Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з 12.10.2015 по 05.04.2016 в сумі 16353,15грн., з якої: сума боргу за невиконання договірних зобовязань 15410,20грн.; - сума інфляційних витрат 795,35грн. та сума 3% річних 147,60грн., разом із судовими витратами. Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначає, що відповідачу належить на праві власності нежитлове приміщення 1-го поверху № 1-1; 1-4; 1-6; 1-7; 1-8; 1-11 в літ. «А-16», загальною площею 77,2кв.м., що розташовано за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 24 з централізованими системами опалення та гарячого водопостачання. -1.09.2007 між позивачем та [PERSON] укладено договір № 3823 купівлі-пролажу теплової енергії в гарячій воді. Позивачем здійснено подачу теплової енергії відповідачу по о/р 17500-8178 в повному обсязі. Між тим, відповідач всупереч умовам договору, сплачує за теплову енергію нерегулярно, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 16353,15грн., яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або слухання справи за їх відсутністю не надав, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності нежитлове приміщення 1-го поверху № 1-1; 1-4; 1-6; 1-7; 1-8; 1-11 в літ. «А-16», загальною площею 77,2кв.м., що розташовано за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 24 з централізованими системами опалення та гарячого водопостачання. 01.09.2007 між сторонами по справі укладено договір № 3823 купівлі-пролажу теплової енергії в гарячій воді. Згідно до п. 3.2.6 договору споживча зобовязаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Відповідно до п.п. 6.3 та 6.4 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює до 28 числа поточного місця, при розрахунках за показниками приладів обліку, до 18 числа місяця наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку. Позивачем здійснено подачу теплової енергії відповідачу по о/р 17500-8178 в повному обсязі. Між тим, відповідач всупереч умовам договору, сплачує за теплову енергію нерегулярно, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 16353,15грн Такі обставини підтверджено копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договору № 3823 від 01.09.2007 з додатками, актами від 12.10.2015 та від 15.04.2016, розрахунком заборгованості, вимогою від 03.08.2016 (а.с.3-25). В силу ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) Відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позову обґрунтованими, належним чином доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved