Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані освітні послуги. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Згідно наказу № 63-с від 10 серпня 2016 року, [PERSON] було зараховано студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «193 Геодезія та землеустрій» за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. 10 серпня 2016 року між сторонами було укладено типовий договір про навчання № 14. Згідно п.2.1 вищевказаного договору, позивач бере на себе обов`язок здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, а відповідач в свою чергу, відповідно до п.3.1, зобов`язаний вносити плату за отримання освітніх послуг в розмірі та в строки, що встановлені договором. Відповідно до п.4.3 договору, замовник вносить оплату за навчання щомісяця, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за поточним місяцем навчання. Згідно наказу № 37-е від 04 травня 2017 року, [PERSON] було відраховано з групи 173 1-16 з причини порушення п.3.1 умов типового договору. На момент відрахування відповідача з Нікопольського коледжу ДДАЕУ, його заборгованість за надані освітні послуги складала 2 100 грн. 00 коп. Окрім цього, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням індексу інфляції, за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Таким чином, сума 3 % річних на час прострочення з 03 серпня 2017 року по 23 грудня 2019 року становить 150 грн. 68 коп., а сума інфляційних витрат за час прострочення з 03 серпня 2017 року по 23 грудня 2019 року складає 484 грн. 21 коп. Загальна сума заборгованості складає 2 734 грн. 89 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.33-34). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Крім того, відповідач про розгляд справи був повідомлена належним чином оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади» (а.с.35). Від відповідача відзив на позов не надійшов. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суддя враховує наступне. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як встановлено судом, на підставі наказу № 63-с\~від 10\~серпня 2016\~року,\~ [PERSON] \~було зараховано\~студентом першого\~курсу денної\~форми навчання\~за спеціальністю\~«193\~Геодезія та\~землеустрій» за\~рахунок коштів\~фізичних та\~юридичних осіб\~(а.с.5). 10 серпня 2016 року між Дніпровським державним аграрно-економічним університетом в особі відокремленого структурного підрозділу Нікопольський коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету та [PERSON] було укладено типовий договір № 14 (а.с.8). Згідно п.2.1 вищевказаного договору, Нікопольський коледж ДДАЕУ бере на себе обов`язок здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, а відповідач, в свою чергу, відповідно до п.3.1 зобов`язаний вносити плату за отримання освітніх послуг в розмірі та в строки, що встановлені договором. Відповідно до п.4.3 договору, замовник вносить оплату за навчання щомісяця, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за поточним місяцем навчання. Згідно наказу № 37-е від 04 травня 2017 року, [PERSON] було відраховано з групи 173 1-16 з причини порушення п.3.1 умов типового договору (а.с.7). Як вбачається з розрахунку, [PERSON] перед Нікопольським коледжем Дніпровського державного аграрно-економічного університету має заборгованості за надані освітні послуги станом на 31 грудня 2019 року в розмірі 2 734 грн. 89 коп., яка складається із заборгованості за надані освітні послуги 2 100 грн.00 коп., суми 3 % річних на час прострочення з 03 серпня 2017 року по 23 грудня 2019 року в розмірі 150 грн. 68 коп., суми інфляційних витрат за час прострочення з 03 серпня 2017 року по 23 грудня 2019 року в розмірі 484 грн. 21 коп. (а.с.4). У відповідності із ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені законом. А саме, відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період з 03 серпня 2017 року по 23 грудня 2019 року позивачем було нараховано суму інфляційних витрат за час прострочення в розмірі 484 грн. 21 коп. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому,\~з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних. Суд погоджується з розрахунком інфляційних втрат і трьох процентів річних, наданих позивачем до суду, що складає: 3 % річних на час прострочення - 150 грн. 68 коп. Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає: 2 734 грн. 89 коп. Тому, на підставі викладеного суддя вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, на підставі\~ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.4).

Outcome: approved