Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. При житті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно своєму сину - [PERSON]. Після смерті матері він вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою. Звернувшись, в установлений законом строк, до нотаріальної контори, отримав відмову в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності та первинної реєстрації права власності на будинок. Будинок збудовано в 1947 році, але не зданий в експлуатацію, в зв'язку з чим відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку. Просить суд визнати за ним, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подав заву, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності. Представник відповідача - Дмитрівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить справу розглядати за своєї відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] (а.с.18), яка померла [INFO] року (а.с.5). Постановою приватного нотаріуса Знам'янського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих.№217/02-31 від 20.05.2014 року (а.с.15) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданої Знам'янською міською державною нотаріальною конторою за вих. №707/02-14 від 29.05.2014 року вбачається, що після смерті [PERSON] померлої [INFO] року, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.24-25). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], власницею зазначеного будинку є [PERSON] (а.с.8-9). Згідно з довідкою виконкому Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області за вих.№860 від 14.05.2014 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] згідно погосподарського обліку ради обліковується за померлою [PERSON] (а.с.13). Згідно з заповітом посвідченим Дмитрівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, зареєстрованим в реєстрі за №693, [PERSON] заповіла все своє майно своєму сину - [PERSON](а.с.6) Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не зверталась до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно, суд вважає за позивачем визнати право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Позивач, як спадкоємець за заповітом звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте отримав відмову в задоволенні заяви. Свою відмову нотаріус обґрунтував тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, ч.1 ст. 58 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2 ст. 5, ч.1 ст. 328, ст. 331, ст. 1216, ст. 1218 ЦК України та

Outcome: approved