Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором та не вживає заходів щодо погашення боргу, що стало підставою для стягнення заборгованості в примусовому порядку. - У судове засідання представник позивача не зявився проте, подав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без участі представника та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між публічним акціонерного товариства «Дельта банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №КФ-ВКЛ-2023271 від 09 жовтня 2013 року в сумі 672 тис. грн.,терміном дії з 08 липня 2011 року до повного виконання зобовязання за даним договором, за яким відповідач повинен був сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 27,99 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язання перед банком укладено договір іпотеки та передано нерухоме майно, як об'єкт іпотеки, а саме: садовий будинок, загальною площею 318,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, садівниче товариство «Аматор», що належить іпотекодавцю на праві власності; земельна ділянка на якій розташований предмет іпотеки, загальною площею 0,068 га., цільове призначення для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, садівниче товариство «Аматор», кадастровий номер №6810100000:34:001:0221, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №124029 виданого 04.05.2006 року Хмельницькою міською радою; Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до договору, борг відповідача станом на 25 березня 2015 року складає: за кредитом - 701085, 20 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 516999,98 грн., заборгованість за кредитом строкова - 354666,61 грн., заборгованість за кредитом прострочена - 162333,37 грн., розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту - 21565,60 грн., сума заборгованості за відсотками - 142926,09 грн., сума заборгованості за відсотками строкові 9911,53 грн., сума заборгованості за відсотками прострочені 133014,56 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 16282,45 грн., розмір трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту 1906,69 грн., розмір трьох відсотків річних від суми простроченого відсотків 1404,39 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.7.2 договору іпотеки від 09 жовтня 2013 року звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотеко держателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання в порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього договору. Іпотекодержатель згідно п.7.3. має право на власний розсуд обрати порядок звернення на предмет іпотеки в межах п.7.2. цього договору. Таким чином, суд рахує, що в позивача виникли підстави для реалізації свого права на дострокове стягнення заборгованості та задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на зазначене майно. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. За таких обставин позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно та визнання права власності в рахунок виконання зобовязання у розмірі 701085,20 грн. слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved