overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 19 лютого 2011 року. Подружжя має спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання у сторін не склалося, проживають окремо з травня 2011 року, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати, судові витрати покласти на нього. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, відзив на позов не надала, про час і місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 19 лютого 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Фрунзенської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим, актовий запис №2 (а.с.5). Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, сторони проживають окремо з травня 2011 року, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Відповідачкою не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд залишає їй прізвище, присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сплачені позивачем судові витрати (а.с.1) залишаються за ним на підставі відповідної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 20.09.2010. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне проживання не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, проживають окремо. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягав на розірванні шлюбу, проти надання строку на примирення заперечив, пояснив, що фактично має іншу сім'ю. Просив залишити за ним судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позив визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 20 вересня 2010 року укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 15 (а.с.5). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, понад півроку сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що призвело до формального існування шлюбу, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції позивача та визнання позову відповідачкою, суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 20.10.2007. Подружжя спільних дітей не має. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені та з вересня 2019 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що фактично сім`я припинила свої існування, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглядати справу за її відсутності, розірвати шлюб між нею та позивачем, строк для примирення не надавати. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 20 жовтня 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області складено відповідний актовий запис №147 (а.с.14). Подружжя спільних дітей не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові та відзиві обставин судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені з вересня 2019 року, сторони проживають окремо, спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Відповідачкою не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд залишає їй прізвище, присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сплачені позивачем судові витрати (а.с.1) покладаються на відповідачку на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 20 серпня 2011 року. Подружжя має спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання у сторін не склалося, проживають окремо з початку 2019 року, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим. Просить суд шлюб розірвати. Позивач, його представник адвокат Старчеус С. І. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, відзив на позов не надала, про час і місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 20 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №80 (а.с.3). Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, сторони проживають окремо з початку 2019 року, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна та місце проживання неповнолітньої дитини відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Відповідачкою не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд залишає їй прізвище, присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сплачені позивачем судові витрати (а.с.1) покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 22 грудня 2007 року. Подружжя спільних дітей не має. Через відсутність взаєморозуміння шлюбні відносини припинені з січня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягав на розірванні шлюбу. Одночасно просив судові витрати залишити за ним. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причину неявки чи заяви про розгляд справи за її відсутності. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 22 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №193 (а.с.5). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені з січня 2013 року, що призвело до формального існування шлюбу, будь-які спільні інтереси між сторонами відсутні. Подружжя спільних дітей не має. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Відповідачкою не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, на підставі чого суд вважає доцільним залишити їй прізвище, присвоєне у звязку з укладенням шлюбу, що відповідає положенням ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати необхідно залишити за позивачем на підставі його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 23 вересня 1989 року. Від шлюбу мають двох синів, один з яких неповнолітній: [PERSON], 2003 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Наполягав на розірванні шлюбу, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, вважала примирення неможливим. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 вересня 1989 року, зареєстрований Скадовським райвідділом ЗАГС Херсонської області, актовий запис №202 (а.с.7). Подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони проживають за однією адресою, при цьому спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції сторін, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена позивачкою вимога про залишення їй прізвища, присвоєного у зв'язку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати залишаються за позивачем на підставі заявленого ним клопотання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 24.10.2014. Від шлюбу мають спільну дитину: сина [PERSON], 25.04.2015 р. н. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснив, що через несумісність характерів та різні погляди на життя спільне проживання неможливе. Просив шлюб розірвати, судові витрати залишити за ним. Відповідач в судовому засіданні заявлену позивачем вимогу не визнала, вважала можливим зберегти сімю, у подальшому позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила відновити дошлюбне прізвище. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 жовтня 2014 року, зареєстрований Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №17 (а.с.3). Подружжя має спільну дитину сина [PERSON], 25.04.2015 р. н. (а.с.13). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони почали проживати окремо. Спір про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення. В судовому засіданні позивач пояснив, що примирення не відбулося, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що примирення не відбулось, проти розірвання шлюбу не заперечувала. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції сторін, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена відповідачкою вимога про відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати залишаються за позивачем на підставі його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 24 вересня 2005 року. Від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]. Вважає шлюб невдалим, який існує формально, оскільки шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 24 вересня 2005 року укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 129 (а.с.6). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони проживають за однією адресою, при цьому спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про місце проживання неповнолітніх дітей та розділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення. В судовому засіданні позивач пояснив, що примирення не відбулося, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що примирення не відбулось через відстороненість позивача, але заперечувала проти розірвання шлюбу. За вказаних обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Одночасно судом роз'яснюються положення ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 25.07.1996 року. Подружжя спільних дітей не має. Спільне проживання не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснив, що вони хоч і проживають за однією адресою, але спільного господарства не ведуть, спільні інтереси відсутні. Просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, прізвище просила залишити [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Головко) [PERSON] уклали шлюб 25 липня 1996 року, зареєстрований Скадовським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис №60 (а.с.7). Подружжя спільних дітей не має. Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони проживають за однією адресою, але шлюбні відносини не підтримують. Спір про поділ спільного майна відсутній. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, з урахуванням категоричної позиції сторін, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена відповідачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у звязку з укладенням шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved