Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 67474,89 грн. (шістдесят сім тисяч чотириста сімдесят чотири гривні вісімдесят дев'ять копійок) та судових витрат в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні). Позивач посилається на те, що 10 січня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №500250424. За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 49999 грн. (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень), з кінцевим строком погашення до 12 січня 2015 року. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договором, в тому числі за кредитним договором № 500250424 від 10 січня 2012 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк». Згідно з графіком погашення кредиту, що передбачено Договором відповідач зобов'язаний повернути наданий їй кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі і в строки, передбачені Договором, проте, відповідач свої зобов'язання не виконав. Станом на 23 грудня 2013 року прострочена заборгованість склала 67474,89 грн. (шістдесят сім тисяч чотириста сімдесят чотири гривні вісімдесят дев'ять копійок), яка складається з наступного: - 60774,89 грн. (шістдесят тисяч сімсот сімдесят чотири гривні вісімдесят дев'ять копійок) - прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 6700,00 грн. (шість тисяч сімсот гривень) - прострочені відсотки за користування кредитом. З метою вирішення питання щодо сплати Відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором № 500250424 від 10.01.2012 року, Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав Відповідачу «Вимогу про погашення простроченої заборгованості». На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «Росвен Інвест Україна» та змушує Позивача звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 25 вересня 2018 року відкрито провадження в справі. В судове засідання представник позивача не з'явився про місце, день та час слухання справи повідомлений вчасно. Звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати без представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, від [PERSON] відзиву та інших заяв до суду не надходило. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Згідно листа № 02-12/614 від 20.09.2018 року, виданого Феневицькою сільською радою Іванківського району Київської області, гр.[PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] проживає в [ADDRESS] Судом встановлено, що 10 січня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 500250424 (а.с.35). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 49999 грн. (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень), з кінцевим строком погашення до 12 січня 2015 року. Також відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається в ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. З копії наданого позивачем Договору № 500250424 від 12 січня 2012 року слідує, що між сторонами було укладено саме кредитний договір (а.с.35). Крім того, судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договором, в тому числі за кредитним договором № 500256177 від 20.02.2012 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.5-15). Згідно з графіком погашення кредиту, що передбачено Договором відповідач зобов'язаний повернути наданий їй кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі і в строки, передбачені Договором, проте, відповідач свої зобов'язання не виконав. Станом на 23 грудня 2013 року прострочена заборгованість склала 67474,89 грн. (шістдесят сім тисяч чотириста сімдесят чотири гривні вісімдесят дев'ять копійок), яка складається з наступного: 60774,89 грн. (шістдесят тисяч сімсот сімдесят чотири гривні вісімдесят дев'ять копійок) - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 6700,00 грн. (шість тисяч сімсот гривень) - прострочені відсотки за користування кредитом. Як слідує з матеріалів справи (а.с.39), Позивачем на адресу [PERSON] було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості за вих. № 2-3037506 від 29.05.2018 року. Однак Відповідач в добровільному порядку не погасив заборгованість. У зв'язку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо погашення отриманого кредиту у передбачений договором строк, суд вважає, що є всі правові підстави для повного задоволення позову ТОВ «Росвен Інвест Україна». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. (а.с.40). Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1762 грн. На підставі викладеного, ст.ст.192, 526, 530, 533, 549, 589, 599, 610, 612, 627, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу,

Outcome: approved