Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання освітніх послуг. На підставу своїх вимог посилається на те, що 01.09.2017 р. між [PERSON] та відокремленим структурним підрозділом Національного університету цивільного захисту України - Черкаським інститутом пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля було укладено договір про надання освітніх послуг №4 м від 01.09.2017 про те, що позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання у Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля НУЦЗ на денній формі, освітнього рівня «магістр» за спеціальністю 053 «Психологія», зі строком навчання, що відповідає терміну навчання та визначається датою зарахування 01.09.2017 р. Згідно з наказом (по особовому складу) від 14 серпня 2017 року № 287 о/с відповідача було зараховано з 01 вересня 2017 року студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю 053 «Психологія» за рахунок фізичних або юридичних осіб згідно з додатком. У період 2017-2018 років ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України надавав відповідачу освітні послуги, що є предметом договору, відповідно до Статуту Національного університету цивільного захисту України, Положення про ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України, ліцензій МОН України, Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», інших нормативних документів Кабінету Міністрів України та МОН України. Жодних претензій та скарг з боку відповідача щодо якості надання освітніх послуг до ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України та НУЦЗ України не надходило. Попри це, термін навчання відповідача, за який не було сплачено, ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України належним чином надавав можливість безперешкодно отримувати освітні послуги, тобто відповідачу надавалася можливість навчатися, отримувати освітні послуги, користуватися матеріальною базою ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України тощо. Весь час навчання зберігалося місце в академічній групі. З метою забезпечення конституційного права відповідача на освіту, позивачем не застосовувалось право на відрахування його з навчального закладу, передбачене п. 15 договору. Крім того, посадові особи ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України неодноразово пробували зв`язатися з відповідачем з пропозицією належним чином виконувати умови Договору (оплачувати освітні послуги), освітньої програми та постійно відвідувати заняття, однак це не вдалося, оскільки Відповідач не відповідав на дзвінки. Наказом ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України від 12.04.2018 №138 (по особовому складу) відповідач був відрахований з навчального закладу за невиконання навчального плану. З метою погашення заборгованості за надані освітні послуги ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України на адресу відповідача було направлено лист (претензію) № 37-14-05/962 від 05.05.2018 року з проханням погасити грошову заборгованість. На претензію відповідач не відреагував, заборгованість не була погашена. Позивач розрахував суму боргу з врахуванням пені та індексу інфляції, яка складає 19100 грн.35 коп. та звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2017 р. між [PERSON] та відокремленим структурним підрозділом Національного університету цивільного захисту України - Черкаським інститутом пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля було укладено договір про надання освітніх послуг №4 м від 01.09.2017 Згідно п.1 даного договору виконавець (позивач) бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника (відповідача) здійснити надання одержувачу освітньої послуги пов`язаної з одержанням вищої освіти. Форма навчання денна, місце навчання - Черкаський інститут пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля НУЦЗ, ступінь вищої освіти «магістр», назва спеціальності 053 «Психологія». Строк надання освітньої послуги відповідає терміну навчання та визначається датою зарахування 01.09.2017 р. Згідно з наказом (по особовому складу) від 14 серпня 2017 року № 287 о/с «Про зарахування на навчання» [PERSON] було зараховано з 01 вересня 2017 року студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальностями за рахунок фізичних або юридичних осіб згідно з додатком. Пунктом 2 договору про надання освітніх послуг визначені права та обов`язки виконавця, згідно яких виконавець зобов`язується надати одержувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти. У відповідності до п.4 договору замовник зобов`язується своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку встановлених цим договором. Згідно п.8 договору розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі встановлюється в національній валюті, при цьому виконавець має право змінювати розмір плати за навчання не частіше 1 разу на рік і не більше як офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим інформуванням про це замовника. Згідно п.9 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 15000 грн., вартість за кожний семестр є однаковою і становить 5000 грн.. Відповідно до наказу в.о начальника інституту О.М. Тищенка від 22.01.2018 №22 (з основної діяльності) «Про підвищення вартості підготовки студентів денної та заочної форм навчання», були внесені зміни до кошторису вартості підготовки студентів денної та заочної форм навчання в частині підвищення з 01.02.2018 вартості навчання з урахуванням визначеного рівня інфляції за 2017 рік (113,7%) на 1000 грн. за рік для студентів денної форми навчання. Згідно з пунктом 10 вказаного договору замовник вносить плату за цим договором щосеместрово. Замовник вносить плату на розрахунковий рахунок інституту безготівково не пізніше 10 днів від початку семестру. Згідно п.12 договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до наказу ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України від 12.04.2018 №138 (по особовому складу) [PERSON] був відрахований з навчального закладу. Згідно наданих позивачем доказів за період з вересня 2017 до квітня 2018 року плата за навчання відповідачем не вносилася. Згідно листа ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України від 05.05.2018 р. №37-14-05/962 щодо сплати заборгованості [PERSON] було запропоновано погасити грошову заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку [PERSON] має заборгованість перед ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України по договору у сумі 19100 грн. 35 коп., що складається з основного боргу 10500 грн. 00 коп., нарахованої пені в розмірі 6975 грн. 00 коп., а також інфляційних збитків за період прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 1625 грн. 35 коп. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості підтверджується умовами Договору про навчання і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування наявності заборгованості суду надано не було. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 615, ст. 625 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того згідно ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. У справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання не виконав, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь суму заборгованості з урахуванням пені, визначеної в договорі та прострочення зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованості за договором позики в розмірі 10500 грн., суми пені 6975 грн., суми боргу з урахуванням індексу інфляції 1625 грн. 35 коп., а всього 19100 грн. 35 коп. Розрахунок заборгованості є обґрунтованим, підтверджується вищевказаними письмовими доказами та сумніву у суду не викликає. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені та розрахунком інфляційних нарахувань, оскільки вони здійснені відповідно вимог законодавства та відповідачем не спростовані. Суд стягує вказані суми виходячи з вимог позивача та наданих ним розрахунків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до наведені норми права, суд вважає достовірно встановленим існування обов`язку відповідача повернути позивачу кошти відповідно до умов укладеного між ними договору про надання освітніх послуг , а порушене право позивача внаслідок невиконання відповідачем даного обов`язку таким, що підлягає захисту. У відповідності до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати у справі, які складаються із сплаченої суми судового збору у розмірі 1921 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved