Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання припиненою іпотеки нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 11,9 кв.м., загальною площею 21,6 кв.м., встановлену на підставі іпотечного договору укладеного 5 вересня 2007 року між АБ «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] та вилучення у зв`язку з цим з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження зазначеного майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 11,9 кв.м., загальною площею 21,6 кв.м. Позовні вимоги мотивує тим, що був позичальником за договором кредиту № 66-Ф07 від 1 серпня 2007 року укладеного з Акціонерним банком «Регіонального розвитку». За умовами договору банк надав йому кредит у сумі 15 000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 29 липня 2022 року. 5 вересня 2007 року між банком та ним укладено іпотечний договір на забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 66-Ф07 від 1 серпня 2007 року. Згідно з п. 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки є квартира в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 11,9 кв.м., загальною площею 21,6 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. 1 серпня 2007 року, номер витягу 4381962) та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 3 серпня 2007 року, реєстраційний номер 4307746, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 3 серпня 2007 року, номер витягу 15470956. 14 серпня 2013 року між банком та [PERSON] було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії) № 30, за умовами якого первісний кредитор (банк) передає (відступає), а новий кредитор (відповідач [PERSON] ) приймає всі права вимоги за кредитним договором № 66-Ф07 від 1 серпня 2007 року та всіма додатковими угодами до нього. Згідно з п. 1.2 договору цесії відступлення права вимоги за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існуватимуть на момент відступлення права вимоги: право вимоги на суму основного зобов`язання по кредиту на момент підписання цього договору, суми нарахованих процентів за користування кредитом, пені та штрафів у разі їх нарахування та відсотків за користування кредитом у розмірі та у терміни, передбачені кредитним договором, а також на право вимоги виконання позичальником будь-яких інших обов`язків, передбачених кредитним договором та додатковими угодами до нього. Перехід відступленого права вимоги від банку до [PERSON] відбувся 14 серпня 2013 року відповідно до п. 1.5.1 договору цесії у зв`язку з проведенням останнім розрахунку з банком за відступлене право, який підтверджується квитанцією № 4 від 14 серпня 2013 року. У зв`язку з переходом від банку до [PERSON] прав вимоги за кредитним договором, банк передав вказаному відповідачу за актом приймання-передачі від 14 серпня 2013 року документи, що стосуються видачі кредиту, в т.ч. оригінали кредитного договору, додатків до нього, оригінал іпотечного договору від 5 вересня 2007 року, реєстр № 3552, а всього 84 документи. 14 серпня 2013 року відповідач [PERSON] , як новий кредитор, простив позивачу заборгованість по кредитному договору, що підтверджується заявою відповідача від 14 серпня 2013 року, а тому зобов`язання позивача перед [PERSON] по кредитному договору припинені, то відповідно й іпотека за іпотечним договором від 5 вересня 2007 року також припинилась. У зв`язку з припиненням дії договору банк, як іпотекодержатель за договором іпотеки, надав відповідачу [PERSON] повідомлення для вручення Реєстраційній службі Львівського МУЮ (вих №27/1720 від 14 серпня 2013 року) та довіреність № 53 від 14 серпня 2013 року з повноваженням скасувати заборону відчуження та виключення запису про обтяження іпотекою, що були накладені за вказаним іпотечним договором на квартиру [ADDRESS] . Термін дії зазначеної довіреності сплинув 13 вересня 2013 року, а відповідач [PERSON] як повірений, на підставі зазначеної довіреності не звернувся у встановленому порядку до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію відомостей про припинення іпотеки. В липні 2020 року, при спробі зняти обтяження за вказаним іпотечним договором нотаріусом Дулик М.Б. позивачу було вказано, з посиланням на абз. 4 п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що вчинення таких дій можливе лише за наявності нотаріально посвідченої довіреності на вчинення дій пов`язаних із зняттям обтяжень за іпотечним договором або за присугності заявника - повноважного представника іпотекодержателя за договором - банку. У зв`язку з припиненням основного зобов`язання за кредитним договором, позивач 20 липня 2020 року надіслав на адресу банку запит від 17 липня 2020 року, в якому просив надати на його ім`я довіреність на вчинення дій пов`язаних із зняттям обтяження, встановленого за іпотечним договором або забезпечити присутність повноваженого представника банку як іпотекодержателя за договором, однак вказаний запит не був отриманий банком та повернувся позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відтак в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості скасувати заборону відчуження квартири. Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження у такій та призначено підготовче засідання на 22 жовтня 2020 року. 5 жовтня 2020 року представником позивача [PERSON] адвокатом Довганем В.І., який діяв на підставі ордера серії ВС № 1034241 від 7 вересня 2020 року подано уточнення до позовної заяви, відповідно до якого у зв`язку з допущеною технічною помилкою на першій сторінці позовної заяви та в пункті 2 прохальної частини позовної заяви після слів « [ADDRESS] ». В підготовче засідання 22 жовтня 2020 року з`явились представник позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] , у зв`язку з неявкою в підготовче засідання представника відповідача АБ «Банк регіонального розвитку», щодо якого були відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, розгляд справи у підготовчому засідання було відкладено на 16 листопада 2020 року. 23 жовтня 2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив, відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, вважає, що позов підставний та не заперечує щодо його задоволення. Окрім того підтвердив, що 14 серпня 2013 року уклав з банком договір відступлення прав вимоги (цесії) № 30, за умовами якого первісний кредитор (банк) передав (відступив), а новий кредитор прийняв всі права вимоги за кредитним договором № 66-Ф07 від 1 серпня 2007 року та всіма додатковими угодами до нього. Перехід відступленого права вимоги від банку до нього відбувся 14 серпня 2013 року відповідно до п. 1.5.1 договору цесії у зв`язку з проведенням ним розрахунку з банком за відступлене право, який підтверджується квитанцією № 4 від 14 серпня 2013 року. 14 серпня 2013 року як новий кредитор, простив позивачу заборгованість по кредитному договору, що підтверджується його заявою від 14 серпня 2013 року, а тому зобов`язання позивача по кредитному договору припинені, тому відповідно іпотека за іпотечним договором від 5 вересня 2007 року також припинилась. В підготовчому засіданні 16 листопада 2020 року за клопотанням представника позивача адвоката Довганя В.І. долучено до матеріалів справи матеріали кредитної справи № 66-Ф07 ЛФ АБ «БРР» щодо кредиту [PERSON] . Ухвалою суду 16 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Судове засідання 27 листопада 2020 року не відбулось у зв`язку з неявкою в таке сторін у справі та третьої особи. В судовому засіданні 1 грудня 2020 року представник позивача адвокат Довгань В.І. позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив його задовольнити. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, вказав, що підтримує пояснення викладені у відзиві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Від третьої особи засобами електронного зв`язку надійшло клопотання відповідно до якого приватний нотаріус Дулик М.Б. просить розглянути справу у її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача АБ «Банк регіонального розвитку» та третьої особи, відносно чого інші учасники процесу не заперечили. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. \~ 1 серпня 2007 року між АБ «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 66-Ф07. 5 вересня 2007 року між АБ «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] було укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б., зареєстрований в реєстрі під номером 3551, відповідно до умов якого іпотекодавець зобов`язується відповідати за виконання ним зобов`язань за договором кредиту № 66-Ф07 від 1 серпня 2007 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, та додатковими угодами до нього, що укладатимуться між сторонами. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] . 14 серпня 2013 року між АБ «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 30, відповідно до умов якого новий кредитор приймає всі права вимоги і стає новим кредитором за кредитним договором № 66-Ф07 від 1 серпня 2007 року та всіма додатковими угодами до нього, що був укладений між первісним кредитором та [PERSON] . З квитанції № 4 від 14 серпня 2013 року вбачається, що відповідач [PERSON] сплатив АБ «Банк регіонального розвитку» кошти по договору цесії, у зв`язку з чим у відповідності до п. 1.5.1 вказаного договору до нього перейшло відступлене право. Заявою від 14 серпня 2013 року [PERSON] звільнив [PERSON] від виконання його обов`язків за кредитним договором № 66-Ф07 від 1 серпня 2007 року (простив боржнику будь-які борги по вказаному договору). З повідомлення АБ «Банк регіонального розвитку» від 14 серпня 2013 року № 27/1720 адресованого Реєстраційній службі Львівського МУЮ вбачається, що банк повідомив про те, що іпотечний договір від 5 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б., зареєстрований в реєстрі під номером 3551, що був укладений між АБ «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] припинив свою дію у зв`язку з припиненням основного зобов`язання. З інформаційної довідки № 222600089 від 3 вересня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , на таку накладено обтяження заборона на нерухоме майно на підставі іпотечного договору, реєстраційний номер 3551 від 5 вересня 2007 року, іпотекожержатель АБ «Банк регіонального розвитку», іпотекодавець [PERSON] , додаткові дані: договір кредиту № 66-Ф07 від 1 серпня 2007 року. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (стаття 605 ЦК України). Аналіз статті 605 ЦК свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу. За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі прощення боргу за основним зобов`язанням. При цьому, законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення основного зобов`язання. Отже, за наявності заяви [PERSON] про прощення боргу за основним зобов`язанням, основне зобов`язання є припиненим та у зв`язку із цим припиняється іпотека. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за основним зобов`язанням, яке є припиненим, однак забезпечене іпотекою, є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже\~\~всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Отже, враховуючи вище описане, вимоги позивача про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майнає взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 840,8 гривень судового збору.

Outcome: approved