Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.09.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір №2022763 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки . Крім того, 25.12.2014 р. між сторонами було укладено Додатковий договір №1. Відповідно до вищезазначених договорів, відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 5800,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки на новий термін, кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка є фіксованою і складає 24% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Враховуючи, що відповідач не належним чином виконує свої обов'язки, та станом на 12.09.2017 р. виникла заборгованість в розмыры 7905,18 грн., позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти ухвалення судом заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 24.09.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір №2022763 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. Крім того, 25.12.2014 р. між сторонами було укладено Додатковий договір №1. Відповідно до вищезазначених договорів, відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 5800,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки на новий термін, кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка є фіксованою і складає 24% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені нити, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Банком зобов'язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти в розмірі 5800,00 грн. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань. Згідно розрахунку заборгованості за відновлювальною кредитною лінією виданою за банківською платіжною карткою позичальнику [PERSON] загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 12.09.2017 року становить 7905,18 грн, з яких: 5759,11 грн. основна заборгованість; 1257,26 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 163,01 грн. - пеня; 577,91 грн. - сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом; 147,89 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Статтею 625\~ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7905,18 гривень. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті процентів, на стягнення якої позивач має право, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1600,00грн.

Outcome: approved