Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~про визнання\~за ним\~права власності\~за набувальною\~давністю на\~ квартиру [ADDRESS] . В позові зазначив що він є знайомим [PERSON] , яка була власницею та проживала у вищезазначеній квартирі. Оскільки вона була людиною одинокою, її дочка проживала в Росії, то позивач доглядав [PERSON] , допомагав їй по господарству, купував ліки, продукти харчування, тощо. [INFO] [PERSON] померла. На поховання приїхала її дочка - [PERSON] , яка запропонувала, що вона прийме спадщину, а позивач оплатить всі борги по комунальним рахункам, сплатить їй половину вартості квартири і залишиться проживати у ній та утримувати нерухомість. Процедуру оформлення квартири планували завершити під час наступного приїзду [PERSON] [PERSON] погодився, виконав домовленість з спадкоємицею, віддав обумовлену суму вартості житла та залишився проживати в квартирі [ADDRESS] , яку утримував, сплачував комунальні платежі. Але [PERSON] так і не з`явилася в Ніжині, будь який зв`язок з нею втрачений, місце її проживання позивачу не відоме. Враховуючи, що з 1998 року він одноособово, добросовісно, відкрито і безперервно користується в цілому даною нерухомістю, просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання заявлених вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання заявлених вимог. Співвідповідач повідомлений належним чином, тому, відповідно до ст. 223 ЦПК України\~ суд розглянув справу в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, врахувавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Як вбачається з довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 01/44-402607 від 01 червня 2020 року, технічного паспорту та свідоцтва про право власності на житло, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.18-22). Відповідно до витягу з Державного реєстру атів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 69/1998, спадщину після смерті [PERSON] на підставі заповіту прийняла її дочка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру(а.с.43-49). [PERSON] в позові зазначає, що він проживає в квартирі [ADDRESS] з 1998 року, утримує її, сплачує комунальні послуги. Частиною 1 ст.344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує ним безперервно, відкрито володіти протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України, який набув чинності з 01.01.2004 року, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України. Довідками ТОВ «Енера Чернігів», КП «Ніжинське УВКГ» в яких зазначено, що особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] , квитанціями про оплату отриманих послуг, найраніше датованих 2011 роком, підтверджується користування позивачем квартирою [ADDRESS] понад десять років(а.с.6, 9). Враховуючи, що позивач в цілому відкрито, добросовісно та безперервно володіє квартирою [ADDRESS] 22 роки, суд визнає обґрунтованими та законними його вимоги про визнання за ним права власності за набувальною давністю на дану квартиру. Частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840 гривень 40 копійок, а відповідно до висновку на а.с. 25 ринкова вартість квартири, яка є предметом позову становить 164\~246 гривень. Таким чином сума судового збору повинна становити 1642, 46 гривень, тобто з позивача підлягає до стягнення 801 гривня 66 копійок.

Outcome: approved