Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється абонентом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро- Кіровоград» в особі виробничого структурного підрозділу Знамянського водопровідно-каналізаційного господарства, відповідно до укладеного договору з 07.02.2014 користується послугами з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS], має особовий рахунок [NUMBER]. Оплату за послуги підприємства\~відповідач\~своєчасно\~не здійснював, у звязку з чим 20.05.2015 було укладено договір реструктуризації на суму 2519 грн. 28 коп. з оплатою першого внеску 750 грн. 00 коп., але з червня 2015 року щомісячна сума в розмірі 176 грн. 93 коп. відповідачем не вносилася, що призвело до порушення умов договору. Починаючи з червня 2016 року, окрім суми заборгованості по договору реструктуризації, відповідачем не здійснювалася щомісячна оплата за надані послуги, тому за період з 01.05.2015 по 31.05.2017 має заборгованість в сумі\~7912 грн. 70 коп. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказані послуги, 3% річних, індекс інфляції та судові витрати по справі. Позивач у позові зазначає, що раніше звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, але ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 відмовлено у прийнятті заяви. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ч.4\~ст.169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з квітня 2012 року надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідач згідно з особовим рахунком [NUMBER] є абонентом Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та користується послугами з водопостачання та водовідведення, які надає господарство відповідно до укладеного між ними договору про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №2529 від 07.02.2014. У п.1.3 договору вказано, що послуги надаються абоненту за адресою: [ADDRESS], кількість проживаючих становить 3 особи, 2 з яких користуються пільгою 75%, норма споживання на одну особу становила 7,3 м3. Тариф на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на момент укладення договору складав: на послуги з централізованого водопостачання 4,416 грн. за куб.м; на послуги з централізованого водовідведення 3,0 грн. за куб.м. У подальшому тарифи та норми споживання змінювалися в сторону збільшення. Позивач взяті на себе зобов'язання з надання послуг водопостачання та водовідведення виконував у повному обсязі. В свою чергу, боржник свої зобов'язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконував, внаслідок чого 20.05.2015 укладено договір про реструктуризацію заборгованості, що утворилася станом на 01.05.2015, на суму 2519 грн. 28 коп. зі сплатою першого внеску 750 грн. 00 коп. Відповідно до п.1.4 вказаного договору, послідуючі платежі здійснюються щомісячно, до 10-го числа місяця наступного за розрахунком, але з червня 2015 року щомісячна сума в розмірі 176 грн. 93 коп. відповідачем не вносилася, що призвело до порушення умов договору. 09.10.2015 відповідачу особисто було вручено попередження про наявність боргу згідно компютерної бази даних та необхідності його сплати, проте заборгованість до цього часу так і не погашено. Також з червня 2016 року відповідачем не здійснювалася щомісячна оплата за надані послуги з водовідведення та водопостачання, вніслідок чого має заборгованість в сумі 7912 грн. 70 коп., яка виникла за період з 01.05.2015 по 31.05.2017, що підтверджується розрахунками, складеними відповідно до особового рахунку, відкритого на [PERSON] Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов'язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, у тому числі, і за послуги водопостачання та водовідведення. Пунктом 5 ч.3 cт.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1 ст.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630 визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Окрім цього cт.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» зазначає, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. За нормою статті 525 Цивільного кодексу України - односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~\~\~\~ Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання (правова позиція Верховного Суду України\~у справі №6-59цс13 від 30.10.2013).\~\~\~ Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 7912 грн. 70 коп., 3% річних в сумі 141 грн. 00 коп., індекс інфляції в сумі 404 грн. 71 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч.2 ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Позивач звертався до Знам'янського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з водопостачання і водовідведення, однак ухвалою суду від 23.12.2016 у прийнятті заяви відмовлено. Таким чином, позивачем при подачі заяви про видачу судового наказу та при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір на загальну суму 1600 грн., які й підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved