Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому вказує, що в 2013 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача розпил каміння «Габро» товщиною 200 мм для виготовлення тумб для бочок. [PERSON] виготовив та реалізував тумби на суму 15 000 грн. та пообіцяв віддати за позичений камінь грошові кошти в розмірі 12 000 грн., що на той час складало 1500 дол. США до 01.09.2014 року, що підтверджується розпискою від 08.12.2013 року. Відповідно до умов вказаної розписки [PERSON] зобов'язаний був повернути позивачу 12 000 грн., що складає 1500 дол. США до 01.09.2014 року. Позивач неодноразово намагався повернути свої кошти, звертався до [PERSON] з вимогами добровільно повернути грошові кошти, проте відповідач ухиляється від їх виконання. Просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 12 000 гривень, 3% річних у розмірі 5542, 15 грн. та судовий збір в розмірі 551,20 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує щодо винесення заочного рішення та розгляду справи в його відсутність. Позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 08 грудня 2013 року [PERSON] взяв в [PERSON]розпил каміння «Габро» товщиною 200 мм для виготовлення тумб для бочок, які виготовив і реалізував на 15 000 грн., зобов'язався віддати [PERSON] 12 000 грн., що складає 1 500 дол. США в строк до 01.09.2014 року. Станом на 14.05.2018 року відповідач [PERSON] не повернув позивачу [PERSON] борг в сумі 12 000 грн. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.836 ЦК України, якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позикодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Тому з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 12 000 гривень, 3% річних у розмірі 5 542, 15 грн. Вирішуючи питання про компенсацію витрат на судовий збір, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved