Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рідним батьком дитини є відповідач. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сама вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача на утримання дитини до досягнення нею повноліття та аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дати звернення до суду. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку та на утримання дружини у розмірі 1/4 частки заробітку. Проте не погоджується з доводами, викладеними у позовній заяві про те, що у добровільному порядку він матеріальну допомогу не надає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] /а. с. 5,6/. Позивач проживає з малолітньою дитиною за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом про проживання від 25.08.2016р. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У звязку з тим, що дитина, яка не досягла трирічного віку проживає разом з позивачем, суд вважає, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним та працює, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Враховуючи вищезазначені обставини суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача та на утримання позивача у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved