Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення збитків посилаючись на те, що він з відповідачкою з 11.07.1997 року перебував в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.12.2013 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.06.2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 25.08.2016 року, поділено спільне майно подружжя, в тому числі житловий будинок літ.А. з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Йому виділено у власність 43/100 часток вказаного будинковолодіння, загальною площею 131,30 кв.м, в тому числі житловою площею 20,40 кв.м, що складається з наступних приміщень: на першому поверсі - гараж 1-2 площею 24,30 кв.м, гараж 1-3 площею 24,70 кв.м, котельня 1-4 площею 10,80 кв.м, санвузол 1-5 площею 3,60 кв.м, комора 1-6 площею 4,00 кв.м, частина передпокою 1-7* площею 17,00 кв.м; на другому поверсі - частина коридору 1-10* площею 11,10 кв.м, частина кімнати 1-11* площею 5,30 кв.м, приміщення 1-15 площею 8,60 кв.м, кімната 1-16 площею 20,40 кв.м, комора 1-17 площею 1,5 кв.м; колодязь. Зобов`язано його виконати наступні будівельні роботи, спрямовані на уособлення частини будинку в окрему квартиру, а саме: влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-15 та 1-16 (або 1-10*) та між новоутвореними приміщеннями 1-10* та 1-11*, влаштувати сходи на перепад висот. Відповідачці [PERSON] виділено у власність 57/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] загальною площею 170,70 кв.м, в тому числі житловою площею 54,20 кв.м, що складається з наступних приміщень: на першому поверсі - коридор 1-1 площею 6,70 кв.м, частина передпокою 1-7** площею 48,30 кв.м, кімната 1-8 площею 10,10 кв.м, кухня 1-9 площею 17,40 кв.м; на другому поверсі - частина коридору 1-10** площею 23,00 кв.м, кімната 1-11** площею 15,90 кв.м, ванна 1-12 площею 13,10 кв.м, санітарно-гігієнічний вузол 1-13 площею 8,00 кв.м, кімната 1-14 площею 28,20 кв.м; каналізацію, підвал з входом. Зобов`язано [PERSON] виконати наступні будівельні роботи, спрямовані на уособлення частини будинку в окрему квартиру, а саме: демонтувати дверні блоки між приміщеннями 1-10 і 1-15, ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями 1-10 і 1-15, влаштувати перегородки, що розділяють приміщення 1-7, 1-10 та 1-11. 13.09.2016 року він зареєстрував своє право власності на 43/100 часток житлового будинку літ.А з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . В кінці січня 2017 року відповідачка здійснила самовільне відключення 43/100 частин будинку належних йому від електропостачання, у зв`язку із чим він змушений був звертатись до суду із позовом про усунення порушень з боку відповідачки. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.04.2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 07.08.2018 року по справі № 727/7357/17, його позов задоволено та встановлено, що він не може потрапити до своєї частини будинку, оскільки вхід можливий лише через гаражні ворота, які відкриваються за допомогою електроенергії. [PERSON] відключила його частину будинку від загально-будинкової системи електропостачання та облаштувала лічильник в іншому, від попереднього розташування, місці. Зобов`язано [PERSON] не чинити йому перешкоди у вільному користуванні його приватною власністю 43/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , зокрема у користуванні системою електропостачання житлового будинку, шляхом відновлення електропостачання у 43/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , власником якого є він та здійснити роботи щодо відновлення електропостачання у 43/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , власником якого є він, в тому числі за власні кошти здійснити переустановку загально-будинкового електролічильника на попереднє місце його розташування та відновлення подачі електроструму на частину житлового будинку, власником 43/100 частин якого є він. З часу набрання вказаним рішенням законної сили, а саме з 07.08.2018 року та до червня 2020 року включно, відповідачка не здійснила роботи по відновленню електропостачання у 43/100 частин будинку [ADDRESS] , в тому числі за власні кошти переустановку загально-будинкового лічильника на його попереднє місце розташування та не відновила подачу електроструму на частину зазначеного житлового будинку. Він був змушений за власні кошти пере підключати (фактично наново підключати) належну йому на праві власності частину будинку до електроенергії, оскільки не мав змоги потрапити в будинок та користуватися ним для задоволення власних потреб - здачі в найм та отримувати щомісячний дохід. 23.04.2019 року АТ «Чернівціобленерго» Чернівецький РЕМ з ним уклало окремий договір №526410 споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, а 28.08.2019 року йому виписано рахунок-фактуру №173/08 на оплату за підключення 3ф лічильника, ним 04.09.2019 року оплачено роботи по підключенню лічильника і тільки після цього він зміг почати користуватися електроенергією в належній йому на праві власності 43/100 частин будинку. Реальні збитки, які він поніс становлять 14803,74 грн., зокрема: 209,05 грн. - відключення від розподілу електричної енергії побутового споживача на лічильнику по [ADDRESS] , 3234,24 грн. - встановлення 3ф приладу обліку електроенергії прямого вмикання, 568,90 грн. - заміна 3ф приладу обліку електроенергії у споживача, 9713,58 грн. - стандартне приєднання до 16 кВт, виготовлення ТУ до електромереж житлового будинку по [ADDRESS] , 1077,97 грн. - плата за підключення лічильника. Починаючи з лютого 2017 року по вересень 2019 року (30 місяців) він, з вини відповідачки, поніс збитки у вигляді упущеної вигоди, оскільки не міг здавати свою частину будинку в найом. З урахуванням середніх цін за здачу в найом одно- та двокімнатних квартир в м. Чернівці, розмір упущеної вигоди становить 126090 грн. (5356 грн. + 3800 грн. + 2300 грн. + 5356 грн. = 16812 грн. / 4 = 4203 грн. * 30 місяців). А тому просив стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь збитки в розмірі 140893,74 грн., які складаються з реальних збитків в сумі 14803,74 грн. та упущеної вигоди в сумі 126090 грн., а також понесені судові витрати. Відповідачка [PERSON] через канцелярію суду подала відзив на позов, в якому зазначила, що відразу після залишення Апеляційним судом Чернівецької області без змін рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.04.2018 року у справі №727/7357/17, вона письмово звернулась до АТ «Чернівціобленерго» Чернівецького РЕМ із заявою про виконання постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 07.08.2018 року та просила відновити електропостачання у 43/100 частинах житлового будинку [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] . Однак, Чернівецький РЕМ з посиланням на ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пп. 3.1.1., 3.1.9., 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії повідомив, що саме [PERSON] як власник 43/100 частин житлового будинку повинен звернутись до АТ «Чернівціобленерго» із заявою про укладення договору про користування електричною енергією. Станом на 02.08.2018 року [PERSON] не звертався до АТ «Чернівціобленерго» із заявою про укладення договору про користування електричною енергією за адресою [ADDRESS] . Крім того, відповідачка зазначила, що вона була позбавлена можливості виконати рішення суду у спосіб визначений судом і збитки, про які зазначає позивач, він поніс виключно по своїй вині, оскільки після реєстрації своїх прав на 43/100 частин будинку по [ADDRESS] позивач не звернувся до Чернівецького РЕМ із заявою про укладення договору на користування електричною енергією та до Чернівецької міської ради про присвоєння його 43/100 частинам будинку нової поштової адреси, зокрема квартири [ADDRESS] та не здійснив частини робіт по поділу будинку на 43/100 та 57/100 та фактичному відокремленню своєї частини будинку, яку на нього було покладено рішенням суду про поділ спільного майна подружжя. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов, просили відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, допитаної в якості свідка відповідачки, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 11.07.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.12.2013 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.06.2016 року (а.с.8-20), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 25.08.2016 року (а.с.21-31), поділено спільне майно подружжя, в тому числі житловий будинок літ.А. з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивачу [PERSON] виділено у власність 43/100 часток вказаного будинковолодіння, загальною площею 131,30 кв.м, в тому числі житловою площею 20,40 кв.м, що складається з наступних приміщень: на першому поверсі - гараж 1-2 площею 24,30 кв.м, гараж 1-3 площею 24,70 кв.м, котельня 1-4 площею 10,80 кв.м, санвузол 1-5 площею 3,60 кв.м, комора 1-6 площею 4,00 кв.м, частина передпокою 1-7* площею 17,00 кв.м; на другому поверсі - частина коридору 1-10* площею 11,10 кв.м, частина кімнати 1-11* площею 5,30 кв.м, приміщення 1-15 площею 8,60 кв.м, кімната 1-16 площею 20,40 кв.м, комора 1-17 площею 1,5 кв.м; колодязь. Зобов`язано [PERSON] виконати наступні будівельні роботи, спрямовані на уособлення частини будинку в окрему квартиру, а саме: влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-15 та 1-16 (або 1-10*) та між новоутвореними приміщеннями 1-10* та 1-11*, влаштувати сходи на перепад висот. Відповідачці [PERSON] виділено у власність 57/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] загальною площею 170,70 кв.м, в тому числі житловою площею 54,20 кв.м, що складається з наступних приміщень: на першому поверсі - коридор 1-1 площею 6,70 кв.м, частина передпокою 1-7** площею 48,30 кв.м, кімната 1-8 площею 10,10 кв.м, кухня 1-9 площею 17,40 кв.м; на другому поверсі - частина коридору 1-10** площею 23,00 кв.м, кімната 1-11** площею 15,90 кв.м, ванна 1-12 площею 13,10 кв.м, санітарно-гігієнічний вузол 1-13 площею 8,00 кв.м, кімната 1-14 площею 28,20 кв.м; каналізацію, підвал з входом. Зобов`язано [PERSON] виконати наступні будівельні роботи, спрямовані на уособлення частини будинку в окрему квартиру, а саме: демонтувати дверні блоки між приміщеннями 1-10 і 1-15, ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями 1-10 і 1-15, влаштувати перегородки, що розділяють приміщення 1-7, 1-10 та 1-11. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.04.2018 року (а.с.32-36, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 07.08.2018 року (а.с.74-78) по справі №727/7357/17, позов [PERSON] задоволено. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вільному користуванні його приватною власністю 43/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , зокрема у користуванні системою електропостачання житлового будинку, шляхом відновлення електропостачання у 43/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , та здійснити роботи щодо відновлення електропостачання у 43/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , в тому числі за власні кошти здійснити переустановку загально-будинкового електролічильника на попереднє місце його розташування та відновлення подачі електроструму на частину житлового будинку, власником 43/100 частин якого є [PERSON] 22.08.2018 року [PERSON] звернулась до АТ «Чернівціобленерго» Чернівецький РЕМ із письмовою заявою (а.с.122), в якій просила на виконання постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 07.08.2018 року відновити електропостачання у 43/100 частинах житлового будинку [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] , здійснити роботи щодо відновлення електропостачання у 43/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , здійснити переустановку загально-будинкового електролічильника на попереднє місце його розташування та відновлення подачі електроструму до частини будинку, власником 43/100 частин якого є [PERSON] . Відповідно до листа Чернівецького РЕМ №1032 від 27.08.2018 року (а.с.123), за адресою по [ADDRESS] , власником 43/100 частини якого є [PERSON] , відсутні договірні відносини щодо користування електричною енергією. Для здійснення підключення електропостачання 43/100 частини будинку, власником якого є [PERSON] , саме він повинен звернутися до АТ «Чернівціобленерго» із заявою про укладення договору про користування електричною енергією. Згідно з листом Чернівецького РЕМ №954 від 02.08.2018 року (а.с.124), станом на 02.08.2018 року [PERSON] не звертався до АТ «Чернівціобленерго» із заявою про укладення договору про користування електричною енергією за адресою [ADDRESS] . Отже відповідачка [PERSON] вчинила конкретні дії на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.04.2018 року по справі №727/7357/17, однак виконати вказане судове рішення виявилось неможливим у зв`язку з не зверненням позивача [PERSON] у визначену порядку до Чернівецького РЕМ із заявою про укладення договору про користування електричною енергією. Відповідно до повідомлення Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці від 06.04.2021 року (а.с.170), згідно з даних Автоматизованої Системи Виконавчих Проваджень на примусовому виконанні у Відділі не перебував та не перебуває виконавчий лист №727/7357/17, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці від 12.04.2018 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Пунктами 1.2., 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарська України від 18.06.2007 року №55, передбачено, що поділ об`єкта нерухомого майна на окремі самостійні об`єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу з дотримання чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до змісту рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.06.2016 року у справі №727/812/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, судом зазначено, що для проведення поділу будинку необхідно розділити системи життєзабезпечення будинку, в тому числі енергозабезпечення, що повинні сторони зробити самостійно кожен в своїй частині будинку. Допитана в якості свідка відповідачка [PERSON]. пояснила суду, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.06.2016 року вона спочатку намагалась ініціювати такий поділ разом з позивачем, але, коли він категорично відмовився, вимушена була самостійно замовити та оплатити всі роботи, необхідні для розділення системи життєзабезпечення будинку, в тому числі енергозабезпечення та не вимагала від нього коштів на таке роз`єднання. Будівельні роботи спрямовані на уособлення частини будинку в окрему квартиру, а саме влаштування дверного прорізу між приміщеннями 1-10 та 1-15 та влаштування перегородок, що розділяють приміщення 1-7, 1-10 та 1-11, які суд зобов`язав позивача виконати для розподілу будинку, він завершив лише наприкінці 2019 року. Каналізацію до 43/100 частин будинку, яка належить позивачу, досі не проведено. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №226294847 від 30.09.2020 року (а.с.125-130), станом на момент подачі позову до суду позивач вже не являється власником 43/100 частин будинку по [ADDRESS] та половини земельної ділянки за цією адресою, оскільки подарував вказані об`єкти [PERSON] . З наведеної інформації також вбачається, що 43/100 частинам будинку [ADDRESS] не присвоєно окремої поштової адреси. Згідно з п.3.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Відповідно до норм п.3.1.9.ПРРЕЕ, споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається. Пункт 5.5.5. ПРРЕЕ передбачає, що споживач електричної енергії зобов`язаний користуватись електричною енергією виключно на підставі договору. Як вбачається з рахунків РЕМ (а.с.67-71) та з проекту реконструкції електричних мереж житлового будинку під електричне опалення по [ADDRESS] (а.с.37-51), позивач [PERSON] влаштував в своїй квартирі електричне опалення та встановив електричний котел. Зокрема, згідно з рахунком-фактурою №115/04 від 10.04.2019 року (а.с.68), позивач [PERSON] оплатив кошти в сумі 3234,24 грн. за встановлення 3-х фазного приладу обліку електроенергії по [ADDRESS] , що підтверджує обставини встановлення трьох фазного лічильника, у зв`язку із влаштуванням ним електричного опалення в будинку. Відповідно до рахунку Чернівецького РЕМ №96/08 від 15.08.2019 року (а.с.69), позивач [PERSON] оплатив кошти в сумі 568,90 грн. за заміну 3-х фазного приладу обліку електроенергії по [ADDRESS] , а 04.09.2019 року на підставі Рахунку РЕМ №173/08 від 28.08.2019 року позивач оплатив кошти в сумі 1077,97 грн. за підключення трьох фазного лічильника згідно виданих ТУ (а.с.71). З проекту реконструкції електричних мереж житлового будинку під електричне опалення по [ADDRESS] (а.с.37-51), договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №526410 від 23.04.2019 року (а.с.59-66), договору №128/12-19 про стандартне приєднання до 16 кВт виготовлення ТУ до електричних мереж системи розподілу від 01.08.2019 року (а.с.53-58) вбачається, що позивач встановив лічильник та оплатив за збільшену (з 2,15 до 7 кВт) потужність саме для отримання можливості влаштування електричного опалення в будинку. Відповідно до технічних умов стандартного приєднання №128/12-19 до електричних мереж електроустановок (а.с.52), існуюча дозволена (приєднана) потужність згідно з Договором про постачання (користування) електричною енергією є 2,15 кВт, яку позивач збільшив собі потужність на 4.86 кВт до максимального розрахункового (прогнозованого) навантаження з урахуванням існуючої (приєднаної) потужності, тобто до 7 кВт, що було викликано необхідністю влаштування електричного опалення та трьох фазного лічильника, що і потягло за собою сплату ним коштів в сумі 9713,58 грн. за стандартне приєднання до 16 кВт виготовлення ТУ до електричних мереж за адресою [ADDRESS] згідно з рахунком Чернівецького РЕМ за №185 від 02.08.2019 року (а.с.70). 23.04.2019 року між Чернівецьким РЕМ та [PERSON] укладено договір №526410 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Позивач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів того, що відповідачка [PERSON] з 2017 року створювала йому перешкоди щодо укладення такого договору. Суд вважає, що саме бездіяльність позивача призвела до того, що він не міг повноцінно користуватись електроенергією в своїй частині будинку. Відповідно до змісту ст.22 ЦК України, відшкодування збитків це один із способів відшкодування майнової шкоди. Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, серед інших зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Аналіз норм ст.ст.11, 1166 ЦК дає підстави вважати, що підставою для виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за умов наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та завданою шкодою, вини особи, яка завдала шкоду. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №206/3744/17. Суд вважає, що посилання повивача про наявність вини та протиправної поведінки відповідачки у правовідносинах, що виникли під час виконання судового рішення, є безпідставними, оскільки вказане не підтверджено належними та допустимими доказами. Крім того, відсутній причинно-наслідкових зв`язок між поведінкою відповідачки та понесеними позивачем витратами на влаштування відокремленої системи електропостачання та витрат на встановлення окремого засобу обліку до виділеної йому за рішення суду 43/100 частин будинку, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення реальних збитків в сумі 14803,74 грн. необхідно відмовити. Що стосується позовної вимоги позивача про стягнення вартості упущеної вигоди в розмірі 126090 грн. у вигляді орендних платежів за передачу в користування належних йому 43/100 частин будинку, то необхідно зазначити наступне. Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Збитки позивача полягають не в його реальних втратах, яких він зазнав або зазнає, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права. Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування упущеної вигоди (недоотриманого доходу) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач має довести також і те, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідачки стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 року по справі № 6-237цс16 та в постанові Верховного Суду від 11.11.2019 року по справі №370/3281/15-ц. Суд вважає, що позивач [PERSON] , пред`являючи позов в частині стягнення упущеної вигоди (недоотриманого доходу), які він міг би отримати від здачі майна в оренду, не надав суду доказів передачі в найм 43/100 частин будинку по [ADDRESS] . Крім того, позивачем не надано жодних доказів реальної можливості отримання доходу від здачі в найм його частини будинку, що вказує лише на теоретичне обґрунтування можливості отримання доходу та не може бути підставою для його стягнення, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу [PERSON] вартості упущеної вигоди (недоотриманого доходу) в сумі 126090 гривень. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що взадоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків необхідно відмовити. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed