Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Зелена, 11 в с.Довге Дрогобицького району Львівської області. Позовні вимоги мотивує тим, що фактично починаючи з 2002 року добросовісно, відкрито та безперервно користується та володіє вище вказаним житловим будинком. У вказаному будинку проживає зі своєю сімєю, оплачує комунальні послуги, здійснює поточні та капітальні ремонти, несе всі інші витрати по його утриманню. Проживаючи у вказаному будинку, позивач був впевнений, що отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього та що на це майно не претендують інші особи. З огляду на вказане, позивач вважає, що набув право власності на нерухоме майно в силу положень ч.3 ст.344 ЦК України, а тому вважає за необхідне в судовому порядку у відповідності до ст.ст. 15 та 16 ЦК України здійснити захист своїх прав та інтересів. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірителя. Просить позов задоволити. Представник відповідач [PERSON] сільської ради Дрогобицького району Львівської області подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Дослідивши та перевіривши у справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до довідки №830 від 07.11.2018 виданої виконкомом [PERSON] Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, [PERSON] з 2002 року постійно проживає разом сімєю (дружина [PERSON], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]) в с.Довге по вул.Зелена, 11 Дрогобицького району Львівської області (а/с 16). Згідно довідки №829 від 07.11.2018 виданої виконкомом [PERSON] Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, згідно по господарських книг житловий будинок №11 в с. Довге Дрогобицького району Львівської області збудований в 1958 році та забудовником є [PERSON], який до дня своєї смерті , яка сталася 13.10.1985 року, постійно у ньому проживав (а/с 17). Як вбачається з копій квитанцій, [PERSON] та [PERSON] сплачують за користування комунальними послугами та земельний податок за адресою: вул. Зелена, 11 в с. Довге Дрогобицького району Львівської області (а/с 18-32). Відповідно до виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальна площа буд.11 на вул. Зеленій в с. Довге ([PERSON] Гірської сільської ради ) ( літ. А-1) становить 80,4 кв.м, а житлова - 58,3 кв.м; цей будинок складається з чотирьох житлових кімнат, позначених циф.2,5,6 і 7, площами 18,1 кв.м, 14,1 кв.м, 17,1 кв.м і 9,0 кв.м відповідно; коридору, позначеного циф.1, площею 7,6 кв.м; кладової, позначеної циф.З площею 7,7 кв.м, та кухні, позначеної циф.4 площею 6,8 кв.м. ( а/с 33-35). До житлового будинку також належать сараї (літ.Б), огорожа (літ.1), колодязь (літ.К). Як вбачається з інформації, вказаної КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в довідці від 05.10.2018р. №1721, інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку становить 220926,00 грн., що відповідає ціні позову (а/с 36). Таким чином, вказані докази свідчать про відкрите, безперервне, добросовісне володіння спірним житловим будинком в цілому, в якого фактично відсутній власник, що свідчить про наявність необхідних умов добросовісного володіння. Відповідно до ст.344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Також вказаною статтею визначено ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Законодавець передбачає, що добросовісність означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. У абзацах 3 та 4 п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за №5 від 07.02.2014 року зазначається, що враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу про те, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 Цивільного кодексу України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Отже, оскільки позивач почав володіти чужим майном, починаючи з 2002 рок, то згідно вимог законодавства такий строк починає обчислюватись починаючи з 2002 року, і на даний час становить понад 17 років. Відповідно до п. 13 вищевказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за №5 від 07.02.2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15 та 16\~ЦК України, а також частини 4 статті 344\~ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту частини 1 статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). З огляду на вищевказане та оскільки судом не здобуто доказів звернення відповідача до суду про витребування такого майна, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на житловий будинок із господарськими будівлями на підставі ст.ст. 15 та 16 ЦК України\~та положень ч. 3\~ст. 344 ЦК України. Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми права та встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність позивачем того, що останній заволодів спірним майном на законних підставах, позивач відкрито та безперервно володіє спірним майном з 2002 року, власник якого відсутній, тобто більше 15 років, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved