overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.01.2017 року Приморським районним у м. Маріуполі відділі ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачкою через різні погляди на сімейне життя. Оскільки від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку. Просив суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 27.07.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій позов визнала, просила розгляд справи провести за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами, що відповідає положенням ст.ст.223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.01.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Приморським районним у м. Маріуполі відділі ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис №31. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Статтею 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. За ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, про що свідчить подана позовна заява та заява відповідача про визнання позову, а також, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права позивача та відповідачки, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, укладеного 24.01.2017 року Приморським районним у м. Маріуполі відділі ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис №31. Судові витрати по сплаті судового збору розподілити за правилами ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки позов визнаний позивачем до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1865. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], який постійно проживає з його матірю [PERSON]. У судове засідання позивач та відповідачка подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1865. Від спільного шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], який постійно проживає з відповідачкою [PERSON]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітніх дітей і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 липня 2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя не склалося, у сім'ї постійно виникали конфлікти, що призвело відчуження та небажання підтримувати шлюбні стосунки. З грудня 2012 року вони припинили шлюбні відносини, та проживають окремо. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що примирення є неможливим, вони обидва дійшли згоди щодо необхідності розірвати шлюб, який існує формально. Відповідачка позов визнала, пояснила, що внаслідок постійних конфліктів, різних оглядів, непорозуміння у грудні 2012 року вони припинили шлюбні стосунки, з цього часу позивач у грудні 2012 року пішов жити до своїх батьків. З дитиною відповідач спілкується, однак поновлення шлюбних відносин є неможливим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння, постійних конфліктів у грудні 2012 року припинили шлюбні відносини, з цього часу проживають окремо. Майнового спору сторони не мають. Дитина за згодою сторін проживає з відповідачкою. Відповідач приймає участь у спілкуванні з сином. Поновлення шлюбних відносин обидві сторони вважають неможливим. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини, оскільки шлюб сторін існує лише формально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 1990 року у Виконавчому комітеті Гординянської сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 7. Обґрунтовує позов тим, що з 1990 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Зазначає, що спільне життя не склалось, стосунки суттєво погіршились, сторони втратили почуття один до одного, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше збереження формально існуючого шлюбу є неможливим, просить позов задоволити. Ухвалою від 30.01.2020 провадження у справі відкрито і призначено підготовче засідання. 25 лютого 2020 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає, просить в задоволенні позову відмовити. Вказує, що прагне зберегти сім`ю, оскільки одружена з чоловіком більше 30 років, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, онука. Вважає, що відсутні обставини для розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 12 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що примирення не відбулось, конфлікт в сім`ї носить постійний характер, почуття любові та поваги між ними втрачено остаточно. Наполягає на розірванні шлюбу, вважає такий крок виваженим і остаточним, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 листопада 1990 року у Виконавчому комітеті Гординянської сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 7. З`ясовано, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, фактично проживають окремо. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведене та інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може. Оскільки сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про розірвання цього шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 503. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання представник позивача та відповідачка подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, представник позивача заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 503. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітніх дітей і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 2009 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що дітей від шлюбу не мають. Створити міцну сімю їм не вдалося. Під час спільного проживання почали відбуватися сварки з різних побутових причин, було відсутнє взаєморозуміння у звязку з різними поглядами на життя. У вересні 2011 року він забрав свої речі та пішов з сімї, з цього часу припинені шлюбні відносини, вони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, пояснила, що поновлення шлюбних відносин є неможливим, у позивача вже фактично склалася інша сімя. Шлюб існує лише формально. Відповідачка в судове засідання не зявилась, належним чином неодноразово за останнім місцем проживання повідомлена про слухання справи. Виходячи з положень ст.ст.74, 76, 77, 169, 224 ЦПК України суд вважає відповідачку повідомленою про слухання справи, та постановляє заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1900. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сімї. Внаслідок різних поглядів на життя у сторін виникали сварки, що призвело до остаточного припинення у вересні 2011 року шлюбних відносин. Сторони тривалий час проживають окремо,за різними адресами. Позивач фактично створив нову сімю. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1424. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1424. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Сторонам був наданий чотирьох місячний строк для примирення. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2002 року Відділом громадянського стану м. Резина Республіки Молдова, актовий запис № 04. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2002 року Відділом громадянського стану м. Резина Республіки Молдова, актовий запис № 04. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.05.1995 року відділом ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах Південно-Східного МУ МЮ (м.Дніпро), посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачкою з березня 2019 року, через несумісність поглядів на життя, а також характерів. Оскільки згоди відповідачки на розірвання шлюбу не має, розірвання шлюбу через органи ДРАЦС не можливе. Просив суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 07.10.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.05.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Нікольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 17.09.2020 року, актовий запис №18 від 27.05.1995 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 27.05.1995 року. Відповідно до ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.109 СК України. Статтею 109 СК України, визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Таким чином, враховуючи, що подружжя [PERSON] , подали спільну заяву про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного 27.05.1995 року Відділом ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №18, оскільки це відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, не порушує їх права. За таких обставин, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved