Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення частки в сплачених витратах на житлово-комунальні послуги квартири, яким просить: стягнути з відповідача [PERSON] на його користь вартість витрат, за житлово-комунальні послуги у розмірі 2701,26 грн., а також судові витрати. В обгрунтування позову вказує, що 24.01.2007 року шляхом дарування передав у власність відповідача свою квартиру, що за адресою: [ADDRESS], у якій відповідач прописалася. Зобов'язання по оплаті спожитих комунальних послуг, нарахованих згідно житлової площі та кількості осіб, які зареєстровані у квартирі, станом на 01.03.2015 року несе виключно він, відповідач ухиляється від свого обов'язку сплачувати комунальні послуги. Вказує, що у провадженні Франківського районного суду перебувала аналогічна справа за його позовом, який судом було задоволено. Вказане рішення відповідачем виконане, однак поточні рахунки за комунальні послуги останньою не сплачуюються. Такі дії відповідача порушують норми ЖК України та ЦК України. Якими передбачено обов'язок власників житла нести солідарну відповідальність за зобовязаннями, які виникають із житлових правовідносин. Так, за 2014 рік та січень, лютий 2015 року, ним було сплачено 4322 грн. за надані комунальні послуги, з яких: 1798 грн. за утримання будинку, постачання холодної води, відведення холодної води; 2065 грн. за газопостачання; 359 грн. за телефон; 100 грн. за світло. Оскільки він відноситься до пільгової категорії громадян, згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яким даним Законом надано 25% знижки на сплату комунальних послуг. Відтак, частка відповідача по оплаті комунальних послуг становить 62,5 %, утримання будинку, постачання холодної води, відведення холодної води - 1123,75 грн.; телефон - 224,38 грн.; газопостачання для обігріву квартири - 1290,63 грн.; світло - 62,5 грн., а всього 2701,26 грн. Надалі, позивач уточнив свої вимоги, вказує, що 01.07.2015 року представником відповідача подано до суду копії квитанцій про проведення оплати за спожиту електроенергію у розмірі 121 грн.; газопостачання у розмірі 150 грн.; квартплату 636 грн.; телекомунікаційні послуги 213 грн., на загальну суму 1120 грн. З урахуванням часткового погашення відповідачем вартості комунальних послуг, різниця в оплаті становить 3202 грн. З урахуванням передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» пільг, позивачем подано розрахунок різниці оплати вартості комунальних послуг, згідно якого сто відсоткову суму платежу розділено на двох осіб ([PERSON] та [PERSON].). Просить стягнути з відповідача 2134,67 грн. У судове засідання позивач не з'явився, його повноважний представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, якою вимоги позову підтримав, просить задовольнити. У разі неявки відповідача просить розглянути справу у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відтак, у відповідності до ст.ст. 169; 224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони покликаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 18.03.2015 року № 851, виданої ЛКП «Навколо базару» позивач [PERSON], як колишній власник та відповідач [PERSON], як власник зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Навколо базару», яке надає послуги з утримання та обслуговування будинку. Квартира складається з однієї кімнати, житловою площею 19,5 кв.м та кухні, загальна площа квартири становить 39,3 кв.м, площа господарських приміщень 19,6 кв.м, комора у підвалі 33,6 кв.м. Відповідач [PERSON] являється власницею вказаної квартири, яку набула від позивача на підставі договору дарування від 24.01.2007 року. Із долучених позивачем до матеріалів справи платіжних документів вбачається, що за 2014 рік та січень, лютий 2015 року, ним було сплачено 4322 грн. за надані комунальні послуги, з яких: 1798 грн. за утримання будинку, постачання холодної води, відведення холодної води; 2065 грн. за газопостачання; 359 грн. за телефон; 100 грн. за світло. Відповідно до ст.ст. 66, 68 Житлового кодексу України та прав і обов'язків громадян у сфері надання житлово-комунальних послуг, затверджених державним комітетом України по житлово-комунальному господарству від 02.10.1998р., власники, наймачі, орендарі жилих приміщень повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку пропорційно до займаної площі та у встановлений строк. Ст. 20, п.5, ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує на обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Статтею 156 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку зобовязані приймати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території. Згідно пункту 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків,мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Виходячи із положень ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно ст. 543 ЦК України, солідарними боржники залишаються доти, доки їхній обов'язок буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Враховуючи встановлені обставини справи, наведені нолрми закону, беручи до уваги подані позивачем розрахунки, суд вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] підставними, такі підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України ,стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача у користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні із позовною заявою судовий збір у сумі 244,00грн.

Outcome: approved