Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності покликаючись на те, що відповідно до ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2012 року затверджено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] передає у власність ПАТ «Діамантбанк» квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення боргу. Проте дану ухвалу було скасовано ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2014 року. Просить визнати за нею право власності квартиру [ADDRESS], загальною площею 96,6 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м. та зобов'язати Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції зареєструвати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 96,6 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, а також зазначив, що заперечує проти позовних вимог позивача щодо зобов'язання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зареєструвати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 96,6 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., оскільки для проведення державної реєстрації прав, заявник повинен звернутись до органу державної реєстрації прав із відповідною заявою, проте позивач не звертався до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції із будь-якими заявами чи проханнями, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Судом встановлено, що відповідно до ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2012 року у справі за позовом ПАТ «Діамантбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення 80110, 58 грн. боргу за кредитним договором, затверджено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] передає у власність ПАТ «Діамантбанк» квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення боргу. /а.с. 7/ Відповідно до витягу про реєстрацію прав [NUMBER] від 21 червня 2012 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності ПАТ «Діамантбанк». /а.с. 14/ Згідно ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Діамантбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2012 року скасовано за нововиявленими обставинами. /а.с. 11, 12/ Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. А також, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивачем чи її представником не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо оспорювання чи невизнання відповідачем чи будь-якими іншими органами, установами, організаціями чи особами її права власності на квартиру [ADDRESS]. Крім того, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зареєструвати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 96,6 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., слід відмовити, оскільки зі змісту ст. 3 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість позивачем та представником позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вона зверталпся до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з проханням зареєструвати за нею таке право власності та їй було, у будь-якій формі, у цьому відмовлено. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed