Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок злочину, посилаючись на те, що 24 жовтня 2011 року біля 15-00 год в приміщенні спортивно -оздоровчого комплексу «Джунглі», що є власністю ТОВ «Вінамекс» стався нещасний випадок, а саме утоплення його малолітнього сина [PERSON], який після нещасного випадку помирав більше місяця, знаходячись в комі в лікарні в м. Харкові, тоді як він з дружиною мешкає в м. Краматорськ Донецької області, а 26 листопада 2011 року помер. Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року [PERSON] визнанна винною у скоєні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України та їй призначено покарання у вигляді трьох років обмеження волі , з позбавленням права займатися діяльністю, пов'язаною з учбово - виховним процесом строком на два роки. Зазначений вирок залишено без змін Апеляційним судом Харківської області. Позивач [PERSON] по вищевказаній кримінальній справі був визнаний потерпілим Неправомірними діями [PERSON] йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних переживаннях та моральних стражданнях. Внаслідок незаконних дій [PERSON], внаслідок яких сталася смерть сина, у нього виникли психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, призвели до погіршення здоров'я, вплинули на реалізацію його намірів. Крім того, моральна шкода виразилася в тому, що після нещасного випадку у нього істотно погіршало самопочуття, з'явилися головні болі, безсоння, він став нервовим, неврівноваженим, що негативно впливає на відносини з низькими людьми, і заважає встановленню нових і підтримці існуючих відносин з тими, що оточують; Внаслідок того, що дитина довгий періоду часу перебувала в комі в іншому місті, він був змушений змінити звичайний устрій свого життя, немає нічого більш страшного аніж батькам втратити свою дитину. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 500 000 грн та просить стягнути з відповідача. Позивач та його представник до судового засідання з'явились, підтримали позов у повному обсязі, надалі заявили клопотання про слухання справи за їх відсутності. Предтсавник відповідача Краматорської Української гімназії Краматорської міської ради Донецької області в судове засідання з'явились, проти заподіяння шкоди їх працівником [PERSON] під час виконання нею своїх трудових обов'язків не заперечувала, але заперечували проти стягнення відповідної шкоди саме з Краматорської Української гімназії, оскільки гімназія не має власних рахунків в банківських та казначейських установах та є структурним підрозділом управління освіти Краматорської міської ради. Після надання пояснень заявила клопотання про слухання справи зі її відсутності. Представник відповідача Краматорської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та вважала Краматорську міську раду неналежним відповідачем, оскільки Краматорська українська гімназія Краматорської міської ради Донецької області є самостійною юридичною особою, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців, має самостійний баланс, власну печатку рахунки у банках. Крім того [PERSON] не є працівником Краматорської міської ради і ніколи не працювала в Краматорській міської раді. Після надання пояснень по справі представник відповідача Краматорської міської ради в наступні судове засідання не з'явилась, крім того судом було задоволено клопотання представника Краматорської міської ради про проведення судового засідання в режимі відео конференції, але відео конференція не відбулась з причин зайнятості залів судових засідань в Краматорському Міському суді Донецької області. Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Згідно до ч.1 ст. 169 ЦПК України суд може відкласти розгляд справи лише в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. З метою розгляду справи в строки, встановлені ЦПК, та приймаючи до уваги, що представник відповідача Краматорської Української гімназії Краматорської міської ради Донецької області, представник відповідача Краматорської міської ради скористалися своїм правом дати пояснення по справі , та надати письмові заперечення, позивачем та його представником заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності , суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вислухавши пояснення і доводи сторін, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані , не суперечать законодавству, та підлягають частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 5 постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.95 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, пунктом 9 вказаної постанови Верховного суду України передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз'яснень, даних в п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до висновків судово-медичної експертизи №1 1 /2165-с/12 від 25.01.2012 року, проведеної в рамках кримінальної справи №19110141, причиною смерті [PERSON] є утоплення, що обумовило постаноксичеську енцефалопатію, яка проявилася в тотальному некрозі головного мозку та розвитку синдрому «смерті мозку» (т. 1, а. с. 88-94). Згідно висновків судової інженерно-технічної експертизи в сфері безпеки життєдіяльності № 2924 від 23 квітня 2012 року, класним керівником 4-Б класу Краматорської української гімназії [PERSON] під час перебування групи учнів в спортивно-оздоровчому комплексі «Джунглі» не були виконані вимоги п.п.7.2, 7.7 Правил відвідання аквапарку «Джунглі», а також п.1.13 посадової інструкції № 9 класного керівника, що виразилося в залишені без нагляду в плавальному басейні неповнолітнього [PERSON], який не мав достатніх вмінь плавання. Вищевказані дії [PERSON] знаходяться в причинному зв'язку з нещасним випадком з [PERSON](т. 1 а. с. 95-108). Відповідно до ч. 3ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України). Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року [PERSON] визнана винною у скоєні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України та їй призначено покарання у вигляді трьох років обмеження волі , з позбавленням права займатися діяльністю, пов'язаною з учбово - виховним процесом строком на два роки. Зазначений вирок залишено без змін Апеляційним судом Харківської області (т. 1, а. с. 10-18). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З відповіді Краматорської міської ради від 26.11.2015 року № 01-30/4587 вбачається, що Краматорська українська гімназія Краматорської міської ради Донецької області не має власних рахунків в банківських та казначейських установах , є структурним підрозділом управління освіти Краматорської міської ради , фінансування її діяльності здійснюється в межах планових призначень . передбачених на утримання загальноосвітніх шкіл, з міського бюджету за рахунок коштів освітньої субвенції з державного бюджету за рахунок коштів освітньої субвенції з державного бюджету , а також податкових та неподаткових надходжень до загального фонду Краматорського міського бюджету. Фінансування здійснюється на реєстраційні рахунки , відкриті в управлінні державної казначейської служби в м. Краматорськ Донецької області. (т. 2, а. с. 15). Таким чином належним відповідачем по справі є Краматорська міська рада (управління освіти), яка повинна відповідати за завдання моральної шкоди. Наявність у [PERSON] моральних страждань після загибелі сина у суду сумніву не викликає, оскільки смерть дитини для батьків найстрашнішою втратою в житті. Разом з тим, суд вважає вимоги про стягнення моральної шкоди завищеними та підлягаючими частковому задоволенню. Визначаючи суму моральної шкоди, суд виходить із принципів розумності та справедливості та вважає достатнім стягнути з Краматорської міської ради на користь [PERSON] суму у розмірі 60 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial