Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення застави на рухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу, предметом якого є придбання автомобіля марки Lexus RX 350, 2008 року випуску. Відповідно до п. 2.1 договору купівлі продажу від 12.11.2015 року [PERSON] зобовязався передати покупцеві [PERSON] транспортний засіб та документи до нього. Ціна договору, відповідно до п.3 вказаного договору, за домовленістю сторін склала еквівалент 20000 доларів США. На виконання умов зазначеного договору [PERSON] було передано [PERSON] у розмірі еквівалентному 20000 доларів США, а [PERSON] у свою чергу передала [PERSON] автомобіль та документи на нього, а також надала згоду на його перереєстрацію в органах МВС України. У 2017 році [PERSON] стало відомо, що вказаний автомобіль перебуває під обтяженням, а саме: зареєстровано обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Про причини та підстави реєстрації приватного обтяження третіми особами [PERSON] невідомо, оскільки жодних договірних або не договірних зобовязань перед [PERSON] та третіми особами [PERSON] не має та не є поручителем за договорами. Дана обставина є перешкодою для [PERSON] в розпорядженні та реалізації його права власності, оскільки сервісний центр МВС України відмовляє в реєстрації транспортного засобу, що є перепоною для розпорядження майном на власний розсуд та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Позивач надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, а також не заперечував щодо винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої причини, хоча про дату слухання справи була своєчасно повідомлена належним чином. Заяву про слухання справи без її участі суду не надала. Представник Державного підприємства «Інформаційний центр» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. 12 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу, предметом якого є придбання автомобіля марки Lexus RX 350, 2008 року випуску. Відповідно до п. 2.1 договору купівлі продажу від 12.11.2015 року [PERSON] зобовязався передати покупцеві [PERSON] транспортний засіб та документи до нього. Ціна договору, відповідно до п.3 вказаного договору, за домовленістю сторін склала еквівалент 20000 доларів США. На виконання умов зазначеного договору [PERSON] було передано [PERSON] у розмірі еквівалентному 20000 доларів США, а [PERSON] у свою чергу передала [PERSON] автомобіль та документи на нього, а також надала згоду на його перереєстрацію в органах МВС України. Вищевказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу, розпискою та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 12.11.2015 року. Вказаний автомобіль перебуває під обтяженням, а саме: зареєстровано обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Дана обставина підтверджується наданим [PERSON] витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна з якого вбачається, що ПАТ КБ «НАДРА» було здійснено реєстрацію приватного обтяження та заборону відчуження легкового автомобіля Lexus RX 350, номер обєкту 2Т2НК31U19C098051. Дана обставина є перешкодою для [PERSON] в розпорядженні та реалізації його права власності, оскільки сервісний центр МВС України відмовляє в реєстрації транспортного засобу, що є перепоною для розпорядження майном на власний розсуд та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Свої зобовязання за договором купівлі продажу, укладеного між сторонами 12.11.2015 року, [PERSON] виконав у повному обсязі, що підтверджується розпискою [PERSON] та сам факт виконання грошових зобовязань не спростовується та не оспорюється [PERSON] Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] належним чином виконав свої зобовязання за договором купівлі продажу: прийняв товар та оплатив його, проте наявність реєстрації обтяження в реєстрі порушує право вільно розпоряджатися належним на праві власності [PERSON] майном автомобілем. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Розясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені у п5 постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», згідно яких вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Пунктом 2 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк. Як вбачається з витягу, строк дії реєстрації сплив 26.07.2017 року. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру, У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Частиною 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про припинення застави на рухоме майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені квитанцією судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved