Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування. В позові зазначив, що право на зазначений об'єкт нерухомості набули він і його батьки - [PERSON], смерть якої сталася [INFO] року, і [PERSON], який помер [INFO] року, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.1994 року. Після смерті матері у встановлений законом строк він і його батько звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і отримали свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину квартири. Таким чином, розмір частки спадкоємців збільшився до ? частини квартири. Після смерті батька у встановлений законом строк, а саме: 17 березня 2014 року, позивач також подав заяву до нотаріального органу. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили на підставі постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу від 17.03.2014 року через те, що свідоцтво про право на спадщину від 11.08.2005 року не було зареєстровано відповідно до вимог законодавства. Інша спадкоємиця першої черги за законом - донька померлого і відповідач в справі - подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи у його відсутність. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, до суду звернулася відповідач. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України знаходить за можливе розглядати справу у відсутність зазначених осіб. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце проведення засідання, до суду не з'явився, надавши заяву про вирішення справи без її участі її, що не суперечить змісту ст. 36 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є сином і спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], смерть якої сталася [INFO] року, і [PERSON], який помер [INFO] року (а. с. 6, 9, 11, 12). Право власності на квартиру [ADDRESS] належало позивачу і його батькам на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11914 від 15.01.1994 року, виданого концерном «Запоріжабразив» (а. с. 10). Після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину квартири [ADDRESS] отримали позивач і [PERSON] (а. с. 11, 12). Як випливає з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] звернулися: 17 березня 2014 року із заявою про прийняття спадщини - позивач (а. с. 48), 13 березня 2014 року із завою про відмову від спадщини - відповідач (а. с. 51, зворотний бік). 17 березня 2014 року постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а. с. 58). В силу ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому, роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, наслідки прийняття судом визнання позову, знаходить всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved