Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, уточненим в ході розгляду справи, про стягнення грошових коштів, сплачених за відповідача за житлово-комунальні послуги, в розмірі 7570 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. Разом з нею у квартирі зареєстрований її син [PERSON], який більше 10 років проживає разом зі своєю сім'єю за адресою [ADDRESS], та колишній чоловік - відповідач по справі [PERSON], які також є власниками квартири. Позивач зазначає, що вона одноособово несе усі витрати по утриманню квартири, сплачує рахунки за житлово-комунальні послуги, централізоване опалення та інші. На підставі викладеного, з урахуванням поданих уточнень, позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, сплачені за відповідача за житлово-комунальні послуги в розмірі 6692 грн., а також інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 878 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він не постійно проживає у спільній квартирі і ним під час перебуванні в шлюбі також було понесені витрати в інтересах сім'ї. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON], є власниками квартири [ADDRESS], загальною площею 52,0 кв.м, на підставі виданого Державного комунального управління житлового господарства Мінського району м. Києва свідоцтва про право власності на квартиру від 10.12.1998 року. Згідно довідки форми №3 КП «Центр комунального сервісу» №89/1289 від 07.04.2017 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] (з 27.04.1982 року), а також син [PERSON] (з 11.05.1995 року) та чоловік [PERSON] (з 04.04.1991 року). Як убачається з матеріалів справи (а.с.62-73), позивачем було сплачено за період з січня 2016 року по червень 2017 року 18292,90 грн., 1/3 частина яких складає: 18292,90/3=6692 грн. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі до 26.07.2017 року, що визнається сторонами та не потребує додаткового доказування. Частиною 2 ст. 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. З матеріалів справи убачається, що позивач сплачував кошти за використані комунальні послуги за рахунок отриманої нею під час перебуванні у шлюбі пенсії, що свідчить про використання спільних коштів подружжя в інтересах сім'ї на утримання спільного майна, що не суперечить чинному законодавству України. Будь - яких договорів з приводу порядку утримання спільного майна, сторонами надано не було та ними не укладалося. За таких умов, суд приходить до висновку, що використовуючи спільні кошти подружжя на утримання спільного майна подружжя, позивач використав їх в інтересах сім'ї, тому підстав для стягнення з відповідача коштів, які відносилися до спільного майна подружжя немає. Вимог про стягнення коштів, які було витрачено позивачем на утримання майна [PERSON] позивачем не заявлялися та судом не досліджувалися. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача грошових коштів.

Outcome: dismissed