задоволенню. Таким чином, позов підлягає задоволенню шляхом стягнення суми заборгованості, процентів комісії та несплаченого штрафу з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 349,88 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 34988,25 грн. Зі вказаних задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 349,88 грн. (1% від 34988,25 грн.), які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі ст.ст.530 ч.1, 549, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України,

Outcome: approved