Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення відшкодування, внаслідок нещасного випадку. На підставу своїх вимог посилається на те, що 21.12.2017 року між матір`ю позивача в інтересах неповнолітнього на той час позивача та відповідачем було укладено електронний поліс добровільного страхування від нещасних випадків №CST0NS-17BL2FG, за яким застрахованою особою є [PERSON] , строк дії договору з 22.12.2017 по 21.12.2018. 29.05.2018 року при навантаженні сіна в с. Білашки Тальнівського району з позивачем стався нещасний випадок, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження у вигляді травми шкіри, набряку на нозі, який згодом переріс у набряк ліктя та почав поширюватися на плече, тулуб. З 14.06.2018 року по 20.07.2018 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні КНП «ПЧМЛ» з діагнозом некротуючий фасції шиї, тулубу, лівої руки, сепсис. 19.06.2018 року позивачу була проведена операція - вільна аутодермопластика з накладанням вторинних швів, а 03.07.2018 року ще одна операція - вільна аутодермопластика. Позивач посилається на те, що в результаті отриманих травм 08.10.2018 йому було встановлено другу групу інвалідності та рекомендовано нагляд та лікування в ортопеда. Позивач звернувся до відповідача, як до страховика з приводу виплати за договором страхування, посилаючись на те, що випадок який з ним стався є страховим випадком, натомість відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, що призвело до моральних страждань та погіршення стану здоров`я, спричинивши моральну шкоду позивачу, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 75000 грн., яка складається з страхової суми згідно договору в розмірі 50000 грн. за тілесні ушкодження кінцівки, оскілько згідно додатку №12 до правил страхування при ушкодженні кінцівок розмір виплати становить від 1% до 100% та 25000 грн. за тілесні ушкодження м`яких частин тіла, оскільки за договором при ушкодженн м`яких тканин тіла розмір виплати становить від 0,2 % до 25%. Також, просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов згідно якого просив суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа просила суд позов задовольнити. Суд, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.12.2017 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» та [PERSON] було укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №CST0NS-17BL2FG за яким застрахованою особою є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 6.1. вищевказаного договору, страховими випадками є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо), зокрема, ушкодження здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно додатку №1 до Правил страхування. Повний перелік пошкоджень та розмір суми виплати зазначено в таблиці №1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат за страховими випадками» додатка «1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ правил страхування. Відповідно до п. 6.2. вищевказаного договору, нещасним випадком за цим договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи подію, що фактично відбулася і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварин, правець) застрахованої особи або її смерть. Не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми садн, припухлостей м`яких тканин та ран до 2 кв. см та глибиною до підшкірної клітковини, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком менше 3 днів. Захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків. Нещасними випадками також є наступні події, які призвели до розладу здоров`я або смерті застрахованої особи: утоплення, поразка блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб. Відповідно до п. 3.1. договіру (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017, у разі настання події, яка підпадає під ознаки страхового випадку, страхувальник або застрахована особа, повинні у строк не пізніше тридцяти днів, а у випадку смерті застрахованої особи - спадкоємець - у строк не пізніше 6 місяців з дня настання події, повідомити страховика про її настання. Відповідно до виписки з амбулаторної карти [PERSON] 29.05.2018 року в приймальному відділенні Тальнівської ЦРЛ була надана медична допомога з приводу розтягнення зв`язок лівого суглобу. Відповідно до виписного епікризу №5776, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні КНП «ПЧМЛ» ЧМП з 14.06.2018 року по 20.07.2018 року з діагнозом: некротуючий фасціїт шиї, тулубу, лівої руки; сепсис. В анамнезі хвороби зазначено, що 5 червня при навантаженні сіна травмував шкіру. Відповідно до довідки від 21.12.2018 року за наслідками огляду хворого [PERSON] встановлено діагноз: вторинний деформуючий артроз лівого ліктьового суглобу IV ст.; змішана контрактура лівого ліктьового суглоба; стан після аутодермопластики ран лівої в/кінцівки від 19.06.2018 року, 03.07.2019 року; вторинний деформуючий артроз лівого гомілковостопного суглобу ІІІ ст.; змішана контрактура лівого гомілковостопного суглобу. Відповідно до консультативного висновку від 31.08.2018 року виданого КНП «Перша Черкаська міська лікарня» ЧМР, [PERSON] встановлено діагноз: фіброзний анкілоз лівого ліктьового суглобу в положенні згинання 90 градусів, наявність щільних рубців шкіри, стан після пластики шкіри, деформуючий артроз лівого гомілковостопного суглобу ІІІ ст., змішана контрактура лівого гомілковостопного суглобу. Відповідно до виписки з історії хвороби №6801 КЗ «ЧОЛ Черкаської обласної ради», [PERSON] поступив 03.06.2018 року - виписаний 14.06.2018 року, діагноз: повзуча некротична флегмона лівої верхньої кінцівки шиї та тулуба; сепсис без виділеного збудника; септичний шок. Відповідно до довідки серія 12 ААБ №303646 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] встановлено ІІ (друга) група інвалідності по причині загального захворювання з 08.10.2018 року до 01.11.2021 року. Відповідно до заяви про страхову виплату від 30.10.2018 року, заявник [PERSON] звернулася до ТДВ СК «Кредо» з приводу настання страхової події 29.05.2018 року о 00:00 год., місце події: вулиця, короткий опис події: падіння за договором страхування №CST0NS-184HЗУ8 від 17.05.2018 року відносно застрахованої особи [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа №31.10.2018/119-Z189UPB700008D ТДВ СК «Кредо» повідомили [PERSON] про те, що подія, що сталася 29.05.2018 року о 00:00 год., місце події - вулиця, обставини події - пошкодження зв`язок, кваліфікується як не страхова подія, а саме не визнається страховою, оскільки не входить до переліку пошкоджень, зазначених у п. 6.1.2 Договору страхування та Додатку №1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних клієнтів фінансових установ правил страхування. Крім того, зазначено, що страхувальник порушив термін повідомлення страховика про настання події без поважних на те причин, що є підставою для відмови у страховій виплаті на підставі п. 4.1.4. Умов страхування до даного Договору. Відповідно до страхового акту №Z192SPB700004Е від 30.10.2018 року, подія сталася 29.05.2018 року, обставини події: розтяг зв`язок, забій, некротуючий фасціїт, флегмона, сепсис, анкілоз, контрактура та ін., про випадок повідомлено: 30.10.2018 року за договором страхування №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017 року, страхувальник - [PERSON] , застрахована особа - [PERSON] , подія кваліфікується як не страхова подія, оскільки не входить до переліку пошкоджень, зазначених у п. 6.1.2 Договору страхування та Додатку №1, а також пізнє звернення з повідомленням про настання події. Відповідно до договору (полісу) №CST0NS-184НЗЕ8DSL між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» та [PERSON] було укладено 17.05.2018 року договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків за яким застрахованою особою є [PERSON] , договір діє 12 місяців з 10.06.2018 року по 09.06.2019 року. Відповідно до страхового акту №Z189UPB700008D від 30.10.2018 року, подія сталася 29.05.2018 року, обставини події: розтяг зв`язок, забій, некротуючий фасціїт, флегмона, сепсис, анкілоз, контрактура та ін., про випадок повідомлено: 30.10.2018 року за договором страхування №CST0NS-184НЗЕ8DSL від 17.05.2018 року, страхувальник - [PERSON] , застрахована особа - [PERSON] , подія кваліфікується як не страхова подія, оскільки випадок стався до набрання чинності договором, у виплаті страхового відшкодування відмовлено. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Згідно з ч. 1, 2 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі : 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Відповідно до ч. 3 ст. 991 ЦК України рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Згідно приписів ч.1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що після настання страхового випадку він повідомив про це відповідача і надав відповідні документи, необхідні для виплати страхового відшкодування. Натомість ТДВ СК «Кредо» безпідставно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до п. 6.1 Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017 року, страховими випадками згідно договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо). Відповідно п. 6.2 Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017 року, нещасним випадком за цим Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи (Страхувальника, Вигодонабувача, спадкоємця) подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками, ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) Застрахованої особи або її смерть. Не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми садн, припухлостей, м`яких тканин та ран до 2 кв.см. та глибиною до підшкірної клітковини, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком менше 3 днів. Пункт 6.1.2. Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017 року визначає види ушкодження здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно Додатку №1 до Правил страхування. У свою чергу ст. 63 Таблиці 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам» визначає вид пошкодження здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, який дає потерпілому право на отримання страхової виплати, а саме : розрив між хребцевих зв`язок (при строку лікування не менше ніж 14 днів), підвивих хребців (за винятком куприка) - 5% від страхової суми (примітка: при рецидивах підвивиха хребця страхова виплата не проводиться). Відповідно до п. в) ст. 95 вищевказаної Таблиці, перелом: наколінника, між виросткового підвищення, виростків, проксимального метафаза великогомілкової кістки, виростків стегна, через виростковий (над виростковий) перелом стегна, розрив зв`язок, що вимагав оперативного лікування - 10% від страхової суми. Таким чином, відповідно до умов Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017 року не є страховим випадком розтягнення зв`язок лівого г/ступневого суглобу, а розділи «Гомілка», «Гомілковоступневий суглоб», «Стопа» Таблиці №1 також не передбачають такого виду ушкодження. Відповідно до п. 6.2. Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017 року, не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми садн, припухлостей, м`яких тканин та ран до 2 кв.см. та глибиною до підшкірної клітковини, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком менше 3 днів, таким чином суд дійшов висновку про те, що діагноз №забій лівого ліктьового суглобу» не є підставою для здійснення страхових виплат. Розділ «Ліктьовий суглоб» також не містить підстав для здійснення страхової виплати за забій лівого ліктьового суглобу, а тому підстави для виплати страхового відшкодування внаслідок отриманої 29.05.2018 року застрахованою особою травми відсутні. Суд, дослідивши виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , зазначає що встановлені діагнози: 03.06.2018 -14.06.2018: повзуча некротична флегмона лівої верхньої кінцівки, шиї та тулуба, сепсис без виділеного збудника, септичний шок - стаціонарне лікування в ЧОЛ відділенні судинної хірургії; 14.06.2018 - 20.07.2018: некротуючий фасції шиї, тулубу, лівої руки, сепсис - стаціонарне лікування в ЧОЛ опіковому відділенні; 25.07.2018, 19.08.2018: повзуча некротична флегмона лівої верхньої кінцівки, шиї, тулубу, сепсис, септичний шок; 27.08.2018: грубі колоїдні рубці тулуба, лівої верхньої кінцівки, лівої нижньої кінцівки, фіброзний анкілоз лівого ліктьового суглобу; 31.08.2018 - 05.09.2018: імунодефіцит, порушення тканинний тип інфекційна форма, хронічний перебіг стадія субкомпенсації; стан після розкриття некротичної флегмони лівої верхньої кінцівки, шиї, тулуба - 03.06.2018, аутодермопластика -19.06.2018; фіброзний анкілоз лівого ліктьового суглобу в положенні 90 градусів, наявність щільних рубців шкіри плеча, передпліччя та трофічні рани; деформуючий артроз лівого г/ступневого суглобу ІІІ ступеню; 11.10.2018 - визнаний інвалідом ІІ групи загального захворювання - не відносяться до нещасних випадків, не є травматичними, а тому враховуючи п. 6.2. Договору страхування, яким визначено, що захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків і ризик таких захворювань не покривається договором страхування №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017. Судом встановлено, що вищезазначені діагнози не передбачені таблицею №1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам» до договору страхування №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017, а тому не є страховими випадками. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», ст. 979, п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі виникає виключно і з настанням страхового випадку. Таким чином, виключно за умови настання страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату. Натомість, на думку суду, вказана подія та встановлені захворювання не є страховими випадками. Крім того, згідно п. 3.1. Умов страхування до договору страхування №CST0NS-17BL2FG від 21.12.2017 року у разі настання події, яка підпадає під ознаки страхового випадку, страхувальник або застрахована особа, повинні у строк не пізніше тридцяти днів з дня настання події, повідомити страховика про її настання. Судом встановлено, що страхувальник звернувся до страховика з заявою про страхову виплату 30.10.2018 року зазначивши в заяві, що подія сталася 29.05.2018 року, а саме - падіння, місце події - вулиця. Таким чином, страхувальник повідомив страховика про настання події у строк, що перевищує тридцять днів, а отже пропустив строк звернення, що відповідно до п. 4.1.4. умов страхування до договору є підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати. Отже, підсумовуючи вищевикладене, судом в судовому засіданні встановлено, що отримані позивачем ушкодження здоров`я не є страховими випадками, крім того страхувальником пропущено строк звернення до страховика з заявою про настання події, що є правомірними підставами для відмови у виплаті страхової суми відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення страхового відшкодування. Щодо стягнення моральної шкоди Законом України «Про страхування» не передбачено випадків відшкодування страховиком моральної шкоди, окрім згідно укладеного договору страхування між сторонами не передбачено випадків відшкодування моральної шкоди, у разі порушення страховиком своїх зобов`язань. Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95, питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. У постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі 6-1575цс16 висловлена наступна правова позиція, а саме, що спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Отже суд приходить до висновку, що оскільки ані договором страхування, ані чинним нормами законодавства, що регулюють страхову діяльність не передбачено випадків відшкодування моральної шкоди, крім того судом не встановлено порушення страховиком своїх зобов`язань, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed