Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позовну заяву тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. 05.09.2019 року було відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого напису №2743 вчинений 31.07.2019 року приватним нотаріусом БРНО Київської ообласті Колейчик В.В. Стягувачем вказано ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», а боржником - позивача. Сума боргу складає 16579,70 грн. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується, оскільки жодних письмових вимог щодо погашення в добровільному порядку заборгованості на його адресу не надходило та оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною та лише з формалізованим підходом до визначеної законом процедури і перевірки поданих стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на вказане, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Колейчика В.В. №2743, виданий 31.07.2019 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 16579,70 грн., а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на його користь понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 20.12.2019 року було задоволено частково заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову у справі та зупинено стягнення за виконавчим написом, який був вчинений 31 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за реєстровим № 2743 про стягнення з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» боргу у сумі 16579,70 грн. до набрання рішенням суду законної сили. В іншій частині заяву залишено без задоволення. Також ухвалою суду від 30.01.2020 року задоволено заяву позивача про витребування доказів та зобов`язано приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, надати Вінницькому міському суду Вінницької області належним чином завірені копії документів та матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис №2743, виданий 31.07.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» боргу у сумі 16579,70 грн. В судове засідання позивач не з`явився, проте його представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просив розглядати справу у його відсутність. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від них до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 18.01.2011 року між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] було укладено договір №018000000007718 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку міжнародної платіжної картки MASTERCARD ELECTRONIC// VISA ELECTRON (а.с. 8-9). За умовами договору банк, на підставі заяви позивача на відкриття та обслуговування СКР з видачею міжнародної платіжної картки, видав останньому міжнародну платіжну картку ЕС ELECTRONIC із строком дії 2 років та ІПН-код до неї, відкривши спеціальний картковий рахунок № [NUMBER] в гривнях// доларах США//євро та здійснює його обслуговування. Використання Картки і обслуговування СКР регулюється цим договором, Правилами користування міжнародною платіжною карткою (а.с. 10-11), Тарифами на відкриття та обслуговування СКР з видачею міжнародної платіжної картки (а.с. 12), чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та правилами міжнародних платіжних систем. Згідно із п. 3.4 розділу 3 Договору, власник рахунку вносить грошові кошти на СКР і сплачує послуги банку відповідно до Тарифів банку на відкриття та обслуговування СКР з видачею міжнародної платіжної картки. Відповідно до п. 6.2.3. розділу 6 Договору, власник рахунку зобов`язаний внести готівкою в касу банку чи перерахувати на рахунок № [NUMBER] в ВФ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», м. Вінниця, МФО 302719, код ЄДРПОУ 33343209 відповідну суму за обслуговування СКР та видачу картки згідно з Тарифами. Також п. п. 6.2.5. розділу 6 Договору визначено, що власник рахунку зобов`язаний на першу вимогу банку безумовно сплачувати суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли в зв`язку з використанням картки, суми збитків, що понесені банком в результаті використання картки і порушення умов цього договору, а також суми коштів, помилково зарахованих на СКР. В разі виникнення заборгованості по СКР (суми несанкціонованого овердрафту і нарахованих процентів) та її непогашення в терміни, які визначені цим договором, власник рахунку гарантує повернення сум цієї заборгованості банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому (п. 7.1.3. розділу 7 Договору). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною від 05.09.2019 року ВП №59847034 було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , на підставі виконавчого напису №2743 виданого 31.07.2019 року приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчик В.В. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 16579,70 грн. (а.с. 14). Слід відзначити, що вказана постанова була направлена та отримана ГУНП у Вінницькій області 16.09.2019 року, тобто установою в якій позивач працює (а.с. 13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. За змістом статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так, постановою Кабінетом Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі- Перелік), зі змінами внесеним постановою КМУ від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Слід зазначити, що згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд звертає увагу, що ухвала суду від 30.01.2020 року про витребування доказів, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виконана не була. Частиною 10 ст. 84 ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Тому, враховуючи положення вказаної вище статті, суд визнає ту обставину, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. під час вчинення виконавчого напису було допущено порушення порядку вчинення даної дії, оскільки належним чином посвідчені копії документів та матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис №2743, виданий 31.07.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» боргу у сумі 16579,70 грн., ним до суду надано не було. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на вказані вище норми права слід дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому, з урахуванням наведеного вище, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, то вона задоволенню не підлягає, оскільки представником позивача не надано суду письмових доказів на їх підтвердження. На підставі викладеного та

Outcome: approved