Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який [PERSON] не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Погрібна С.С. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого за законом, який прийняв спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник третьої особи та треті особи в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого Гриньківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 22 листопада 2011 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] Рішенням Гриньківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 10.11.2015 «Про перейменування [ADDRESS] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], від 17 липня 2009 року належала земельна ділянка площею 0,25 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. [PERSON] (позивач) звернувся до Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] 26 квітня 2018 року державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] в Глобинській державній нотаріальній конторі Полтавської області 21 березня 2012 року заведена спадкова справа № 61/2012, заяву про прийняття спадщини подав син померлого - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися про що подали до нотаріуса відповідні заяви. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є [PERSON], на ім'я якого видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно довідки №116 від 19.04.2018, виданої виконкомом Гриньківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, за [PERSON] згідно з записом в погосподарській книзі №4 станом на [INFO] лічиться житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 27 квітня 2018 року та висновку по будівництву №189/02-04 виданого відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області 20.04.2018, житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», погріб літ. «В», літня кухня літ. «Г», убиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», літній душ літ. «Л» - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Згідно довідки № 114 від 18.04.2018, виданої виконкомом Гриньківської сільської ради Глобинського району Полтавської області [PERSON], зареєстрований та проживає в с. Гриньки, Глобинського району, Полтавської області в складі [PERSON], 1951 року народження. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1957 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за законом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved