Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту із земельної ділянки. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що відповідно до наказу Держгеокадастру від 05.06.2018 року № 3551/0/14-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» позивачу була передана у власність земельна ділянка площею 6,0435 га з кадастровим номером 4820680500:01:000:0435 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Добренської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що приєдналася до Баштанської об`єднаної територіальної громади. Зазначена земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача [PERSON] відповідно до договору оренди від 29.10.2007 року, укладеного між останнім та Баштанською районною державною адміністрацією, який було розірвано рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 року. 31.08.2017 року Баштанським районним відділом ДВС у виконавчому провадженні з примусового виконання податкової вимоги № Ф-8517-100/У від 21.11.2016 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] , в тому числі і на вказану земельну ділянку. Зазначена земельна ділянка на даний час перебуває у користуванні ТОВ «Золотий Колос» на підставі договору суборенди, укладеного 23.06.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Золотий Колос». Позивач вважає, що накладення арешту на спірну земельну ділянку, яка перебувала у користуванні відповідача [PERSON] , є незаконним, оскільки останній не був власником земельної ділянки. Наявність обтяження зазначеної земельної ділянки позбавляє права позивача здійснити реєстрацію свого права власності на вказану земельну ділянку. На підставі викладеного позивач просив зняти арешт із земельної ділянки площею 6,0435 га з кадастровим номером 4820680500:01:000:0435. Ухвалою від 26.06.2020 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивача до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності представника. Відповідач Баштанський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не забезпечив явку до суду свого представника, про час слухання справи повідомлявся через кур`єра. До суду не надійшло відзиву на позов. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. До суду не надійшло відзиву на позов. Від представника відповідача Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 05.08.2020 року від вказаного відповідача до суду надійшов відзив на позов, з якого слідує, що відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати ЄСВ в сумі 6244,62 грн та до відділу ДВС було направлено вимогу від 01.03.2016 року № «Ф» 85/17-100, на підставі якої було відкрито виконавче провадження, по якому накладено арешт на майно боржника, в тому числі на земельну ділянку площею 6,0435 га, що перебувала в оренді [PERSON] . Станом на 27.07.2020 року заборгованість [PERSON] за сплати ЄСВ становить 15830,68 грн, тому в задоволенні позову необхідно відмовити до погашення останнім заборгованості. Від позивача 14.08.2020 року надійшла відповідь на відзив відповідача ГУ ДПС у Миколаївській області, відповідно до якої позивач не згодний з відзивом, оскільки справа розглядається в порядку цивільного судочинства. Крім того, згідно з даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка на даний час не перебуває в оренді або іншому користуванні. Третя особа, ТОВ «Золотий Колос», не забезпечив явку до суду свого представника, про час слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином. До суду не надходило пояснень щодо позову та щодо відзиву. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, не з`явились в судове засідання, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію ухвали господарського суду Миколаївської області від 24.02.2020 року по справі № 915/183/20; копію повідомлення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 17.10.2019 року № 23/2-16-8; копію листа Баштанської міської ради № 884/02.02.-6/12 від 13.09.2019 року; копію повідомлення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 18/9/14-29-10-18 від 10.09.2019 року та № 1966/14-29-51-06-15 від 24.07.2019 року; копію листа Баштанської міської ради № 556/02.02.-6/11 від 20.08.2019 року; копію повідомлення виконавчого комітету Баштанської міської ради № 498/02.02-6/11 від 18.07.2019 року; копію рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43345311 від 04.10.2018 року; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 року по справі № 468/374/17-ц; копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 193516945 від 17.12.2019 року; копію рішення Х сесії сьомого скликання Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 09.09.2016 року № 2; копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 05.06.2018 року № 3551/0/14-18-СГ з додатком), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу Держгеокадастру від 05.06.2018 року № 3551/0/14-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» позивачу була передана у власність земельна ділянка площею 6,0435 га з кадастровим номером 4820680500:01:000:0435 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Добренської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що приєдналася до Баштанської об`єднаної територіальної громади. Зазначена земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача [PERSON] відповідно до договору оренди від 29.10.2007 року, укладеного між останнім та Баштанською районною державною адміністрацією, який був розірваний рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 року. 31.08.2017 року Баштанським районним відділом ДВС у виконавчому провадженні з примусового виконання податкової вимоги № Ф-8517-100/У від 21.11.2016 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] , в тому числі і на вказану земельну ділянку. Позивач не може здійснити реєстрацію свого права власності на вказану земельну ділянку, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про накладення арешту на дану земельну ділянку. Комплекс указаних обставин свідчить про те, що зареєстроване у відповідному реєстрі обтяження у виді арешту не стосується позивача та належної йому земельної ділянки, рівно як і земельна ділянка, на яку був накладений арешт, не була власністю боржника [PERSON] на момент накладення такого арешту, а на час розгляду справи в суді боржник не має жодних титульних прав на дану земельну ділянку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. За такого, оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності відповідного зобов`язання власника земельної ділянки площею 6,0435 га з кадастровим номером 4820680500:01:000:0435 (Баштанської міської ради), в забезпечення виконання якого було накладено заборону відчуження на земельну ділянку, а також особа, в забезпечення виконання останнім зобов`язань зі сплати ЄСВ був накладений арешт на вказану земельну ділянку, не був власником вказаної землі, а лише її орендарем, тому існування такої заборони є втручанням у здійснення позивачем, як власником, його права власності на нерухоме майно. Що ж стосується викладених у відзиві заперечень ГУ ДПС у Миколаївській області, то вказаний позов жодним чином не стосується відносин [PERSON] та органу доходів та зборів, або оспорення законності нарахування [PERSON] боргу, але наявність такого боргу жодним чином не може впливати на права позивача Баштанської міської ради, яка до вказаних правовідносин жодного відношення не має. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки наявність обтяження на належному позивачу майні не має під собою достатніх правових підстав та створює перешкоди позивачу в розпорядженні належним йому майном, тому позивач вправі вимагати усунення таких перешкод, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст. 391 ЦК України та

Outcome: approved