Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 21 вересня 2018 року він придбав житловий будинок в [ADDRESS] . Ще до продажу будинку, за словами сусідів, приблизно з 2014 року, тобто вже більше чим сім років, відповідачка не проживає за вказаною адресою. З моменту придбання будинку він змушений сам нести усі витрати по утриманню домоволодіння, в тому числі сплачувати комунальні платежі, плата за які нараховується за кількість зареєстрованих осіб. Також кількість зареєстрованих осіб впливає на призначення субсидії. На даний час у позивача виникла необхідність розпорядитись вищевказаним будинком, але в зв`язку з тим, що відповідачка не бажає виписатись з нього, у [PERSON] виникають певні труднощі. Згідно домової книги: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в будинку по [ADDRESS] , а відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов фактично у вищевказаному будинку не проживає більше семи років. В зв`язку з чим, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: по [ADDRESS] , стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача [PERSON] , який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу будинку від 21.09.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстровий №1473; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №138691986 від 21.09.2018 року (а.с.6, 7-8). Згідно копії довідки №2881 від 10.06.2021 року, виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради [PERSON] , як власнику житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в зазначеному будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] дружина, [PERSON] , [INFO] не родичка, [PERSON] , [INFO] не родичка (а.с.9). Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , 11.06.2021 року комісією в складі депутата Покровської селищної ради Ставицького С.В., та сусідів: [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає більше семи років, оскільки вона продала вказаний будинок і не знялася з реєстрації (а.с.12). Крім того, до суду надійшли письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно не проживає в житловому будинку, належному [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Так, статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом достовірно встановлено, що відповідачка не перебуває в сімейних відносинах з позивачем, спільним побутом з ним не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.

Outcome: approved