Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання кредитного договору та договору поруки укладеними, стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 12 червня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] виникло зобов'язання, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 30000 грн. на термін користування до 10 червня 2010 року із сплатою 36% річних, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідач [PERSON] 12 червня 2008 року уклала з банком договір поруки та взяла на себе зобов'язання солідарної відповідальності у випадку невиконання договірних зобов'язань [PERSON] Відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконав, має заборгованість перед банком у розмірі 126864,09 грн. Але внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків вказаний кредитний договір з [PERSON] та договір поруки з [PERSON] не підписано працівником банку, хоча з боку банку договір виконано - кредитні кошти відповідачу надано. Тому позивач просив суд визнати кредитний договір №1641/06/08-ЕК від 12.06.2008 року та договір поруки №1641/06/08-ЕК від 12.06.2008 року укладеними, стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 126864,09 грн. та покласти на них судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Фелоненко С.М. позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. При цьому посилалась на те, що договір поруки вона не підписувала, навіть не знала про наявність такого договору до отримання позовної заяви та виклику до суду. Також просила суд при розгляді справи застосувати термін позовної давності. В задоволенні позову просила відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON], що в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] вжито заходів до укладення кредитного договору №1641/06/08-ЕК, та укладення з відповідачем [PERSON] договору поруки (а.с.11-15). Вказані договори були підписані лише [PERSON] та [PERSON], але не підписані уповноваженим представником банку. Таким чином судом встановлено, що сторонами письмові договори кредиту та поруки не укладені. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 2 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Тому підстави для визнання кредитного договору №1641/06/08-ЕК від 12.06.2008 року та договору поруки №1641/06/08-ЕК від 12.06.2008 року укладеними відсутні. Відповідно до ст.216 ЦПК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно заяви на видачу готівки від 12 червня 2008 року №994 [PERSON] одержав у відділенні КБ «Надра» кошти в розмірі 30000 грн. (а.с.17). Виходячи з викладеного, позивач мав право вимагати від відповідача [PERSON] повернення одержаних по недійсному правочину коштів, та мав би повернути [PERSON] одержане від нього за цим же недійсним правочином. В той же час відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про застосування у справі терміну позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки [PERSON] одержав від позивача кошти 12 червня 2008 року, термін позовної давності до вимоги про їх повернення сплинув 12 червня 2011 року. Позивач же звернувся до суду з даним позовом 19 грудня 2013 року, тобто після закінчення термінів позовної давності. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст.267 ЦУ України. Зокрема, даною нормою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи звернулась до суду з заявою про застосування позовної давності. Судом не встановлено поважних причин пропущення банком позовної давності до вимоги про повернення коштів. Тому в задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» необхідно відмовити в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають у зв'язку з відмовою в задоволенні позову.

Outcome: dismissed