Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «АМІКОР» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 вересня 2014 року позивач був звільнений з посади контролера відділу внутрішнього контролю наказом №0917/1-П від 17 вересня 2014 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. За період роботи у відповідача утворилася заборгованість по заробітній платі в розмірі 4 550,00 грн. При звільненні позивача відповідач не здійснив повний розрахунок з позивачем усіх належних йому сум при звільненні, кошти позивачу на момент пред'явлення позову не виплачені. В зв'язку із затримкою відповідачем розрахунку при звільненні, позивач і просить суд відповідно до вимог ст.116 КЗпП України стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 4 550,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, проте завчасно до суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Крім того, на час розгляду справи, згідно ухвали суду не надав жодних довідок, які витребовував суд. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 16 березня 2013 року на підставі наказу №315/2 від 15 березня 2013 року був прийнятий в ТОВ «АМІКОР» на посаду контролера відділу внутрішнього контролю (а.с.5). згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] та копії наказу від 17 вересня 2014 року №0917/1-П «Про звільнення з роботи [PERSON].» вбачається, що [PERSON] 17 вересня 2014 року звільнений з роботи за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.5-7). Згідно позовної заяви [PERSON] заборгованість по заробітній платі у підприємства перед ним становить 4 550 грн., і таку суму, за відсутності у справі інших доказів по заборгованості сум до виплат позивачеві, суд бере як належний і допустимий доказ у справі. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні відповідач в день звільнення позивача 17 вересня 2014 року не виплатив належні йому у строки вказані в ст. 116 КЗпП України, суми, тому суд вважає, що заборгованість по заробітній платі в розмірі 4 550,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 116 Кодексу законів про працю України,

Outcome: approved