Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позові позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.12.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30 вересня 2016 року має заборгованість в загальному розмірі 13 935 грн. 58 коп., яка складається з наступного: 742 грн. 05 коп. заборгованість за кредитом; 9 253 грн. 74 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 800 грн. 00 коп. заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 639 грн. 79 коп. штраф (процентна складова). На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором № б/н від 05.12.2011 року у загальному розмірі 13 935 грн. 58 коп. та судові витрати у розмірі 1 378 грн. 00 коп.. В судове засідання сторони не зявились. Від представника позивача в матеріалах справи є клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Від відповідачки до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05 грудня 2011 року між сторонами по справі був укладений Договір кредиту № б/н, який складається із заяви позичальника \\а.с. 8\\ та умов і правил надання банківських послуг \\а.с. 9-34\\, відповідно до умов якого [PERSON] 05 грудня 2011 року отримала кредит у розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1.1.5.5 умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором \\об.с. а.с. 29\\. Однак з матеріалів справи випливає, що у порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30 вересня 2016 року має заборгованість в загальному розмірі 13 935 грн. 58 коп., яка складається з наступного: 742 грн. 05 коп. заборгованість за кредитом; 9 253 грн. 74 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 800 грн. 00 коп. заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 639 грн. 79 коп. штраф (процентна складова) \\а.с. 6-7\\. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Однак, як вбачається з правової позиції, викладеної у Постанові ВСУ № 6-2003цс 15 від 21 жовтня 2015 року, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, суд не може погодитись з доводами представника позивача про одночасне стягнення з відповідача пені та штрафних санкцій, оскільки це суперечить вищевказаній нормі закону, а тому у стягненні штрафних санкцій слід відмовити. Таким чином, суд вважає, необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у розмірі 12 795,79 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту 742,05 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 9 253,74 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2 800,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив свої зобовязання за договором кредиту № б/н від 05.12.2011 року, не сплачував суму кредиту, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості в загальному розмірі 12 795,79 грн.. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. \\а.с. 1\\. Тому на користь позивача з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: partial