Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04 липня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір без номеру відповідно до Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, за умовами якого банк надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти у сумі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 9.12 зазначених Умов та правил надання банківських послуг договір діє вподовж 12 місяців з моменту підписання, якщо впродовж цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Зобов'язання за вказаним договором [PERSON] належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість на загальну суму у розмірі 26 262,81 грн. грн., яку представник позивача просив суд стягнути з відповідача, а також просив стягнути судовий збір у сумі 262,63 грн. (а. с. 2-5). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у судовому засіданні повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати без її участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а. с. 34). Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 липня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір без номеру відповідно до Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, за умовами якого банк надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти у сумі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 9.12 зазначених Умов та правил надання банківських послуг договір діє вподовж 12 місяців з моменту підписання, якщо впродовж цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк Викладене підтверджується матеріалами справи (а. с. 9-17). З розрахунку заборгованості за вказаним договором б/н від 04 липня 2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем, вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором у [PERSON] утворилось заборгованість, яка станом на 06 серпня 2013 року становить 26 262,81 грн. та складається з: 3 979,92 грн. - заборгованості за кредитом, 20 556,09 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1 226,80 грн. - штрафу (процентна частина) (а. с. 6-8). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором без номера від 04 липня 2006 року, укладеним між ним та позивачем, не виконав належним чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором станом на 06 серпня 2013 року, з урахуванням відсотків, штрафів, задовольнивши позовні вимоги позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судовий збір у сумі 262,63 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, покласти на відповідача (а. с. 27). На підставі викладеного,

Outcome: approved