Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення у солідарному порядку заборгованості за опалення та гарячу воду в розмірі 4428 грн. 07 коп., що утворилась за період з 01 червня 2002 року по 30 листопада 2010 року посилаючись на те, що відповідачі споживають послуги, які надає позивач, але оплату своєчасно та в повному обсязі не здійснюють, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість. В процесі розгляду справи представник позивача вточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за опалення та гарячу воду в розмірі 3695 грн. 84 коп., що утворилась за період з 01 березня 2005 року по 01 грудня 2010 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, причину неявки суду не повідомили (а.с. 43). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази в підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані і мешкають в квартирі [ADDRESS] (а.с. 4). Починаючи з 01 серпня 2001 року позивач надає відповідачам послуги по опаленню та гарячому водопостачанню їх квартири, але відповідачі не в повному обсязі сплачують за спожиті послуги, внаслідок чого за ними виникла заборгованість в розмірі 3695 грн. 84 коп., що утворилась за період з 01 березня 2005 року по 01 грудня 2010 року. 13 грудня 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за заявою позивача було видано судовий наказ № 2-н-3667/10 про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання їх квартири. 14 лютого 2011 року за заявою відповідачів Орджонікідзевським районним судом м. Харкова судовий наказ, прийнятий судом 13 грудня 2010 року, був скасований (а.с. 5). Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Згідно з ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином суд вважає, що в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний у грудні 2010 року поданням позивачем заяви про видачу судового наказу і почав знову свій перебіг після його скасування - 14 лютого 2011 року. Оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду 26 лютого 2014 року, то слід вважати, що передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності на момент звернення з даним позовом до суду вже закінчився. Підстав для поновлення строку позовної давності позивачем не наведено, заяви про його поновлення суду не подано. На вимогу представника відповідача, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності і відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 257, 264, 526 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed