Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просив, стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів» заборгованість за договором кредиту №456534487 від 18.04.2014 року в розмірі 21 213,89 грн. Вказані вимоги мотивовані тим, що 18.04.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №456534487, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 10 078,80 грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,99% річних. 30.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, за умовами якого до останнього за плату перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, виникла заборгованість в розмірі 21 213,89 грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку разом із понесеними судовими витратами. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що заявлені вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у її відсутність до суду не зверталась, відзиву не надала. За таких підстав, судом, відповідно до положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням представника позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, 18.10.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0224/82/0250337, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 13 309,67 грн., які зобов`язався повернути до 18.10.2019 року та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 17,7% на період з 18.10.2017 року до 17.11.2017 року, з 18.11.2017 року - 49,9% річних (а.с.6-11). 18.04.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №456534487, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 10 078,80 грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,99% річних (а.с.5). У відповідності до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А ст.611 ЦК України зазначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 30.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, за умовами якого до останнього за плату перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] (а.с.21-24). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №456534487 від 28.04.2014 року, станом на 30.07.2018 року заборгованість відповідача становить 21 213,89 грн., з яких: 6 467,02 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 397,56 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8 309,91 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5 039,4 грн. - сума заборгованості за пенею. У відповідності до п.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначає ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Оскільки відповідач [PERSON] отримала від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредит, тобто товариство з свого боку виконала умови договору, а сама відповідач у свою чергу не сплачувала позивачу платежів для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам кожного місяця, як то передбачає укладений договір, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором №456534487 від 28.04.2014 року в сумі 21 213,89 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 102 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved