Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просить визнати за ним, у порядку спадкування, право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 85,7 кв.м., житловою площею 59,0 кв.м. При цьому позивач посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 липня 1993 року він, [PERSON], його дружина - [PERSON] та донька - [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] [INFO] року померла дружина позивача - [PERSON], а отже після її смерті відкрилась спадщина на її частку у квартирі [ADDRESS] [INFO] року померла донька позивача - [PERSON], а отже після її смерті також відкрилась спадщина на її частку у квартирі [ADDRESS] Позивач вважає, що оскільки він постійно мешкав разом із спадкодавцями, вступив у фактичне володіння та управління квартирою, він вважається таким, що прийняв спадщину. Так, у жовтні 2015 року позивач мав бажання подарувати зазначену квартиру своєму синові, та під час пошуку документів на квартиру, зрозумів, що вони втрачені. 30 листопада 2015 року на адвокатський запит представника позивача, КП «Бюро технічної інвентаризації ОМР» надало копію свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я позивача та двох померлих членів його родини. Проте після того, як позивач звернувся до приватного нотаріуса Божемовської Н.В. з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом, 16 грудня 2015 року ним було отримано відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ не надано. Оскільки позивач не може отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 15 липня 1993 року, у зв'язку з тим, що він посвідчує права померлих осіб, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення повідомлявся належним чином, в поданій до суду письмовій заяві представник позивача просить розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви представник позивача просить розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] року померла дружина позивача - [PERSON], про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 21 січня 2008 року зроблено актовий запис №772 (що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 21 січня 2008 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частку у квартирі [ADDRESS] [INFO] року померла донька позивача - [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції [INFO] року зроблено актовий запис №10466 (що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частку у квартирі [ADDRESS] Постановою від 16.12.2015 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Божемовська Наталя Володимирівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, та [PERSON], померлої [INFO] року, з тих підстав, що [PERSON] не надав до огляду жодного оригіналу документу щодо квартири [ADDRESS] Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або нездійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права а спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює, входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Суд вважає, що право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. З цих підстав суд може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно. З копії Свідоцтва про право власності на житло виданого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 15 липня 1993 року на підставі розпорядження від 15 липня 1993 року №12031, що була надана 30.11.2015 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради на адвокатський запит представника [PERSON] вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім того, згідно Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 03.09.2015 року судом встановлено, що [PERSON] з 18.04.1990 року постійно проживає та зареєстрований за адресою вищезазначеної квартири. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до статті 1217 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 37 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд доходить висновку, що позивач може реалізувати своє право на оформлення спадщини лише в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та необхідність його задоволення.

Outcome: approved