Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.2019 року № 57, на праві приватної власності йому належить будинок [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області 07.07.2021 року № 3502, в будинку [ADDRESS] окрім позивача, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Однак, [PERSON] , [INFO] понад три роки після розірвання шлюбу не проживає в будинку [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2021 року. Відповідачка не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачці не чинили. Таким чином, відповідачка [PERSON] втратила право користування житлом на підставі її відсутності більш ніж один рік у даному житловому приміщенні. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на його користь сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Позивач [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний житловий будинок підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.01.2019 року, реєстровий №57, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2019 року, номер витягу: 154521425, реєстраційний номер: 1754309912242 (а.с. 5,6). Згідно копії довідки №3503 від 07.07.2021 року, виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , його колишня дружина [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , доньки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , 18.07.1980 року комісією в складі депутата Покровської селищної ради Ставицького С.В., та сусідів [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , 1982 р.н. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає три роки після розірвання шлюбу (а.с.8). Так, статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом достовірно встановлено, що відповідачка не перебуває в сімейних відносинах з позивачем, спільним побутом з ним не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн., підлягають стягненню на його користь з [PERSON] .

Outcome: approved