Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. У своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Він є спадкоємцем майна за заповітом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третіх осіб в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Кринківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 08 жовтня 2009 року (а.с. 7). [PERSON] за життя - 27 квітня 1999 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідала - [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Кринківської сільської ради Глобинького району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за №180 (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області №02-26/1507 від 16 вересня 2019 року померлій [PERSON] згідно із записом у погосподарській книзі [NUMBER], особовий рахунок [NUMBER], належав житловий будинок з господарськими будівлями, 1963 року побудови, розташований по [ADDRESS] , на не приватизованій земельній ділянці площею 0,20 га (а.с.10). [PERSON] звернувся до Глобинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . 18 грудня 2019 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.16). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи №525/2009, заведеної в Глобинській державній нотаріальній конторі, заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] подав [PERSON] . Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, у тому числі, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні (а.с. 28-29). Згідно довідки виконавчого комітету Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області №02-26/1506 від 16 вересня 2019 року [PERSON] до дня смерті - [INFO] була зареєстрована та проживала одна в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 13 вересня 2019 року та висновку по будівництву №786/02-04 від 17 грудня 2019 року, житловий будинок літ. «А», загальна площа 79,2 кв. м, основна площа 44,4 кв. м, допоміжна площа 34,8 кв. м, погріб з шийкою літ. «Д» площею 10,40 кв. м, прибудова літ. «а» площею 17,60 кв. м, сарай літ. «б» площею 43,70 кв. м, сарай літ. «Б» площею 35,70 кв. м, сарай літ. «В» площею 10,70 кв. м, гараж літ. «Г» площею 42,90 кв. м, огорожа №1 - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил (а.с. 11-13,17). Згідно довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської обласної ради» №61/6021 від 13 грудня 2019 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року відомості про власника нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , відсутні, нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 14). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №197117929 від 22 січня 2020 року, за житловим будинком [ADDRESS] , право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 33). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлої. На час будівлі будинку в якому розташована квартира (у 1963 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред`явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем зазначеного будинку за заповітом, який прийняв спадщину після померлої у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а також спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні, а отже позивач має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved