Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2009 року. Під час шлюбу народилась дитина дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви, на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO] і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, пояснила, що відповідач ніде не працює, має мінливий дохід, тому уточнила заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Представник позивача в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду повідомлений. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, пояснив, що інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, інвалідності не має, на утриманні також нікого не має. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2009 року. Під час шлюбу у позивача народилась дитина дочка [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 180008, батьком вказано відповідача. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». На підставі ст.181 Сімейного кодексу України, «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі». На підставі ст.80 Сімейного кодексу України, «Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі». Згідно до ст.79 СК України «аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви». Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України». Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved