Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між сторонами по справі договору № б/н від 23 грудня 2011 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000,00 (пять тисяч) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, відповідно до договору та умов та правил надання банківських послуг, свої зобовязання виконав у повному обсязі надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач по справі не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, тобто зобовязання на вказаним договором не виконав. У звязку з порушенням зобовязань по кредитному договору на 23 квітня 2017 року у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 12 077 грн. 32 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3\~708 грн. 70 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3 235 грн. 17 коп., заборгованості за пенею у розмірі 4 082 грн. 15 коп., а також 500 грн. штрафу фіксованої частини та 551 грн. 30 коп. штрафу процентної складової. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справі сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідно до укладеного між сторонами по справі договору № б/н від 23 грудня 2011 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000,00 (пять тисяч) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, відповідно до договору та умов та правил надання банківських послуг, свої зобовязання виконав у повному обсязі надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач по справі не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, тобто зобовязання на вказаним договором не виконав. У звязку з порушенням зобовязань по кредитному договору на 23 квітня 2017 року у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 12 077 грн. 32 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3\~708 грн. 70 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3 235 грн. 17 коп., заборгованості за пенею у розмірі 4 082 грн. 15 коп., а також 500 грн. штрафу фіксованої частини та 551 грн. 30 коп. штрафу процентної складової. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, а на підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором та його умовами, а відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved