Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Глобус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.07.2017 між ним та ПАТ КБ «Глобус» укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки у вигляді підписання заяви-анкети №151-VIP на приєднання до вказаного договору, за умовами якого позивачу відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт овердрафту в розмірі 21 000 грн. У зв`язку з невиконанням позивачем своїх зобов`язань за вказаним договором 31.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Глобус» на суму 79001,76 грн. за період з 06.07.2017 по 31.08.2018, та зареєстровано в реєстрі за №6030. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2018 відкрито виконавче провадження №57745837 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. №6030 від 31.10.2018 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Глобус» заборгованості в розмірі 79 001,76 грн. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав для його вчинення та з порушенням норм чинного законодавства, оскільки під час звернення до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису стягувачем не було надано доказів безспірності заборгованості боржника. На підставі викладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 31.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі за №6030 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Глобус» заборгованості в розмірі 79001,76 грн. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій він просив розглядати справу за його та позивача відсутності, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, на підтвердження чого в матеріалах наявні відповідні документи, відзиву на позов не надав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. причин своєї неявки не повідомив. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. направила до суду належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення спірного виконавчого напису та просила здійснити розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.07.2017 між ПАТ КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки у вигляді підписання заяви-анкети №151-VIP на приєднання до вказаного договору, за умовами якого позивачу відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт овердрафту в розмірі 21000 грн., з процентною ставкою 36% річних, процентна ставка в пільговий період - 0,000001% річних. Договір укладено в письмовій формі, без нотаріального посвідчення. З виконавчого напису від 31.10.2018, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., убачається, що його вчинено внаслідок прострочення платежів боржником [PERSON] перед ПАТ КБ «Глобус», в безспірному порядку, на суму 79001,76 грн. (з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом), за період з 06.07.2017 по 31.08.2018, та зареєстровано в реєстрі за №6030. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2018 відкрито виконавче провадження №57745837 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. №6030 від 31.10.2018 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Глобус» заборгованості в розмірі 79001,76 грн. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. керувався визначеним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв без дотримання норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивачем не визнається розмір заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved