Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що він є батьком двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На утримання малолітнього сина [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі ј частини від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на утримання доньки [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі ј частини від всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Його доходи за останній рік зменшилися майже в два рази. Крім цього, у нього погіршився стан здоров`я та змінився сімейний стан. Разом з цим, відповідно до вимог сімейного законодавства той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, а з нього стягуються аліменти на двох дітей у розмірі 50 % доходу. У зв`язку із погіршенням матеріального становища, зміною сімейного стану, погіршенням стану здоров`я, позивач просить зменшити розмір стягуваних із нього аліментів на утримання дітей, визначивши їх в розмірі по 1/6 частині на кожну дитину усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю. Відповідачі проти задоволення позову заперечили. Вважають, що для зменшення розміру стягуваних аліментів підстави відсутні. Так, [PERSON] посилається на незадовільний стан здоров`я їх сина [PERSON] , який потребує значних витрат на лікування, участі у яких батько не приймає. Всі витрати, пов`язані з лікуванням дитини взяла на себе виключно вона. [PERSON] також просить врахувати те, що їх з позивачем спільна донька хворіє. З часу встановлення аліментів стан здоров`я дитини погіршився. Відповідачі не погоджуються з тим, що матеріальне становище [PERSON] змінилося в силу зменшення доходів, отриманих за останній рік. Зазначають, що позивач має у власності транспортні засоби, земельну ділянку та інше нерухоме майно. Тому його твердження про погіршення матеріального становища не відповідає дійсності. Також [PERSON] не довів й те, що погіршився його стан здоров`я. Заслухавши позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивач є батьком двох дітей [PERSON] , [INFO] (а.с. 4), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), на утримання яких за судовими рішеннями зобов`язаний сплачувати аліменти. Так, відповідно до виконавчого листа № 1810/1915/12, виданого Лебединським районним судом Сумської області 13.07.2012, на утримання сина [PERSON] позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6, 7). На утримання доньки [PERSON] за виконавчим листом № 950/2035/20, виданим Лебединським районним судом Сумської області 18.01.2021, сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 11, 12). Позивач зазначає, що його матеріальне становище на даний час погіршилося, погіршилося також і його здоров`я, а також змінився сімейний стан. При цьому розмір стягуваних аліментів на двох дітей за законом має становити третину заробітку (доходу) платника аліментів, тоді як з нього стягується половина заробітку. Суд частково погоджується з такими доводами позивача та при ухваленні рішення враховує таке. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Так, суд знаходить обґрунтованими доводи [PERSON] про те, що сімейний стан останнього змінився, оскільки судовим розглядом встановлено, що на даний час позивач створив нову сім`ю та проживає в шлюбі з [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про шлюб (а.с. 112), довідок про реєстрацію місця проживання (а.с. 108, 118) і зазначений факт не заперечується відповідачами. Крім цього, суд вважає, що змінилося й матеріальне становище [PERSON] , що доводиться податковими деклараціями (а.с. 13-14, 15-16), відповідно до яких загальна сума доходу позивача за 2019 склала 30690 грн., а за 2020 рік - 18430 грн. Тобто, дохід позивача за 2020 рік в порівнянні з попереднім роком суттєво змінився в бік погіршення. Разом з цим, доводи відповідачів про те, що [PERSON] має у власності нерухоме майно та декілька транспортних засобів, загальна вартість яких становить 863000 грн., і це має бути враховано судом при визначенні матеріального становища платника аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що транспортні засоби дійсно свого часу ним придбавалися та реєструвалися на його ім`я, але з придбання наступного транспортного засобу попередній продавався і на даний час він не має у власності взагалі жодного автомобіля. Так само він не має і власного житла, проживає в помешканні теперішньої дружини. Квартира, яка йому належала, була продана за борги. Такі пояснення позивача [PERSON] й [PERSON] не оспорили та визнали вищенаведені ним факти в повному обсязі. Обставини щодо наявності іншого нерухомого майна, зареєстрованого за [PERSON] , на що посилаються відповідачі та, що не заперечується позивачем, суд не враховує при ухваленні рішення, оскільки в цій частині для сторін ніщо не змінилося, так як таке майно дійсно є у позивача на даний час та було у нього й на час встановлення аліментів. Доводи відповідача в частині погіршення його стану здоров`я, як обставини, яка впливає на зміну розміру стягуваних аліментів, суд не приймає до уваги, так як ця обставина відповідними доказами не доведена. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того в чому саме погіршився стан здоров`я [PERSON] , яку він має хворобу, які витрати несе на своє лікування, їх розміру. При цьому суд погоджується з тим, що розмір стягуваних з позивача аліментів є дещо завищеним та не відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Так, статтею 183 СК України урегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 вказаної статті встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розміри частки від заробітку (доходу) платника аліментів наведено в ч. 5 ст. 183 СК України, якою визначено, що аліменти стягуються у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, приймаючи до уваги те, що матеріальне становище позивача та його сімейний стан змінилися, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь відповідачів на утримання їх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] до визначеного законом розміру - 1/3 частини на двох дітей (по 1/6 частині на кожну дитину) усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше встановленого законом мінімуму - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Одночасно суд вважає необхідним роз`яснити відповідачам, що вони мають право звернутися до суду з вимогами про стягнення додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, до яких відноситься й хвороба дитини, участь у яких, при їх доведеності в судовому порядку, зобов`язаний брати [PERSON] , як той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved