Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання жінки, з якою проживає спільна дитина. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2013 року по 2014 рік вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з відповідачем. Від яких сторони маютьдоньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей та непрацездатних родичів не має, а тому просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця до повноліття дитини. Також позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, доходів не має, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, просила суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У судовому засідання позивач надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки сплачує аліменти на утримання спільної дитини позивачу у розмірі 350 грн. та має ще двох дітей, про що ним надано відповідні документи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року, від яких мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач визнав позов частково, інші обставини, що мають істотне значення, а саме наявність у відповідача на утриманні ще двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини та на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до 15 травня 2017 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі\~974,40 грн.

Outcome: partial