Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом припинення дії обтяження, посилаючись на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . Під час наміру подарувати вищезазначену квартиру, позивач з`ясувала, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна містяться відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 4849892, зареєстровано 23 квітня 2007 року 11:58:54 реєстратором - Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області, 49102, Дніпропетровська обл.. м.Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 14 (056) 791 74 75, (056) 791 74 84; підстава обтяження: лист, б/н, 29.04.1997р. Юридична консультація Індустріального району; об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: [NUMBER] , Архівна дата: 06.08.1997, Дата виникнення: 06.05.1997, № реєстра: 2029-3,внутр.. № 3501032729ЕЕ34306В21. У позасудовому порядку позивач намагалась вилучити вищевказаний запис заборон, але не змогла. Наказом Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.05.2012 року №562/08 діяльність приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гезь В.Н. припинена. Лист б/н від 29.04.1997р. Юридичної консультації Індустріального району міг був виданий ГО «Індустріальної районної асоціації адвокатів міста Дніпра «Юридична консультація». Зіставлення дати накладення заборони Державним архівом, дати складенням листа Юридичною консультацією Індустріального району, з датою укладення договору купівлі-продажу квартири та з датою реєстрації права власності на квартиру у КП «ДМБТІ» ДМР, а це дати 23.04.2007р. та 29.04.1997р. з 27.06.1997р. та 12.11.1997р. засвідчує факти того, що у день накладення заборони Державним архівом позивач була власником квартири, а у день складення листа, на підставі якого Державний архів наклав заборону, власником квартири був [PERSON] і що жодних заборон на квартиру ані в день укладення договору купівлі продажу квартири, ані в день реєстрації права власності на квартиру згідно цього договору в КП «ДМБТІ» ДМР не було. Оскільки місцезнаходження квартири є Амур-Нижньодніпровський район м. Дніпро, то органом реєстрації, який у 2007 році мав право вносити записи заборон до реєстру була Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора. 26.02.2020р. Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора повідомляє, що згідно архівних даних нотаріальної контори, будь-які документи щодо накладення заборони за реєстраційним номером 4849892 на квартиру [ADDRESS] відсутні. З огляду на вищевикладене в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна аж 12 років існує заборона на відчуження нерухомого майна квартири позивача і обставини які б давали підстави необхідності її накладення, чинності та правомірності, а тому і існування відсутні. Окрім цього наявність заборони є фактом того, що в позивача існують перешкоди у вільному розпорядженні своєї власності. У зв`язку з викладеним позивач просила суд усунути їй перешкоди в здійсненні права власності шляхом зняття та припинення обтяження, а саме заборони, яка зареєстрована 23.04.2007 року за № 4849892 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі листа,б/н від 29.04.1997 року Юридичної консультації Індустріального району; об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] ; додаткові дані: архівний номер 18571DNIPER1, архівна дата 06.08.1997, дата виникнення 06.05.1997, № реєстра 2029-3, внутр. № 3501032729ЕЕ34306В21. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача - Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області в судовому засіданні пояснила, що Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області не є належним відповідачем по даній справі, а позовні вимоги є необґрунтованими та хибними, оскільки архівні установи не мають повноважень з накладання заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. Представник Адвокатського\~об`єднання «Дніпропетровська\~обласна колегія\~адвокатів» до\~судового засідання\~не з`явився,\~про дату\~та час\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином.\~В матеріалах\~справи міститься\~письмовий відзив,\~в якому\~відповідач посилається\~на те,\~що Адвокатське\~об`єднання «Дніпропетровська\~обласна колегія\~адвокатів» не\~порушував права\~позивача,оскільки не є суб`єктом, який міг накладати обтяження. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 386 ЦК України встановлено засади захисту права власності, відповідно до якої держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, має право звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Одним із способів захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, є право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач по справі є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.06.1997р. посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гезь Н.В. та зареєстрований в реєстрі № 1943. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вони містять актуальну інформацію про заборону, яка зареєстрована 23.04.2007 року за № 4849892 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі листа,б/н від 29.04.1997 року Юридичної консультації Індустріального району; об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] ; додаткові дані: архівний номер 18571DNIPER1, архівна дата 06.08.1997, дата виникнення 06.05.1997, № реєстра 2029-3, внутр. № 3501032729ЕЕ34306В21. Згідно п. 52 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, при посвідченні договору про відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до ст. 14 та ст. 30-1 закону України «Про нотаріат» у редакції чинній станом на 2012р., у разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством. Особа, нотаріальна діяльність якої припинена, зобов`язана протягом одного місяця з дня одержання копії наказу передати до відповідного державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. У разі якщо цей строк є недостатнім, він може бути продовжений рішенням Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, але лише один раз і не більше ніж на місяць. Відповідно до п.4.10 Правил ведення нотаріального діловодства затверджених наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження правил ведення діловодства», в редакції 14.10.2011р., приватний нотаріус, нотаріальна діяльність якого припинена (у тому числі у зв`язку з анулюванням свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю), зобов`язаний протягом одного місяця з дня одержання копії наказу передати до державного нотаріального архіву усі документи діловодства та архіву приватного нотаріуса. Якщо цей строк є недостатнім, він може бути продовжений за рішенням управління юстиції, але не більше ніж на один місяць. Наказом Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.05.2012 року №562/08 діяльність приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гезь В.Н. була припинена. Відповідно до відповіді Державного нотаріального архіву № 1540/01-21 від 04.11.2011 року, при укладанні договору купівлі-продажу квартири будь-які документи щодо накладення заборони 29.04.1997 року Юридичною консультацією Індустріального району відсутні. Факт відсутності обтяження на квартирі станом на 31.12.12р. підтверджується відповіддю від 28.01.2020р. КП «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, згідно якої станом на 31.12.12р. в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] відомості про накладення арештів на вищезазначене нерухоме майно та його власника відсутні. Відповідно до відомостей Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 26.02.2020 року, будь-які документи щодо накладення заборони за реєстраційним номером 4849892 на квартиру [ADDRESS] відсутні. Стаття 35 закону України «Про нотаріат» (в редакції від 06.04.2006р.) визначає нотаріальні дії, що вчиняються в державних нотаріальних архівах та вказує, що державні нотаріуси в державних нотаріальних архівах видають дублікати і засвідчують вірність копій і виписок з документів, які зберігаються у справах цих архівів. Глава 2 Положення про державний нотаріальний архів (в редакції 07.02.1994 втрата чинності 18.05.2009р.) визначає основні завдання та функції архіву, а гл. 4 цього положення визначає права архіву. Серед визначених прав архіву та покладених на нього завдань та функцій не вказано, що нотаріус державного архіву вчиняє дії в Єдиному реєстрі заборон. Положення про єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна затверджене наказом Міністерства юстиції України від № 41/5 від 27.05.1997р. (втратив чинність 09.06.1999р.) який був чинний 23.04.2007р. - день внесення запису заборони в Єдиний реєстр заборон, не вказує на право нотаріуса державного архіву користуватись реєстром заборон, адже у п.1.4, 1,5 зазначено, що реєструвальний орган - це державна нотаріальна контора вносить реєстраційні записи до Базового реєстру, який знаходиться за місцем знаходження об`єкту нерухомого майна. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Згідно з п.п. 5.1 п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: - кредитора про погашення позики; - про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); - про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; - про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; - органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; - про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; - про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; - про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; - про смерть відчужувана за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; - про відчуження майна, переданого під виплату ренти; - за рішенням суду; - в інших випадках, передбачених законом. Ліквідація стягувача юридичної особи в разі відсутності правонаступників є безумовною підставою для закриття відповідного виконавчого провадження та скасування арешту відповідного майна. Пунктом 1 та пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У матеріалах справи міститься копія листа Індустріальної районної юридичної консультації м. Дніпропетровська від 29.04.97 р. на ім`я Начальника МБТІ Махиня Б. Ф. з проханням не реєструвати договір купівлі продажу квартири (номер не видно) будинку [ADDRESS] , укладений між гр. [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з тим, що в суді Індустріального району знаходиться позов [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, підписаного Завідуючим юридичною консультацією Індустріального району м. Дніпропетровська Л. П. Нековаль. А також копія договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської держнотконтори Драпатою О. М. 04.02.1997 р. по реєстру за № 3-978, укладеного між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] та копія листа № 8/ ИЛ від 20.06.97 р. на ім`я начальника Дніпропетровського МБТІ про те, що Індустріальна районна юридична консультація м. Дніпропетровська відзиває раніше направлене повідомлення від 29.04.1997 р. стосовно квартири [ADDRESS] , підписаного зав. юридичною консультацією Індустріального району м. Дніпропетровська Л.П. Нековаль. У листі б/н від 20.06.1997 р. на ім`я генерального директора Юридичного центра «Содействие-К» Талан Л.Г., яким Індустріальний райсуд м. Дніпропетровська зазначено, що позовний матеріал [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним до суду не надходив, підписаного Головою суду А. Н. Панченком. Таким чином, судом встановлено, що Індустріальна районна юридична консультація м. Дніпропетровська не є суб`єктом, за рішенням якого могли ініціюватись накладення обтяження, тому внесення запису та державна реєстрація вказаного обтяження є незаконною Згідно ч. 1,2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У зв`язку з викладеним, а також, беручи до уваги те, що позивач позбавлення можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає за необхідне усунути [PERSON] перешкоди в здійсненні права власності шляхом зняття та припинення обтяження, а саме заборони, яка зареєстрована 23.04.2007 року за № 4849892 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідача Державного нотаріального архіву щодо того, що вони є неналежним відповідачем, оскільки саме вказаний орган зазначений як реєстратор обтяження, а тому суд вважає, що саме вказаний відповідач порушив права позивача. У частині позовних вимог до Адвокатського об`єднання «Дніпропетровська обласна колегія адвокатів» суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку з недоведеністю вимог, оскільки судом не встановлено, що вказаний відповідач порушив права позивача, оскільки лист, який став підставою для обтяження, не є такою підставою та будь-яких юридичних наслідків не несе відповідно до вимог закону. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до договору про надання правової допомоги № 24/06/2020 від 24.06.2020 року, вартість послуг з надання правової допомоги [PERSON] не визначена, доказів вартості виконаних робіт не надано, таким чином відсутність у даному договорові визначеної розміру гонорару та правничої допомоги є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Тому суд вважає за необхідне стягнути з Державного нотаріального\~архіву в\~Дніпропетровській області на користь [PERSON] судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial