Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~В заяві в обґрунтування своїх вимог пояснив, що з відповідачкою перебував в зареєстрованому 14 червня 2014 року шлюбі, який припинений 21 грудня 2018 року. Після розірвання шлюбу, а саме: [INFO] , відповідач народила сина [PERSON] , в записі про народження якого позивач зазначений як батько дитини. Це сталося тому, дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, що у відповідності до «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, є підставою для внесення відомостей про чоловіка, шлюб з яким розірваний, як про батька дитини. В той же час позивач помітив, що дитина не схожа на нього, а відповідач підтвердила припущення позивача про те, що хлопчик походить не від нього. Означені обставини підтверджені висновком експертного дослідження, за змістом якого факт біологічної спорідненості між позивачем та дитиною не встановлений. У зв`язку з викладеним позивач просить про виключення відомостей про нього як про батька дитини з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 08.11.20189 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову в справі не вживались. В судове засідання, позивач не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення спору у її відсутність, задоволення позову, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце вирішення спору, до суду не з`явилася. Звернулася до суду з письмовою заявою, яка містить повне визнання позову. Аналогічне звернення надав суду представник третьої особи. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України вирішує позов у відсутність учасників справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Згідно із ст. 128 ЦК України ім`я фізичній особі, під яким вона набуває і здійснює свої права та обов`язки, надається відповідно до закону. Порядок реєстрації імені фізичної особи, яке за змістом наведеної статті 28 ЦК України у громадянина України складається із прізвища, власного імені та по батькові, врегульований Сімейним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За змістом ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14 червня 2014 року по 21 грудня 2018 року (а. с. 6, 7). У свідоцтві про народження дитини [PERSON] , реєстрація якого проведена [INFO] , батьком хлопчика записаний позивач (а. с. 8). Порядок внесення змін до актового запису цивільного стану внормований статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Згідно із ст. 136 СК України особа, що записана батьком дитини у відповідності до ст. ст. 122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорювати своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У випадку доведеності відсутності кровної спорідненості між особою, яка записана батьком, і дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про його народження. Про відсутність кровної спорідненості між позивачем і [PERSON] , [INFO] , свідчить висновок молекулярно-генетичного дослідження № 8-7 від 09.10.2019 року (а. с. 11-15). Суд вважає, що достатніми підставами для внесення змін до актового запису цивільного стану в розумінні ст. 22 Закону є наявність рішення суду про виключення запису про батька з актового запису про народження. Згідно із ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а в силу ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Виходячи з наведених положень цивільного і цивільного процесуального законодавства, об`єктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для зверненням особи за судовим захистом. Суд виходить з того, що порушенням суб`єктивного права є такий негативний вплив на нього, при якому воно звужується за своїм змістом або перестає існувати, що позбавляє його носія можливості реалізувати його повністю або частково. Вирішуючи позов, суд погоджується з наявністю матеріальних передумов для звернення до суду за захистом права, порушення якого полягає в наданні особі статусу батька дитини, чиє походження від нього виключається. Способи захисту цивільних прав та інтересів, коло яких не є вичерпним, встановлені статтею 16 ЦК України, відповідно до якої суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Межі здійснення цивільних прав встановлені статтею 13 ЦК України, під обмеження щодо вільного використання своїх прав не підпадають дії позивача щодо захисту свого права. Як свідчить зміст ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, згідно з яким забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (ст. 10 ЦПК України). З урахуванням викладеного, констатуючи відсутність шкоди для інших учасників правовідносин від дій позивача, а також наявність передумов для отримання судового захисту, суд вважає за можливе захистити його право у передбачений сімейним законодавством спосіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved