Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на свою користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 16524,88 грн; стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь матеріальний збиток у розмірі 47860 грн, моральну шкоду у розмірі 15000 грн, а всього 62860 грн, а також просив стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 842 грн, витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи 3500 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі, що буде підтверджений позивачем належними доказами за результатами розгляду справи. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 20 листопада 2019 року в м. Дніпро з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Хюндай Туксон», реєстраційний номер [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, а позивач відповідно матеріального збитку. Вказує, що цивільно-правова відповідальність вказаного водія застрахована страховою компанією «СГ «ТАС» на підставі страхового полісу АО/6499205. За висновком проведеної на замовлення потерпілої особи судової автотоварознавчої експертизи №2501/20/20 від 24 січня 2020 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Тойота Корола», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 321599,48 грн, вартість вказаного автомобіля станом на день ДТП, яка становить 269638,89 грн, а вартість автомобіля позивача у пошкодженому після ДТП стані - 50040,83 грн. Зауважує, що враховуючи вартість автомобіля після ДТП, заподіяний матеріальний збиток позивачу становить 219598,06 грн (269638,89-50040,83). Враховуючи ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого, 130000 грн, та розмір франшизи (0 грн), розмір належного до виплати страхового відшкодування має становити 130000 грн (максимальний ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну). Зазначає, що страховик частково виконав свої зобов`язання перед потерпілою особою, та без будь-яких вмотивованих підстав 06 березня 2020 року сплатив позивачу частину відшкодування в розмірі 113475,12 грн. Наголошує, що заявою про доплату страхового відшкодування від 18 травня 2020 року, страховику було надано документальне підтвердження факту оплати проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача на загальний розмір 177860 грн, що було підтверджено доданими до заяви відповідними розрахунковими документами. Незважаючи на викладене, своїм листом від 04 червня 2020 року страхова компанія «ТАС» вказала, що сплачене відшкодування в розмірі 113040,32 грн є остаточним та перегляду не підлягає, ігноруючи при цьому вимоги ч. 36.2 ст. 36 та ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, недоплачене страхове відшкодування в розмірі 16524,88 грн, яке розраховується як різниця між максимальною страховою сумою страховика (130000 грн) та виплаченим відшкодуванням (113475,12 грн) має бути стягнуто з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». Також вказує, що оскільки загальний розмір матеріального збитку (розмір фактичних витрат позивача на відновлення пошкодженого майна) становить 177860 грн, то за вирахуванням відповідальності страховика, розмір збитку, що покладається на відповідача [PERSON] складає 47860 грн (177860-130000). Крім того, позивач вважає, що фактичним знищенням його єдиного транспортного засобу, відсутність з боку винної особи жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричинені їм збитки, необхідність змінювати звичний уклад життя задля відновлення свого порушеного права, йому був завданий емоційний дискомфорт, а тому розмір моральної шкоди, який має бути стягнутий з відповідача становить 15000 грн, та саме така сума буде прийнятною компенсацією за пошкодження належного позивачу майна внаслідок скоєння адміністративного правопорушення. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2020 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність, а також відзив не подавали, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 20 листопада 2019 року о 21.30 год. у м. Дніпрі по вул. Робочій, 65 водій [PERSON] , керуючи автомобілем Hyundai, номерний знак [NUMBER] , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем Toyota, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Таким чином, своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2019 року, яка набрала законної сили 28 грудня 2019 року, накладено на [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340,00 грн. на користь держави, а також стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн (а.с.30-31). Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер [NUMBER] , належить позивачу (а.с.6). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER] , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО6499205 в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (а.с.52). Відповідно до висновку експерта №2501/20/20 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, складеного 24 січня 2020 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, складає 269638,89 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіля «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП, складає 50040,83 грн (а.с.7-18). Позивачу було здійснено страхове відшкодування від Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на суму 113040,32 грн (а.с.24). Розмір фактичних витрат, понесених позивачем у зв`язку з відновленням пошкодженого майна, склав 180274,72 грн (81900+4000+26523+17300+6229+520+1100+4800+37902,72 (1600 доларів США*2368,9203(офіційний курс гривні до долара США за 100 доларів СШАстаном на час проведення розрахунку - 11 грудня 2019 року) (а.с.20-22). Крім того, за проведення експертного дослідження автомобіля «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер [NUMBER] , позивачем сплачено 3500 грн (а.с.19). Вирішуючи позовні вимоги до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судом враховується наступне. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №566 від 09 липня 2010 року встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, зокрема, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130000 гривень на одного потерпілого. Вирішуючи зазначені позовні вимоги судом враховується, що позивач отримав від відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» страхове відшкодування у розмірі 113475,12 грн, про що він наполягає у позові, тобто в більшому розмірі, ніж визнає відповідач, а саме у розмірі 113040,32 грн (а.с.3,24). Належних та допустимих доказів того, що позивач поніс витрати на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу в іншому розмірі, а ніж в розмірі 177860 грн, на якому він наполягає в позові, на підтвердження чого надає відповідні докази, відповідачами суду не надані. Таким чином, з урахуванням сплаченого страхового відшкодування, з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь позивача підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування у розмірі 16524,88 грн (130000 - 113475,12). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги до відповідача [PERSON] судом враховується наступне. Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Станом на час розгляду справи відповідачем [PERSON] не відшкодовано позивачу матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 20 листопада 2019 року з його вини. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню, в межах пред`явлених позовних вимог, розмір шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, а саме 47860 грн (177860-130000). Також з відповідача [PERSON] , як з особи, що винна у спричиненні шкоди позивачу, підлягають стягненню витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3500 грн (а.с.19). З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню розмір завданої майнової шкоди у розмірі 51360 грн (47860+3500). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Статтею 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (стаття 23 ЦК України). Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. За пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд виходить з того, що сам факт порушення прав позивача, що проявився в пошкодженні транспортного засобу, свідчить про перенесені останнім моральні страждання, оскільки позивач об`єктивно був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням характеру страждань, їх обсягу, тривалості, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди необхідним, достатнім, розумним і справедливим за наведених обставин, є 2000 гривень, а тому позовні вимоги слід в даній частині задовольнити частково. З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 51360 грн та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Таким чином, пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 грн та з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial