Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.10.2011р. відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, тобто видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Отже, в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість в розмірі 27 550 грн. 66 коп., яка складається з наступного: 1896, 84 грн. заборгованість а кредитом; 23\~465, 69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. заборгованість за пенею та комісіями; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1288, 13 грн. штраф (процентна складова). До початку розгляду судом справи по суті відповідач по справі подала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що не погоджується із розміром заборгованості, що наданий позивачем, оскільки вона отримала кредит в розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік. У звязку з наведеним, заборгованість по сплаті відсотків має складати 3000 грн. Також подала заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначила, що позов подано позивачем 4 червня 2018 року, а строк позовної давності по кредиту закінчився 31 травня 2015 року. Також зазначила, що проценти можуть бути стягнуті з 31 травня 2015 року. Просила застосувати строки загальної та спеціальної позовної давності до вимоги про стягнення штрафних санкцій і відмовити у задоволенні позову. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с. 40). В судовому засіданні представник відповідача подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 квітня 2018 року заборгованість виникла 26 січня 2013 року і кількість прострочених днів неповернення кредитних коштів складає 1921 день, а заборгованість по тілу кредиту 1894, 84 грн. Отже, заборгованість по процентах за користування кредитними коштами становить 3033, 32 грн. (30%:360*1921 грн.* 1894, 84 грн.:100). Не заперечив проти часткового задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні просив суд зменшити розмір процентів за її розрахунком. Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № б/н від 04.10.2011р., згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Термін дії кредитної картки встановлено до серпня 2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Ця обставина підтверджується копією заяви відповідача від 04.10.2011р. (а.с. 8) та довідкою позивача (а.с. 62). При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями відповідно до умов Договору. 1. Як вбачається з наданого Банком розрахунку, заборгованість за договором відповідача станом на 30.04.2018 року становить: 27 550 грн. 66 коп., яка складається з наступного: 1896, 84 грн. заборгованість а кредитом; 23\~465, 69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. заборгованість за пенею та комісіями; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1288, 13 грн. штраф (процентна складова) а.с. 6-7. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо відповідності розрахунку заборгованості (нарахування процентів) за договором (а.с. 6-7) умовам кредитного Договору. У звязку з наведеним, суд не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий банком в частині визначення заборгованості по відсоткам в розмірі 23\~465, 69 грн., оскільки такий розрахунок не відповідає умовам кредитного Договору. Водночас, судом встановлено, що за умовами кредитного Договору № б/н від 4 жовтня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується позовною заявою позивача (а.с. 3-5). Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості, станом на 30 квітня 2018 року кількість прострочених днів неповернення кредитних коштів становить 1921 день, тобто за період з 26 січня 2013 року (початок виникнення поточної заборгованості за кредитом) і до 30 квітня 2018 року. Отже, заборгованість по процентах за користування кредитними коштами становить 3033, 32 грн. (30% : 360 * 1921 * 1894, 84 : 100). Таким чином, позовні вимоги Банку підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по відсотках в сумі 3033, 32 грн. 2. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Банком нарахована заборгованість за пенею та комісією в розмірі 400 грн. та штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1288, 13 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Cтаттею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи з того, що одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними, вони не повинні застосовуватись судом. Таким чином, вимоги АТ «КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача штрафу: фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 1288, 13 грн. задоволенню не підлягають, а з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за комісією та пенею в розмірі 400 грн. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року та № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Разом з тим, не підлягає задоволенню заява відповідача про застосування строку позовної давності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах кого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платіжні погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах: від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс16), від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), від 17 вересня 2014 року (справа № 6-95цс14), від 19 листопада 2014 року (справа № 6-160цс14). Судом встановлено, що останній платіж в сумі 100 грн. відповідачем здійснено 25 липня 2016 року (а.с. 7). Строк дії картки № 5577212301735240 (дата відкриття 04.10.2011р.) становить до серпня 2015 року (а.с. 62). Позивач з позовом звернувся до суду 14 червня 2018 року (а.с. 3). Отже, суд приходить до висновку, що строк позовної давності стосовно стягнення всієї суми заборгованості Банком не пропущено. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON], ([INFO], 32153, Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Соколівка, вул. Богача, 27, РНОКПП [NUMBER]) на користь Акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ 143605700) заборгованість за кредитним договором № б/н від 4 жовтня 2011 року в розмірі 5 330 грн. 16 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1896 грн. 84 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3033 грн. 32 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 400 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 340 грн. 89 коп. (5330, 16 грн. * 1762 грн. : 27\~550, 66 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved