Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та пені за договором, посилаючись на те, що сторони уклали договір про участь у витратах на експлуатацію електричних та водопровідних мереж. Відповідно до умов договору позивач зобов'язується надавати послуги по виконанню комплексу робіт по обслуговуванню і поточному ремонту КТП та розподільчих електричних мереж, спільної водонапірної станції зі свердлиною та водопровідних мереж до яких підключений будинок відповідача, ведення особистого рахунку відповідача по сплаті коштів за надані послуги. В свою чергу, відповідач зобов'язується вчасно до 10 числа кожного місяця вносити плату на рахунок підприємства за надані послуги в розмірах визначених розрахунками, а уразі неналежного виконання обов'язків позивач має право нараховувати пеню за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Відповідач обов'язки по оплаті наданих послуг виконує неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути разом із штрафними санкціями, оскільки від досудового врегулювати даного питання відповідач ухиляється. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив задовольнити. Відповідач та представник останньої просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та пояснили, що послуги позивач не надає, надає неякісні, про ціни та тарифи не повідомляє, зокрема з чого розраховується відповідні вартість послуг. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.02.2011сторонами було укладено Договір № Л-76 «Про участь у витратах на експлуатацію електричних та водопровідних мереж» (далі - Договір) /а.с. 6/. Згідно п. 2.2.4. відповідач зобов'язується вчасно до 10 числа кожного місяця вносити плату на рахунок підприємства за надані послуги в розмірах визначених розрахунками. Згідно п. п. 3.1.3, 3.1.4. Договору позивач має право стягувати прострочену заборгованість по оплаті послуг та пеню у розмірі 1 % від несплаченої суми за кожен день затримки терміну сплати. Згідно наказу позивача про підвищення тарифів, акту фіксації показників лічильника води на водопроводі будинку відповідача, розрахунку заборгованості, за 2015 рік станом 10.01.2016 рік, розрахунку заборгованості, що міститься у позові, вбачається що відповідач оплачувала послуги не у повному обсязі, у зв'язку з чим виник борг, який становить 6830 грн., пеня 9747 грн. /а.с. 2-4, 8, 9, 202/. Суд вважає доводи відповідача щодо ненадання передбачених Договором послуг позивачем, надання їхненалежної якості, не у повному обсязі неспроможними, оскільки згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, відповідач та представник останньої не надали доказів на підтвердження цих обставин. Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що остання не обізнана із тарифами про оплату послуг, оскільки про тарифи останню було повідомлено /а.с.119, 163, 214/, що не заперечувала і сама відповідач. Вбачається, що претензії відповідача щодо повідомлення про зміну тарифу ґрунтуються виключно на належну,на її погляд, форму такого повідомлення, а також не розкриття структури тарифів. Разом з тим, такі доводи не мають юридичного значення для даного спору, оскільки під час дії Договору відповідачем не порушувалось у будь який передбачений законом спосіб питання щодо неналежного виконання останнього та порушення її прав як споживача. Що стосується доводів відповідача про укладення нею іншого договору раніше, зазначене також не нівелює обов'язок відповідача виконувати чинний Договір та нести відповідальність за його невиконання. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки сторонами укладеноДоговір, який діє, відповідач отримує від позивачапослуги, і зобов'язана виконувати умови договору щодо їх оплати. Враховуючи те, що відповідачем умови договору щодо оплати наданих послуг позивача були порушені внаслідок чого виникла заборгованість, остання підлягає стягненню разом із штрафними санкціями, які передбачені договором у вигляді стягнення пені у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу, згідно розрахунку наведеного вище, який учасниками процесу не оспорювався. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved