Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в подальшому змінивши предмет позову, по якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 910.14264 в сумі 327031,37 грн.; в рахунок погашення кредитних зобовязань [PERSON] на користь ПАТ « Ідея Банк» за кредитним договором № 910.14264, укладеним між ПАТ « Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 327031,37 грн. звернути стягнення на предмет застави, який належить [PERSON]; вилучити у відповідача [PERSON] або в інших осіб предмет застави, а саме: автомобіль Mercedes-Benz Vito, 2009 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) WDF63960313526180, реєстраційний номер [NUMBER] та передати його в управління ПАТ « Ідея Банк» на період його реалізації;судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що через невиконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № 910.14264 від 09.04.2012 року, забезпеченого заставою транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, 2009 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) WDF63960313526180, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить відповідачу на праві приватної власності, виникла прострочена заборгованість в сумі 327031,37 грн.. Таким чином в рахунок погашення заборгованості позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави та заборгованість за кредитним договором, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач, будучи сповіщеним належним чином, до суду не зявився, від представника позивача надійшла письмова заява, по якій позивач просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідачі про час, дату та місце судового засідання сповіщались належним чином, однак до суду не зявились без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності суду не надавали та не заявляли. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачі та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 09.04.2012 року між позивачем та ПАТ « Ідея Банк», яке виникло внаслідок ПАТ « Плюс Банк», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків, в тому числі, ВАТ Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ « Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ « Комерційного банку розвитку лісовою та деревообробної промисловості Прикарпаття « Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ « Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року, та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.14264 від 09.04.2012 року, на суму 199105 грн., строком дії до 09.04.2017 року, забезпечений заставою транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, 2009 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) WDF63960313526180, реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності. Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 327031,37 грн. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобовязання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобовязаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Грошові зобовязання відповідача перед позивачем забезпечувались заставою у вигляді автомобілю відповідно до договору застави № 910.14264 від 14.05.2012 року. Так, предметом застави виступає автомобіль марки Mercedes-Benz Vito, 2009 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) WDF63960313526180, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до отриманої інформації від органів МВС України актуальним власником заставного транспортного засобу є [PERSON]. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до умов вказаного договору позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконанні, а також як вбачається з даного договору стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом укладання договору купівлі-продажу з третьою особою покупцем. Відповідне до ст. 19 ЗУ «Пре заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та вказаного договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад). Зазначена умова також передбачена у договорі, укладеному між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Згідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Як зазначено в п.9 Постанови Пленуму ВСС України від 30.03.2012 року № 5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу захисту, передбаченого законом або договором ( дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/ застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця ( майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, належні іпотекодавця, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві ( ч.1 ст. 20 ЦК, ст.3,4, ЦПК). Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved