Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 142883 гривень 89 коп. та витрати на консультаційну-правову допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп.. Свої вимоги мотивувала тим, що 08 листопада 2017 року в місті Миколаєві по проспекту Миру Жубя Р.Ф. керуючи автомобілем ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER], який належить ПАТ «Миронівський хлібопродукт» в місті Миколаєві по проспекту Богоявленському, 43 зіткнувся з належним їй на праві власності автомобілем «Mersedes Benz E200», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], у звязку з чим утворились механічні пошкодження. Посилаючись на те, що на сьогодні не отримано страхового відшкодування, оскільки з 25 вересня 2017 року Націанальна комісія фінансових послуг оприлюднила інформацію про те, що Страховій компанії «Європейський страховий союз» обявлено ліквідацію та страховик позбавлений права укладати договори страхування з 03.10.2017 року. у звязку з чим, вона не бажає отримувати відшкодування від приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « Європейський страховий союз». Відповідачі надали відзиви на позовну заяву з запереченнями проти позову. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 08 листопада 2017 року о 11 год. 50 хв. в місті [PERSON] на проспекту Миру, 3 [PERSON] керував транспортним засобом ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] в районі будинку 3 по проспекту Миру, був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з рухавшимся попереду у попутному напрямку автомобіль Тойота, державний номер 113303 під керування [PERSON] Після чого автомобіль ГАЗ, державний номер [NUMBER] продовжив самовільний рух, вперед виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з рухавшимся у зустрічному напрямку автомобілем Мерседес, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень 00 копійок. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 142883,89 грн., свідченням чого є висновок за звітом № 356-17 від 08.12.2017 року про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Mersedes Benz E200», державний номер [NUMBER], складений фізичною особою підприємцем [PERSON] на замовлення [PERSON] з безготівковою оплатою. (а.с. 12-40). 27 грудня 2017 року [PERSON] направлена претензія до публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» з вимогою про стягнення вартості матеріального збитку , яка вказана у звіті оцінювача, на суму 142883,89 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.. З даною пропозицією були ознайомлені [PERSON] та [PERSON] 30 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Миронівський хлібопродукт» в особі директора Одеської філії публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] укладений договір оренди транспортних засобів №3/300315. Згідно розділу 2 договору оренди №3/300315 від 30.03.2015 року фізична особа-підприємець [PERSON] має право використовувати транспортний засіб ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] для перевезення продуктів харчування. Згідно розділу 9 договору оренди №3/300315 від 30.03.2015 року у разі завдання автомобілю шкоди з вини орендаря - фізичної особи-підприємця [PERSON], винна сторона зобовязана відшкодувати іншій стороні всі збитки у повному обсязі, у випадках невиконання або неналежного виконання своїх обовязків. За договором сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України. Відповідно до акту прийому-передачі транспортного засобу, який затверджений підписами та печатками Одеської філії публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» та фізичною особою підприємцем [PERSON], згідно якого транспортний засіб ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER], був переданий останньому 01.04.2015 року та з цього часу фізична особа-підприємець [PERSON] став відповідальною особою за технічний стан та збереження прийнятого транспортного засобу. Як вбачається з приписів ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім представником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Судом встановлено, що [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди не перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством «Миронівський хлібопродукт» , чому свідчать договір оренди транспортного засобу № 3/300315 від 30.03.2015 року, акт прийому передачі транспортного засобу від 01.04.2015 року. Учасниками ДТП було виконано всі вимоги чинного законодавства щодо повідомлення страхової компанії, збереження транспортного засобу до огляду його страховиком, тощо. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 12 жовтня 2017 року виключила «Європейський Страховий Союз» з держреєстру фінустанов та анулювала свідоцтво компанії. Про це є відповідне розпорядження НКРФ від № 4061. Вказане розпорядження набрало чинності 12 жовтня 2017 року. Вказана інформація оприлюднена на офіційному сайті, є загальнодоступною та не потребує окремого доказування. Страховою компанією виплату страхового відшкодування позивачці здійснено не було. Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності з п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~1188\~Цивільного кодексу\~України,\~шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 статті 1187 цього Кодексу передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд України в постанові від 20 січня 2016 року в справі №6-2808цс15 дійшов до висновку, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, позивач на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав. Згідно із висновком за звітом № 356-17 від 08.12.2017 року про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Mersedes Benz E200», державний номер [NUMBER], складений фізичною особою підприємцем [PERSON] на замовлення [PERSON], матеріальні збитки позивача склали 142883,89 грн. (а.с. 12-40). Приймаючи до уваги те, що публічне акціонерне товариство «Миронівський хлібопродукт» є неналежним відповідачем, а [PERSON]Ф, який знаходиться у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON], заподіяна шкода майну позивача, та зважаючи на абсолютне право позивача щодо відшкодування шкоди її заподіювачем, позов підлягає задоволенню. До виплат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України). Правила визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу визначені статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України, якою встановлено, що витрати повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, окрім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 22.11.2017 року та додатку №1 до цього договору, фізичною особою підприємцем [PERSON] надано такі послуги: складна позовна заява (3000,00 грн.); (а.с. 41, 42). На виконання вказаного договору позивачем сплачено 2970,00 грн. витрат на правову допомогу, свідченням чого є квитанція №0.0.905166296.1 від 29.11.2017 року (а.с. 41 а). При цьому позивачем не надано доказів у підтвердження надання правничої допомоги саме адвокатом, оскільки до позову надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якого вбачається, що [PERSON] здійснює діяльність у сфері права, тобто не є адвокатом. У звязку із вказаним, вимога щодо стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1429 грн. 00 коп.

Outcome: partial