Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 09 вересня 2019 року між Приватним підприємством «Медлогістик» в особі директора Івчика Андрія Валерійовича, що діє на підставі Статуту з одного боку, та [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 17 червня 2014 року, адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] з іншого боку, укладено Договір купівлі-продажу Товару №09-09-2019. Згідно умов Договору Позивач зобов`язався доставити, встановити і ввести в експлуатацію ультразвукову діагностичну систему Qbit 5, 2019 року випуску, в комплекті з чотирма датчиками, а Відповідач зобов`язався оплатити Позивачу ціну Товару в розмірі еквівалентному 13700,00 доларів США. 09 вересня 2019 року Позивач доставив, встановив та ввів в експлуатацію Товар Відповідачу. Відповідач здійснив оплату Товару лише частково у розмірі еквівалентному 11416,00 доларів США. Це змусило Позивача направити Відповідачу поштовим відправленням листа-претензію про необхідність погашення заборгованості за Договором, проте Відповідач даний лист проігнорував. Оскільки Відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість, Позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з?явилася, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлена своєчасно та належним чином. Декілька разів за заявами відповідача були відкладені судові засідання. В заявах відповідач посилався на надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву. Натомість з початку надходження справи 30.03.2020 року відповідачем до суду не надано відзиву, що надається в письмовій формі та не потребує додаткової його присутності оскільки судом було надіслано позовну заяву з додатками. Тому суд вважає, що відповідач обізнаний про позовну заяву та мав достатньо часу для подання відзиву, не скориставшись своїм правом. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 09 вересня 2019 року між Приватним підприємством «Медлогістик» в особі директора Івчика Андрія Валерійовича, що діє на підставі Статуту з одного боку, та [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 17 червня 2014 року, адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] з іншого боку, укладено Договір купівлі-продажу Товару №09-09-2019. Згідно умов Договору Позивач зобов`язався доставити, встановити і ввести в експлуатацію ультразвукову діагностичну систему Qbit 5, 2019 року випуску, в комплекті з чотирма датчиками, а Відповідач зобов`язався оплатити Позивачу ціну Товару в розмірі еквівалентному 13700,00 доларів США. 09 вересня 2019 року Позивач доставив, встановив та ввів в експлуатацію Товар Відповідачу. Відповідач здійснив оплату Товару лише частково у розмірі еквівалентному 11416,00 доларів США. Це змусило Позивача направити Відповідачу поштовим відправленням листа-претензію про необхідність погашення заборгованості за Договором, проте Відповідач даний лист проігнорував. Оскільки Відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість, Позивач змушений звернутися до суду. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1.2. Договору ціна Товару встановлюється виходячи з еквіваленту 13700,00 доларів США (тринадцять тисяч сімсот доларів нуль центів). Ціна Товару за цим Договором виражається в гривні. Розмір ціни Товару в гривні визначається в порядку, встановленому п. 3.4. цього Договору. Згідно пункту 3.1.2 Договору останню частину ціни Товару в розмірі, що еквівалентна 2284,00 доларів США Покупець зобов`язаний оплатити до 15 грудня 2019 року. Станом на дату подачі позовної заяви Відповідач сплатив Позивачу лише частину ціни Товару у розмірі еквівалентному 11416,00 доларів США. Таким чином у Відповідача перед Позивачем є заборгованість у розмірі грошового еквіваленту 2284,00 доларів США (13700,00 - 11416,00). Отже, оскільки узгоджений сторонами в Договорі строк виконання зобов`язання з оплати Товару завершився 15 грудня 2019 року, а Відповідач сплатив лише частину ціни Товару, то Відповідач не виконав своє зобов`язання у строк, встановлений Договором. За змістом статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Пунктом 3.4. Договору передбачено, що розмір оплати товару та інші зобов`язання за даним Договором, які виражені в грошовому еквіваленті в доларах США, визначається виходячи з курсу продажу долара США в АТ «Укрсиббанк» на момент здійснення платежу. Крім того, Верховний Суд України в Постанові від 21 червня 2017 року по справі № 3-432гс17 вказав, що якщо у договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті та передбачено, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором, стягненню підлягає сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день подання позову (заяви про збільшення позовних вимог). Офіційний курс продажу долара США в АТ «Укрсиббанк» станом на 23 березня 2020 року становить 28,50 гривень за 1 (один) долара США. Тобто, сума заборгованості в розмірі 2284,00 доларів США за курсом продажу долара США в АТ «Укрсиббанк» на момент звернення до суду становить 65094,00 грн., виходячи з наступного: 2284,00 (сума заборгованості) х 28,50 (курс продажу долара на момент подання позовної заяви до суду) = 65094,00 грн. (сума заборгованості в гривнях). Таким чином, враховуючи вищенаведене, необхідним є стягнення з Відповідача на користь Позивача суми основного боргу за Товар у розмірі 65094,00 гривень. Відповідно до частини 1 статгі 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Пунктом 3.2. Договору встановлено, що за прострочення оплати Товару та/або чергового платежу Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми товару за кожний день прострочення. Термін позовної давності по сплаті пені встановлюється в межах трьох років. Відповідно до пункту 1.2. та 3.4. Договору ціна Товару встановлюється виходячи з еквіваленту 13700,00 доларів США, що на момент подачі позовної заяви у відповідності до курсу продажу долара США в АТ «Укрсиббанк» становить 390450,00 гривень (13700,00x28,50). Узгоджений сторонами в пункті 3.1. строк виконання зобов`язання з оплати Товару завершився 15 грудня 2019 року. Таким чином першим днем прострочення заборгованості є 16 грудня 2019 року. Оскільки позовна заява подана позивачем 23 березня 2020 року, а першим днем прострочення заборгованості є 16 грудня 2019 року, то з Відповідача слід стягнути пеню за період з 16 грудня 2019 року по 23 березня 2020 року, тобто за період, що становить 97 календарних днів. У зв`язку з цим, необхідно стягнути з Відповідача пеню у розмірі 25020,94 гривень, виходячи з наступного розрахунку: Розрахунок пені за період з 17.12.2019 р. по 30.01.2020.р.: 390450,00 х2х 13,5%/100%/365x45 = 12997,17 грн. Розрахунок пені за період з 31.01.2020 р. по 12.03.2020 р.: 390450,00 х 2 х 11% / 100% / 365 х 42 = 9884,27 грн. Розрахунок пені за період з 13.03.2020 р. по 23.03.2020 р.: 390450,00 х 2 х 10% / 100% / 365 х 10 = 2139,5 грн., Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як розраховано вище, сума заборгованості на момент звернення до суду становить 65094,00 грн. Оскільки позовна заява подана Позивачем 23 березня 2020 року, а першим днем прострочення заборгованості є 16 грудня 2019 року, то з Відповідача слід стягнути 3% річних за період з 16 грудня 2019 року по 23 березня 2020 року, тобто за період, що становить 97 календарних днів. У зв`язку з цим, необхідно стягнути з Відповідача відсотки річних у розмірі 519,00 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 65094,00 х 3 х 97 / 365 / 100 = 519,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved