Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер 23 вересня 2009 року, він набув право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки №107 площею 6,03 га на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, про що отримав свідоцтво про право на спадщину 31 березня 2010 року, також свідоцтво про право на спадщину ще на 1/2 частину вказаної земельної ділянки було видано [PERSON] В серпні 2015 року позивач звернувся до ПСП «Зарічне» для передачі своєї частки земельної ділянки в оренду, і виявилося, що вказана земельна ділянка в повному розмірі вже орендується згідно договору оренди землі від 20 листопада 2013 року у громадянки [PERSON], яка володіє нею згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №089449, виданого 01 листопада 2012 року. Позивач вважає, що вказаний державний акт отриманий відповідачкою без достатніх на те правових підстав, на підставі чого позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3524983700:02:000:2107, площею 6,0330 га серії ЯК №089449, виданого Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 01 листопада 2012 року на імя [PERSON], а також визнати недійсним договір оренди вищевказаної земельної ділянки від 20 листопада 2013 року, укладений між [PERSON] та ПСП «Зарічне». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, з позовом згідна. Представник відповідача приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - відділу Держземагенства в Петрівському районі Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2009 року помер батько позивача [PERSON](а.с.4). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки №107, площею 6,03 га, розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №030587, виданого 03.04.2002 року на підставі рішення сесії Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 16.10.2001 року №143/23. 31 березня 2010 року державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори [PERSON], було видано свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий №510, за яким у власність [PERSON] відійшла 1/2 частина земельної ділянки номер 107, площею 6,03 га, розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька(а.с.4), також свідоцтво про право на спадщину ще на 1/2 частину вказаної земельної ділянки було видано [PERSON]. В серпні 2015 року позивач звернувся до приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» з пропозицією орендувати належну йому 1/2 частину земельної ділянки №107, площею 6,03 га, розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак, згідно листа ПСП «Зарічне» №356 від 07 серпня 2015 року встановлено, що зазначена земельна ділянка, якій після здійснення її державної реєстрації було присвоєно кадастровий номер 3524983700:02:000:2107 та встановлено площу 6,0330 га, повністю належить [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №089449, виданого 27 листопада 2012 року та згідно з договором оренди землі від 20 листопада 2013 року, укладеним між [PERSON] та ПСП «Зарічне», уже використовується цим сільськогосподарським підприємством на умовах оренди, право оренди зареєстровано реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 21 січня 2014 року за №4334943(а.с.5-9). Позивач вважає, що вказаний державний акт отриманий відповідачкою без достатніх на те правових підстав, на підставі чого позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3524983700:02:000:2107, площею 6,0330 га серії ЯК №089449, виданого Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 01 листопада 2012 року на імя [PERSON], а також визнати недійсним договір оренди вищевказаної земельної ділянки від 20 листопада 2013 року, укладений між [PERSON] та ПСП «Зарічне». Відповідно до ст.86, п.«в» ч.1 ст.87, ст.88 ЗК України в редакції від 07 листопада 2012 року при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами виникає право спільної часткової власності на земельну ділянку, коли така земельна ділянка перебуває у спільній власності декількох осіб із визначенням частки кожного з учасників спільної власності. Право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на землю. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно з п.п.2.1, 2.2, 2.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, що затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04 травня 1999 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №354/3647 від 04 червня 1999 року, якою також було врегульовано спірні правовідносини на момент видачі відповідачці [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №089449 від 27 листопада 2012 року, підготовчі роботи зі складання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку в обовязковому порядку включають в себе аналіз правовстановчого документа, що посвідчує перехід права власності на землю. До державного акта на право власності на земельну ділянку, що видається товариствам всіх видів або співвласникам, обовязково додається затверджений список членів даного товариства або співвласників. Таким чином, як слідує з наведених вище приписів законодавства, при умові одержання декількома фізичними особами земельної ділянки у спільну часткову власність в порядку спадкування, відповідне право (право спільної часткової власності на земельну ділянку) для таких осіб посвідчується державним актом на право приватної власності на землю, виданим на імя всіх співвласників (згідно зі списком). Окремий державний акт на котрогось із співвласників щодо належної йому частки може бути виданий тільки після виділення такої частки в окрему земельну ділянку згідно із вимогами Земельного кодексу України. Таким чином, отриманий відповідачкою [PERSON], як учасницею права спільної часткової власності на земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю серії ЯК №089449 від 27 листопада 2012 року на цілий обєкт права спільної часткової власності, а не на належну їй частку у цьому майні, є таким, що складений та виданий із грубим порушенням норм законодавства, діючого на момент його видачі, в звязку з чим підлягає визнанню недійсним. Також підлягає визнанню недійсним укладений 20 листопада 2013 року між [PERSON] та ПСП «Зарічне» договір оренди спірної земельної ділянки з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5-6 ст.203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Як уже зазначалося, Земельний кодекс України, як в редакції, що діяла на момент неправомірного отримання [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №089449, так і на момент укладення нею із ПСП «Зарічне» спірного договору оренди землі, передбачав спільне (за взаємною згодою) володіння, користування та розпорядження учасниками спільної часткової власності на земельну ділянку належним їм майном. Аналогічні положення щодо порядку реалізації співвласниками своїх прав на обєкт спільної часткової власності містяться в ст.358 ЦК України. Тому розпорядження [PERSON] земельною ділянкою, 1/2 частина якої належить [PERSON], а саме: надання цієї земельної ділянки в оренду ПСП «Зарічне», за умов неотримання його згоди на такі дії, не узгоджується з приписами цивільного законодавства, в звязку з чим укладений щодо земельної ділянки договір оренди від 20 листопада 2013 року повинен бути визнаний недійсним як такий, що суперечить закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст.391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,0330 га, серії ЯК №089449, виданий Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 01 листопада 2012 року на імя [PERSON] отриманий нею без достатніх на те правових підстав, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі п.п.2.1, 2.2, 2.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, що затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04 травня 1999 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №354/3647 від 04 червня 1999 року, п.«г» ч.1 ст.81, ст.86, п.«в» ч.1 ст.87, ст.88 ЗК України в редакції від 07 листопада 2012 року, ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ч.1 ст.321, ст.358 ЦК України та

Outcome: approved