Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальних збитків у розмірі 15500 грн., посилаючись на те, що 15.11.2013р. ним було укладено з відповідачем договір про поставку будівельних матеріалів, після сплати товару на суму 15500 грн., підприємство відповідача товар за адресою зазначеною в договорі не поставив, гроші не повернув мотивуючи відсутністю коштів на рахунку підприємства. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач до суду не з'явився,надав заяву про розгляд справи у його відсутність. позов визнав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 листопада 2013 р. між сторонами був укладений договір про доставку купленого позивачем товару на адресу: [ADDRESS].За умовами договору ТОВ «СІФ» зобов»язалося доставити куплений товар покупцем, не пізніше п»яти днів після сплати за товар. Доставка здійснюється за рахунок продавця. З копії квитанції від 25.11.2013р. видно, що від [PERSON] на рахунок ТОВ «СІФ» поступили грошові кошти у сумі 15500 грн., підстава- сплата за будівельні матеріали. Листом від 04.02.2014р. позивачу відмовлено у видачі товару, у зв»язку з порушенням строку поставки. Угода від 25.11.2013р. про доставку товару розірвано з 25.12.2013р. Також позивачу повідомлено, що підприємство на даний час не може провести повернення сплачених коштів за покупку товару в сумі 15500 грн. у зв»язку з тим, що на рахунку підприємства відсутні кошти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться. Ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з вимогами ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ст. 906 ЦК України передбачає, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Таким чином дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідач не належним чином виконує умови договору поставки товару, при розгляді справи у суді позов визнав, доказів того, що невиконання умов договору сталося не з його вини суду не надано, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved