Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, посилаючись на те, що між позивачем був укладений договір підряду, а також додаток до нього. Відповідно до договору підрядник зобов'язаний виконати роботи по виробництву меблів, а відповідач оплатити роботи та сплатити аванс під час укладення договору, що відповідач виконала. Одночасно із укладенням договору сторони останнього уклали додаткову угоду щодо зміни умов оплати, відповідно до якої вартість робіт визначених у договорі відповідач повинна оплатити на рахунок позивача, оскільки підрядник на підставі договору про уступку права вимоги передав своє право на отримання оплати позивачу. В свою чергу, відповідач умови щодо оплати коштів на користь позивача не виконала, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач позов не визнала, посилаючись на те, що умови по оплаті підрядних робіт нею виконані у повному обсязі, остання сплатила майже всю суму за договором на рахунок підрядника, залишок оплати не здійснила, через незадовільний фінансовий стан будь якої додаткової угоди відповідач не підписувала. Також відповідач зазначила, що розрахунок пені зроблений не вірно та просила застосувати строк позовної давності до даних вимог. Крім того, відповідач зазначила, що є матір'ю одиначкою, із дитиною яка постійно хворіє та потребує лікування, відповідач одна утримує свою сім'ю та має маленький дохід, який дорівнює прожитковому мінімуму на одну особу. Дії позивача щодо стягнення з неї боргу відповідач вважає шахрайськими, у зв'язку з чим звернулась до правоохоронних органів. Також, відповідач зазначає, що згідно договору підряду остаточний розрахунок за останнім повинен здійснюватися після підписання акту - прийому передачі, який відсутній, а отже відповідач роботу не прийняла і не повинна була здійснювати розрахунки. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.10.2012 року між позивачем та фізичною особою підприємцем [PERSON] укладений генеральний договір уступки права вимоги, відповідно до якого ФОП [PERSON] зобов'язується передати права вимоги у грошовому зобов'язанні відповідно до правочинів, зокрема і підряду, а позивач передати підряднику грошові кошти у власність і укласти про це відповідну додаткову угоду /а.с. 29, 30/. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 01.02.2013 року відповідач та фізична особа підприємець [PERSON] уклали договір підряду, предметом якого є виготовлення меблів /а.с. 19-23/. Згідно розділу ІІІ договору ціна останнього становить 9500 грн., з який 2375 грн. оплачуються як аванс під час укладення договору підряду. Згідно ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Учасниками процесу, визнано у зв'язку з чим в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню про те, що відповідачем було перераховано підряднику суму авансу 2375 грн. 01.02.2013 року між позивачем та підрядником була укладена додаткова угода про передачу права вимоги /а.с. 33/. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 01.02.2013 року відповідач та підрядник уклали додаткову угоду про зміну умов оплати договору підряду, а саме розстрочення платежу не пізніше 5-го числа кожного місяця з 03.2013 року по 05.2013 рік,відповідач має здійснити оплату за договором підряду на рахунок позивача, який відповідно до генерального договору про відступлення права вимоги та додатку до нього є новим кредитором, в сумі 7125 грн. /а.с. 24/. Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідач стверджує про те, що заміна кредитора мала місце без її згоди, про що остання не була обізнана, оскільки не підписувала додаткову угоду, у зв'язку з чим платежі здійснювала на рахунок підрядника. Суд за такими доводами погодитися не може і вважає останні неспроможними, оскільки відповідач не надала доказів на підтвердження останніх, від призначення експертизи щодо дійсності її підпису на додатковій угоді відмовилась, посилаючись на наявність кримінального провадження /а.с.76/, в ході якого відповідна експертиза може бути проведена безкоштовно. Таким чином, суд вважає, що позивач знала про зміну умов оплати за договором підряду, оскільки особисто підписала додаткову угоду до договору підряду та знала про заміну кредитора у такому договорі. Згідно виписки з ПАТ «Приват Банк» відповідач в порушення умов додаткової угоди до договору підряду перерахувала на рахунок підрядника наступні суми: 21.03.2013 року 2500 грн.; 28.05.2013 року 1500 грн.; 25.06.2013 року 1500 грн., тоді як повинна була здійснити розрахунок у зазначений вище термін із позивачем /а.с. 52/. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості, 3% річних та індексу інфляції відповідач має борг 7125 грн., індекс інфляції становить 5415 грн.; 3 % річних 577 грн. /а.с. 5, 6/. Контр розрахунку відповідач суду не надала. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні повністю доведено те, що відповідач не виконала умови укладеної нею додаткової угоди до договору підряду в частині зобов'язання здійснити оплату робіт позивачу, здійснивши часткову оплату на рахунок підрядника, у зв'язку з чим вимоги останнього є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та індексу інфляції. Разом з тим, суд вважає що у задоволенні вимог щодо стягнення неустойки слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Враховуючи те, що у додатковій угоді підряду штраф визначено у твердій грошовій сумі, всупереч вимогам ч. 2 ст. 549 ЦК України, суд вважає що така вимога задоволенню не підлягає, як така що суперечить чинному законодавству. Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неналежного виконання підрядником умов договору підряду виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Згідно ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Згідно ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів щодо невиконання підрядником зобов'язань за договором підряду або виконання не у повному обсязі або неналежним чином, крім того відповідачем не заперечувалось, що зобов'язання за договором підряду підрядником виконані у повному обсязі, суд вважає доводи щодо відсутності акту прийому передачі послуг підставою для звільнення від обов'язку по оплаті на підставі додаткової угоди до договору підряду неспроможними. На підставі викладеного,

Outcome: partial