Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового двохмісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, яку мотивував тим, що 27.04.2013 року померла [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] склала особисте розпорядження (заповіт), яким призначила своїм спадкоємцем позивача по справі. Спадкоємців, які прийняли спадщину після її смерті немає, спадкова справа заведена не була. Крім цього, 23.03.2014 року померла [PERSON] (сестра [PERSON]Т.). На випадок своєї смерті [PERSON] склала особисте розпорядження (заповіт), яким призначила своїм спадкоємцем позивача по справі. Спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає, спадкова справа після її смерті заведена не була. Впродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після їх смерті до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не звернувся, як він зазначає з поважних причин. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] позивач вказав те, що є інвалідом третьої групи, у звязку з чим має ряд захворювань, які постійно його турбують. Через погіршення стану здоровя в період шестимісячного строку з дня відкриття спадщин він неодноразово звертався за медичною допомогою. Крім цього, позивач вказує на те, що в с. Нова Прилука не має нотаріуса, до якого він міг би звернутися з заявою про прийняття спадщини. Вказане вище перешкодило позивачу вчасно звернутися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, в заяві яку подав до суду вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та повідомив суд, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відкладеня розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засідані на підставі зібраних у справі доказів, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши істотні для справи обставини, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.04.2013 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, так як на випадок своєї смерті 27.02.2008 року вона склала особисте розпорядження (заповіт, а.с. 13), яким призначила своїм спадкоємцем позивача по справі - [PERSON]. З повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори від 19.08.2015 року № 01-09/572 (а.с. 29) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 41269905 від 19.08.2015 року (а.с. 30). Вказане свідчить про те, що [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Зі змісту ст. 1223 ЦК України слідує, що у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області від 30.07.2015 року (вих. № 968, а.с. 15), на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. За вказаною адресою також була зареєстрована [PERSON], її сестра, яка згідно ст. 1262 ЦК України є спадкоємицею другої черги. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла її сестра [PERSON], яка на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем і не заявила про відмову від неї. Судом також встановлено, що 24.03.2014 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, так як на випадок своєї смерті 18.03.2008 року вона склала особисте розпорядження (заповіт, а.с. 14), яким призначила своїм спадкоємцем позивача по справі - [PERSON]. З повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори від 19.08.2015 року № 01-09/571 (а.с. 31) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 41269845 від 19.08.2015 року (а.с. 32). Вказане свідчить про те, що [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області від 30.07.2015 року (вих. № 969, а.с. 15), на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. За вказаною адресою інших зареєстрованих осіб не має. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що після смерті [PERSON] спадщину за законом ніхто не прийняв. Враховуючи вищезазначене, суд встановив, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини як після смерті [PERSON], так і після смерті [PERSON] Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ч.1 ЦК). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Судом встановлено, що однією з причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], позивач вказує те, що в с. Нова Прилука немає нотаріуса, до якого він міг би звернутися з заявою про прийняття спадщини. Вказану причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає необґрунтованою з огляду на наступне. Зі змісту пункту 1.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Наказ Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/2, далі-Порядок) слідує, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України, тобто, житло в якому особа проживає постійно або тимчасово. Як вбачається з пункту 1.13 Порядку, місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. З матеріалів справи слідує (а.с. 15), що останнім місцем проживання [PERSON] та [PERSON] є: Вінницька область, Липовецький район, с. Нова Прилука, вул. К.Маркса 7, що і є місцем відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2.1 Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (далі-Закон), вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). У населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону (вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, посвідчення заповітів (крім секретних), видачу дублікатів посвідчених ними документів, засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності підпису на документах), вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 13-1 Закону нотаріальний округ це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, з зазначеного вище слідує, що позивачу для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] слід було звернутися із заявою до нотаріуса. Суд вважає, що відсутність приватного нотаріуса в с. Нова Прилука (Липовецького району Вінницької області) не заважала позивачу звернутися до державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: м. Липовець, вул. В.Липківського 57, або ж до будь-якого приватного нотаріуса, робоче місце якого зареєстровано в Липовецькому нотаріальному окрузі. У звязку з цим, суд дійшов висновку, що вказана причина не могла завадити позивачу у вчиненні дій, спрямованих на прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] Іншими обставинами, на які вказує позивач як обєктивну причину пропуску ним строку для прийняття спадщини є його стан здоровя, що обумовлений наслідком ліквідації аварій на Чорнобильській АЕС, у звязку з чим йому було встановлено третю групу інвалідності. Зі змісту довідок виданих Липовецькою центральною районною лікарнею (а.с. 19, 20, 47) слідує, що впродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщин, через загострення хвороб позивач неодноразово звертався за медичною допомогою. З огляду на встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивача, що в нього були об'єктивні причини з огляду на які він не міг своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщин після смерті [PERSON] та [PERSON], а тому суд вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщин позивачем є поважною. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, який не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про задоволення позову.

Outcome: approved