Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Європейський газовий банк» про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме 23.05.14 між ним та відповідачем було укладено договір банківського рахунка №30030, у відповідності до п. 1.1. якого банк зобов'язувався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно даного договору відповідач відкрив позивачу поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України та в іноземній валюті. 26.05.14 ним були подані платіжні доручення за №97763, №97844, №97838, №97848, №97871, №97863 про переказ грошових коштів з мого рахунку [NUMBER] на інший поточний рахунок. Однак, відповідачем відповідно до умов договору не було здійснено операції з перерахування вказаних в платіжних дорученнях коштів. Крім того, відповідачем був порушений строк на здійснення даної операції, і станом на день подання позовної заяви, грошові кошти перераховані не були. На усну вимогу про виконання платіжних доручень відповідач посилався на відсутність грошових коштів у зв'язку із складною фінансово-економічну ситуацію в країні. Проте, дана умова лише ускладнює, а не унеможливлює здійснення банківської діяльності, тому дану причину не можна розцінювати як дію непереборної сили чи форс-мажорною обставиною, яка не звільняє відповідача від виконання своїх обов'язків за укладеним договором. У зв'язку з невиконанням умов договору відповідачем 30.05.2014 року було направлено лист-вимогу на відповідача про вжиття заходів щодо виконання платіжних доручень за №97763, №97844, №97838, №97848, №97871, №97863 від 26.05.2014 року. Однак платіжні доручення виконані не були. З 17.07.2014 року в ПАТ «Європейський газовий банк» введена тимчасова адміністрація, а тому унеможливлює отримання грошових коштів, які знаходяться на моєму рахунку. Просив суд відповідно до ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 1066, 1068, 1074 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1 Закону України «Про відповідальністю за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визнати бездіяльність відповідача неправомірною та стягнути з відповідача в розмірі 190000 грн., пеню в розмірі 794200 грн., 3% річних - 125400 грн. та інфляційні витрати - 7220 грн. В подальшому позивачем зменшено позовні вимоги, а саме просив визнати бездіяльність відповідача у невиконанні умов договору банківського рахунку №30300 від 23.05.12 неправомірною та стягнути пеню в розмірі 514301,32 грн., 3% річних - 296400 грн. та інфляційні втрати - 11210 грн. У судове засіданні позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у свої запереченнях проти задоволення позову заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 23.05.14 між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунка №30030, за яким відповідач відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх положень Банку, зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок відкритий позивачу грошові кошти, що йому надходять, виконувати його розпорядження щодо перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. За ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Так, за п. п. 2.3.3 договору відповідач зобов'язаний за розпорядженням позивача перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа. 26.05.14 позивачем були подані платіжні доручення №97763, №97844, №97838, №97848, №97871, №97863 щодо перерахунку грошових коштів з його рахунку на суму 190000 грн. Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.07.14 №57 запроваджено в ПАТ «Єврогазбанк» тимчасову адміністрацію з 17.07.14 по 17.10.14 включно. Виплата коштів позивачу була здійснена лише 26.09.14 через ПАТ «Банк «Київська Русь». Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то з відповідача підлягає стягнення інфляційні витрати та три відсотки річних за період з 26.05.14 по 17.07.14, що відповідно складає 2667,60 грн. та 827,67 грн. Крім того, Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а тому на відносини, які виникли між сторонами не розповсюджується і відповідно стягненні пені необхідно відмовити. З викладеного, ст.ст. 1-11, 57-66, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial