Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договорами позики та трьох відсотків річних. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 10000 доларів США 00 центів, які останній зобов'язався повернути у строк 01.06.2012, що підтверджується розпискою. Вказані кошти повернуті не були. 09.06.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений ще один договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 359550,00 грн., які останній зобов'язався повернути у строк 09.08.2012 року, що підтверджується розпискою. Однак, відповідач повернув лише 38000,00 грн. Інша сума 321550,00 грн. повернута відповідачем не була. 25.07.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений третій договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 28800 доларів США 00 центів, які останній зобов'язався повернути у строк 02.08.2012 року, що підтверджується розпискою. Зазначив, що вказані кошти були надані відповідачу на виконання договору безпроцентної позики грошей від 09.06.2012 року, який був втрачений. Отже, позивач виконав свої договірні зобов'язання перед відповідачем у повному обсязі, передавши останньому грошові кошти. Проте, відповідач у встановлені договорами строк не повернув кошти позивачу, що свідчить про невиконання зобов'язань за договором. У зв'язку з тим, що відповідач прострочив повернення сум позик, позивач вважає, що з нього слід стягнути також 3% річних, які за договором позики від 23.05.2012 року становлять 20930,61 грн., за договором позики від 09.06.2012 року - 28728,07 грн., за договором позики від 25.07.2012 року - 56268,41 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, також просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Судом встановлено, що 23.05.2012 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 10000 доларів США 00 центів, які останній зобов'язався повернути у строк 01.06.2012, що підтверджується розпискою. 09.06.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений ще один договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 359550,00 грн., які останній зобов'язався повернути у строк 09.08.2012 року, що підтверджується розпискою. 25.07.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений третій договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 28800 доларів США 00 центів, які останній зобов'язався повернути у строк 02.08.2012 року, що підтверджується розпискою. Вказані кошти були надані відповідачу на виконання договору безпроцентної позики грошей від 09.06.2012 року, який був втрачений. Встановлено, що позивач виконав свої договірні зобов'язання перед відповідачем у повному обсязі, передавши [PERSON] грошові кошти за вищевказаними договорами позики. Однак, відповідач повернув лише 38000,00 грн. за договором позики від 09.06.2012 року. Інші суми у встановлені договорами строки повернуті відповідачем не були, тим самим порушивши умови надання позики, на що слід зазначити наступне. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 23.05.2012 року, 09.06.2012 року та 25.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори позики, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договорів та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. У зв'язку з тим, що відповідач не повернув у встановлені договорами строки суми позик позивачу, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 23.05.2012 року в сумі 10000 доларів США 00 центів, що згідно офіційного курсу НБУ на день укладання договору становить 220100,00 грн., за договором позики від 09.06.2012 року заборгованість в сумі 321550,00 грн., за договором позики від 25.07.2012 року заборгованість в сумі 28800 доларів США 00 центів, що згідно офіційного курсу НБУ на день укладання договору становить 633888,00 грн. Позивач також просив стягнути 3% річних за договором позики від 23.05.2012 року в сумі 20930,61 грн., за договором позики від 09.06.2012 року в сумі 28728,07 грн., за договором позики від 25.07.2012 року в сумі 56268,41 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку наданого позивачем 3% річних за договором позики від 23.05.2012 року становлять 20930,61 грн., за договором позики від 09.06.2012 року - 28728,07 грн., за договором позики від 25.07.2012 року - 56268,41 грн. Вказаний розрахунок сторонами у справі не оспорювався, а тому він також може бути прийнятим судом до уваги при вирішенні даної справи. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за договором позики від 23.05.2012 року в сумі 20930,61 грн., 3% річних за договором позики від 09.06.2012 року в сумі 28728,07 грн., 3% річних за договором позики від 25.07.2012 року в сумі 56268,41 грн.. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики від 23.05.2012 року з урахуванням 3% річних в сумі 241030,61 грн., за договором позики від 09.06.2012 року з урахуванням 3% річних в сумі 350278,07 грн., за договором позики від 25.07.2012 року з урахуванням 3% річних в сумі 690156,41 грн. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 3654,00 грн.

Outcome: approved