Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь суму в якості страхового відшкодування у розмірі 2904,17грн. разом із судовими витратами. Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначає, що 06.05.2016 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір страхування транспортних засобів № АЕ 9093543, предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER] та позивач взяв на себе обовязок в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого ТЗ і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Так, 17.09.2016 в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER] та забезпеченого автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача. 24.10.2016 постановою Московського районного суду м. Харкова [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення з накладанням адміністративного стягнення. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 2904,17грн. Жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку відповідача не здійснено. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву якою просить розглянути справу за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 280 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 06.05.2016 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір страхування транспортних засобів № АЕ 9093543, предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER] та позивач взяв на себе обовязок в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого ТЗ і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором, здійснити виплату страхового відшкодування. 17.09.2016 в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER] та забезпеченого автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.10.2016 [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення з накладанням адміністративного стягнення. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 2904,17грн. Завдану матеріальну шкоду відповідач не відшкодував. Такі обставини підтверджено копіями Полісу № АЕ/9093543 від 06.05.2016, заяви про настання страхового випадку, довідки про дорожньо-транспортну пригоду, постанови Московського районного суду м. Харкова від 24.10.2016, платіжного доручення від 18.10.2016, акту огляду ТЗ від 19.09.2016, 13.10.2016, страхового акту від 17.10.2016, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту адресної вимоги від 30.05.2017 (а.с.4-22). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, свої зобовязання позивач перед страхувальником виконав. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. За договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій сторони (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхові виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Стаття 993 ЦК України зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. В добровільному порядку відповідачем витрати не компенсовано. Отже, вимоги позову є обґрунтованими, належним чином доведеними і у суду є правові підстави для його задоволення. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved