Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №1 в будинку №76 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську та зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2013 року, реєстровий №1012, укладеного між позивачем та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від власника квартири [PERSON], на праві власності належить квартира [ADDRESS], право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем під №1572071. За даними КП «Жилсервіс-9» ДМР в спірній квартирі продовжують бути зареєстрованими [PERSON], [INFO], та колишній власник квартири [PERSON], [INFO]. Відповідно до складеного 11.03.2015 року акту відповідачі у квартирі не проживають, тому позивач просив суд визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №1 в будинку №76 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську, та зобов'язати Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про день слухання справи повідомлялись належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №74 від 17.09.2015 року, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутності, рішення постановити на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2013 року, реєстровий №1012, укладеного між позивачем та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від власника квартири [PERSON], на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 13), право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем під №1572071 (а.с. 12). За даними КП «Жилсервіс-9» ДМР в спірній квартирі продовжують бути зареєстрованими [PERSON], [INFO], та колишній власник квартири [PERSON], [INFO] (а.с. 64). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживають з 2008 року, що підтверджується актом про непроживання від 11.03.2015 року, який підписаний сусідами [PERSON] та [PERSON] та посвідчений головним інженером та печаткою КП «Жилсервіс-9» (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають,з позовом про вселення в квартиру та про визнання договору купівлі-продажу недійсним до суду не звертались, тому суд вважає визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №1 в будинку №76 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про зобов'язання Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом Головного управління державної міграційної служби України, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Спір в цій частині відсутній та Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області не є відповідачем по даній справі. Також суд вважає стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 243,6 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial