Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 30.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VIV7AK07741738, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 800,70 грн. на термін до 28.05.2014 pоку, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.02.2015 року становить 63012,71 грн., з яких: - 10276,10 грн., - заборгованість за кредитом; - 9460,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7670,46 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 35605,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача Молодецький О.С. в судове засідання з'явився, згідно заяви позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VIV7AK07741738, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти шляхом відкриття не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 53654, 47 грн. на термін до 28.05.2014 pоку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,40 % від суми виданого кредиту щомісяця. Погашення заборгованості за цим договором відбувається з 25 по 30 число кожного місяця в розмірі 788,69 грн. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2,50 % на місяць. При порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого в пп. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 кредитного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. У відповідності до п. 2.3.1 кредитного договору банк, починаючи з 01.02.2009 року, збільшив розмір процентної ставки за користування кредитом до 22,80 % на рік, про що у встановленому порядку повідомив позичальника. В порушення умов вищевказаного кредитного договору відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.02.2015 року згідно наданого банком розрахунку становить 63012,71 грн., з яких: - 10276,10 грн., - заборгованість за кредитом; - 9460,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7670,46 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 35605,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами та комісією за користування кредитом. Суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У даному випадку розмір неустойки становить 35605,85 грн., що значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, процентами та комісією за користування кредитом. Згідно Правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року, справа № 6-100 цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки до 19736,40 грн. (суми заборгованості за кредитом та процентами). В зв'язку із задоволенням позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial