Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 5,9626 гектарів, розташована на території Шатівської сільської ради Лозівського району, Харківської області. Спадкоємців після його смерті крім нього не має ні по заповіту ні по закону. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт щодо спірної земельної ділянки на позивача по справі. Позивач в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадку, але отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом не має можливості, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю. В звязку з чим просить визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. 27 травня 2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 5,9626 гектарів, розташовану на території Шатівської сільської ради Лозівського району, Харківської області, кадастровий номер [NUMBER], надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 488 в Лозівській районній державній адміністрації Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих ним письмових доказах. Представник відповідача Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять задовольнити їх в повному обсязі Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником позивача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Шатівської сільської ради Лозівського району Харківській області 26.04.2012 року, відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну ділянку, площею 5,9626 гектарів, розташовану на території Шатівської сільської ради Лозівського району, Харківської області, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого 15 жовтня 2010 року на підставі розпорядження Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 17.11.2004 року № 488, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010967700020, кадастровий номер [NUMBER]. За життя спадкодавець розпорядився своїм майном, склавши 29 грудня 2011 року заповіт на імя позивача по справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Спадкоємцем спірного майна померлого є позивач по справі. Також спадкоємцем майна померлого була мати спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] та яка 09.10.2012 року надала до приватного нотаріуса Лозівської районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. заяву, відповідно до якої відмовилася від отримання обовязкової частики у спадщині. Інших спадкоємців не має ні по закону ні по заповіту. Позивач спадщину прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівської районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В.. На даний час позивач звернувся до приватного нотаріуса Лозівської районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що передбачено ст. 67 Законом України «Про нотаріат». Але йому в цьому було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2014 року, виданою приватним нотаріусом Лозівської районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В.. З даної постанови вбачається, що відмова має місце в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Згідно з п. 4.15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Видача свідоцтва про право на спадщину не земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку). Але, позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 15 жовтня 2010 року на підставі розпорядження Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 17.11.2004 року № 488, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010967700020, кадастровий номер [NUMBER], оскільки він був втрачений ще за життя спадкодавця. Так, згідно з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрації права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводилася територіальними органами земельних ресурсів. З 1 січня 2013 року систему органів державної реєстрації прав становить: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, які здійснюють видачу документів, що посвідчують право на нерухоме майно. Так, з 01 січня 2013 року право власності на земельну ділянку при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно підтверджує свідоцтво про право власності на таке майно. А тому у позивача відсутня можливість отримати в Управлінні Держземагенства у Лозівському районі Харківської області дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що втрата Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та неможливість отримання його дублікату, який би підтверджував факт права на спірну земельну ділянку, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що є підставою для задоволення уточненого позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України. Право позивача [PERSON] на спадщину за заповітом належної спадкодавцю на праві власності земельної ділянки ніким не оспорене. Таким чином визнання сторонами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved