Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати недійсною довіреність №05022016/1 від 05.02.2016 видану від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» на ім`я [PERSON] з моменту її вчинення, визнати недійсним договір купівлі-продажу №197/8043 транспортного засобу від 06.02.2016 (автомобілю марки Mercedes - Benz, модель: B170, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: універсал - В, код кольору - колір: 1 - чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ) укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» та [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний автомобіль та визнати недійсним свідоцтво серії [NUMBER] від 09.02.2016, видане Центром 8043 м. Київ про реєстрацію вказаного автомобіля, видане 09.02.2016 на ім`я [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний автомобіль та визнати недійсним свідоцтво серії [NUMBER] від 01.03.2016, видане Центром 8044 м. Київ, про реєстрацію вказаного автомобіля, видане 01.03.2016 на ім`я [PERSON] , витребувати у [PERSON] автомобіль марки Mercedes - Benz, модель: B170, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: універсал - В, код кольору - колір: 1 - чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , та передати вказаний автомобіль представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс», зареєструвати автомобіль марки Mercedes - Benz, модель: B170, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: універсал - В, код кольору - колір: 1 - чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс», надавши повноваження представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Mercedes - Benz, модель: B170, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: універсал - В, код кольору - колір: 1 - чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 11.12.2015 позивач придбав автомобіль марки Mercedes - Benz, модель: B170, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: універсал - В, код кольору - колір: 1 - чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] (далі-спірний автомобіль). В подальшому, як стало відомо позивачу, 09.02.2016 [PERSON] та [PERSON] перереєстрували спірний автомобіль на підставі довіреності виданої на ім`я [PERSON] від імені ТОВ «Автокредит плюс». 01.03.2016 на підставі договору купівлі-продажу №392/8043/Т2 спірний автомобіль зареєстровано за [PERSON] . Представник ТОВ «Автокредит плюс» зазначає, що [PERSON] та особа, яка підписала довіреність не являються його співробітниками та ніколи ними не були. Більш того, підпис, який стоїть на довіреності, не співпадає з підписом директора ТОВ «Автокредит плюс», який має право підписувати такого роду довіреності. ТОВ «Автокредит плюс» жодним чином не бажав настання наслідків у вигляді переходу права власності на транспортний засіб до третіх осіб, не був стороною правочину та не мав волі до укладання договорів купівлі-продажу, не отримав вартості майна, хоча був власником транспортного засобу, тому позивач вважає, що як довіреність, так і договір купівлі-продажу автомобіля є недійсними. Як зазначає позивач, недійсність вказаних документів тягне за собою недійсність будь-яких правочинів, які були укладені в майбутньому після укладення недійсного правочину. Виходячи з викладеного, оскільки спірний автомобіль вибув з володіння позивача не з його волі, і на даний час ним фактично користується [PERSON] , позивач також просив скасувати всі державні реєстрації та свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля, а також витребувати у [PERSON] зазначений автомобіль та зареєструвати його за позивачем. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.03.2018 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до розгляду під головуванням судді [PERSON] Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2019 заяву ТОВ «Автокредит плюс» про забезпечення доказів задоволено, забезпечено докази у справі шляхом заборони Регіональному сервісному центру МВС у м. Києві вчиняти дії щодо переміщення, знищення оспорюваних документів. Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва Зірник О.О. №52 від 13.05.2019 призначено повторний автоматичний розподіл справ з підстав відрахування 11.05.2019 судді [PERSON] зі штату суддів Оболонського районного суду м. Києва у зв`язку із призначенням його на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2019 визначено головуючого суддю Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2019 справу прийнято до провадження судді Диби О.В. Ухвалою суду від 16.10.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив. В матеріалах справи міститься заява представника позивача з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному сайті судової влади, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності у нього права власності на спірний автомобіль, факту звернення до правоохоронних органів у зв`язку з виявленням вчинення кримінальних правопорушень, правомірності витребування майна з чужого незаконного володіння внаслідок його вибуття всупереч волі позивача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на початку лютого 2017 року відповідач повернувшись додому виявила відсутність належного їй автомобіля біля будівлі за місцем її проживання. З метою виявлення місця перебування її автомобіля відповідач звернулася до поліції з заявою про крадіжку, проте їй повідомили, що реєстрація автомобіля за відповідачем скасована і вона не є власником спірного автомобіля, тому у прийнятті заяви про крадіжку відмовлено. В подальшому відповідачем встановлено, що її позбавлено власності на спірний автомобіль на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016. За заявою відповідача вказане рішення було скасовано, проте у поновленні реєстрації за відповідачем спірного автомобіля відповідачу було відмовлено з посиланням відсутність для цього відповідного рішення. З неофіційних джерел відповідачем встановлено, що спірний автомобіль на даний час перебуває на стоянці належній ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпро. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.12.2007 на підставі довідки-рахунку ЄГП749989 від 11.12.2007 виданої СП Автомобільний Дім Україна Мерседес-Бенц» автомобіль марки Mercedes - Benz, модель: B170, 2007 року виготовлення, колір: чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] (далі-спірний автомобіль) був зареєстрований за [PERSON] , т.н. [NUMBER] (а.с.158,т.І). Судом встановлено, що 11.12.2015 заявою про приєднання до договору купівлі-продажу [PERSON] продала, а ТОВ «Автокредит Плюс» придбало спірний автомобіль, що також підтверджується актом приймання-передання від 11.12.2015 (а.с.10,11,т.І). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , 12.01.2016 за ТОВ «Автокредит Плюс» зареєстровано вказаний автомобіль, д.н.з. [NUMBER] . Згідно протоколу №22/08-2 загальних зборів учасників від 22.12.2008 ТОВ «Автокредит Плюс» обрано директором товариства [PERSON] , якого на підставі наказу товариства №ВЕ/К-00625 від 23.12.2008 прийнято на роботу з 23.12.2008 на загальних підставах на посаду директора з посадовим окладом згідно штатного розпису. 25 січня 2016 року заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016 гр. [PERSON] висловив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до умов Договору фінансового лізингу № K2K7A!0000669887 гр. [PERSON] отримав від ТОВ «Автокредит Плюс» у платне користування автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: B170, рік випуску: 2007, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] , та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Як убачається із заяви №85059943 від 06.02.2016 та договору купівлі-продажу №197/8043, оформлених та підписаних у сервісному центрі МВС №8043 в присутності адміністратора сервісного центру [PERSON] , 06.02.2016 [PERSON] діючи від імені ТОВ «Автокредит Плюс» продав спірний транспортний засіб (д.н.з. [NUMBER] ) [PERSON] на підставі довіреності №05022016/1 від 05.02.2016, виданої ТОВ «Автокредит Плюс» на його ім`я та такої, що уповноважувала його отримати документи про зняття спірного автомобіля з обліку, та протоколу наради ТОВ «Автокредит Плюс» №05022016/1, на якій товариством вирішено зняти з обліку та реалізувати вищевказаний автомобіль (а.с.16-17,19-20,21,68-69, т.І). 09.02.2016 спірний автомобіль зареєстровано за [PERSON] , д.н.з. [NUMBER] . 01.03.2016 на підставі договору купівлі-продажу №392/8043 автомобіль зареєстровано за [PERSON] , д.н.з. [NUMBER] . Також з матеріалів справи убачається, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 вирішено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» заборгованість за Договором фінансового лізингу №K2K7A!0000669887 від 25.01.2016 р. у розмірі 245 295 грн. 06 коп., стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» заборгованість за договором фінансового лізингу №K2K7A!0000669887 від 25.01.2016 р., за Договорами поруки 1, 2 № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016 року, у розмірі 1000 грн., визнати недійсною довіреність №9 від 25.01.2016, видану від імені ТОВ «Автокредит Плюс» на ім`я [PERSON] з моменту її вчинення, визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіль Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , оформлений нотаріально на [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний автомобіль та визнати недійсним свідоцтво серії [NUMBER] від 09.02.2016, видане Центром 8043 м. Київ про реєстрацію вказаного автомобіля, видане 09.02.2016 на ім`я [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний автомобіль та визнати недійсним свідоцтво серії [NUMBER] від 01.03.2016, видане Центром 8044 м. Київ, про реєстрацію вказаного автомобіля, видане 01.03.2016 на ім`я [PERSON] , витребувати у [PERSON] автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , та передати вказаний автомобіль представникам ТОВ «Автокредит Плюс», зареєструвати вказаний автомобіль за ТОВ «Автокредит Плюс», надавши повноваження представникам ТОВ «Автокредит Плюс» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля, а також стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» судовий збір у сумі 3679 грн. 44 коп. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 скасовано. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 позовну заяву ТОВ «Автокредит Плюс» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними довіреності, договору, скасування державної реєстрації, витребування та реєстрації транспортного засобу повернуто у зв`язку з непідсудністю. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2018 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Як убачається з матеріалів справи, 22.12.2016 на підставі скасованого заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 скасовано дві останні реєстраційні операції щодо перереєстрації спірного автомобіля за [PERSON] та [PERSON] . З відповіді Територіального сервісного центру №1249 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 02.01.2019 вбачається, що на даний час право власності на автомобіль Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, колір чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] , не зареєстровано (а.с.75,т.ІІ). Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві від 13.02.2019 виконати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2019 про забезпечення доказів немає можливості у зв`язку з тим, що оспорювані документи були вилучені 27.10.2017 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві Москальовою А.О. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В. від 13.10.2017 у справі №761/36231/17 (а.с.112, т.ІІ). В матеріалах справи містяться надані стороною позивача висновки Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №8-4/1193 від 03.08.2018 та №17-3/1219 від 22.07.2019, з яких вбачається, що досліджувані підписи у протоколі наради №05022016/1 від 05.02.2016, наказі №05022016/1 від 05.02.2016 та довіреності №05022016/1 від 05.02.2016 виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с.170-190,т.ІІ). Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, недійсність договору купівлі-продажу тягне за собою недійсність будь-яких правочинів, які були укладені в часі після укладання недійсного правочину. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно із ч.3 ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але підтверджено, що одна зі сторін його не підписувала, визнає цей договір недійсним за нормами ст.ст. 203,215 Цивільного кодексу України (підписання договору особою, яка не має на це повноваження та відсутність волевиявлення). Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «Автокредит Плюс» не мав жодного відношення до самого правочину, жодним чином не бажав настання наслідків у вигляді переходу права власності на транспортний засіб до третіх осіб та не мав волі до укладання договору купівлі-продажу, хоча був власником транспортного засобу, який був [PERSON] від імені ТОВ «Автокредит Плюс» проданий [PERSON] , однак ТОВ «Автокредит Плюс» не отримав вартості майна. Довіреність №05022016/1 від 05.02.2016 не є такою, що вчинена у формі передбаченій ЦК України, не відповідає волевиявленню ТОВ «Автокредит Плюс», та підлягає визнанню недійсною, оскільки не видавалась товариством та не підписувалась посадовою особою останнього. Як наслідок, вчинений на її підставі договір купівлі-продажу, враховуючи не дотримання форми договору на відчуження транспортного засобу, також є недійсним. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсною довіреності №05022016/1 від 05.02.2016 виданої від імені ТОВ «Автокредит Плюс» на ім`я [PERSON] , визнання недійсним договору купівлі-продажу №197/8043 транспортного засобу від 06.02.2016 (автомобіля марки Mercedes - Benz, модель: B170, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: універсал - В, код кольору - колір: 1 - чорний, № кузова/шасі: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ) укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» та [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний автомобіль та визнати недійсним свідоцтво серії [NUMBER] від 09.02.2016, видане Центром 8043 м. Київ про реєстрацію вказаного автомобіля, видане 09.02.2016 на ім`я [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний автомобіль та визнати недійсним свідоцтво серії [NUMBER] від 01.03.2016, видане Центром 8044 м. Київ, про реєстрацію вказаного автомобіля, видане 01.03.2016 на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В ході розгляду справи судом встановлено, що на час відчуження спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження. Під час розгляду справи також було взято до уваги відсутність відповідного рішення суду про визнання правочину щодо відчуження спірного автомобіля [PERSON] недійсним. Суд звертає увагу на те, що судове рішення, яке стало підставою для скасування відповідних реєстраційних дій за відповідача та подальшого надання права позивачу здійснювати відповідну реєстрацію транспортного засобу, у встановленому законом порядку скасоване, тому не тягне за собою жодних юридичних наслідків. Посилання сторони відповідача [PERSON] на те, що спірний автомобіль не перебуває у її користуванні, не підтверджені належними доказами, оскільки відомостей про її звернення до органів поліції із заявою про викрадення автомобіля матеріали справи не містять. Так само як і не містять доказів того, що транспортний засіб перебуває у фактичному володінні позивача. Таким чином, вимоги про витребування у відповідача [PERSON] спірного автомобіля також підлягають задоволенню. Разом з тим, у відповідності до вимог чинного законодавства, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації, тобто є достатнім способом захисту прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо реєстрації спірного автомобіля за позивачем задоволенню не підлягають. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial