Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка [PERSON] користується електроенергією на підставі договору про користування електричною енергією № 552507071 за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань зі сплати за спожиту електричну енергію утворилася заборгованість на час звернення до суду з позовом у розмірі 668,52 грн., яку просили стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи не надала. У такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим у відповідності до ст. 158 ЦПК України розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що постачання електроенергії відповідачці здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією № 552507071 (а.с. 8) та на її ім'я відкрито особовий рахунок (а.с.5-7). Відповідачка отримала послуги з енергопостачання у повному обсязі, однак свій обов'язок щодо повної оплати за отриману електричну енергію у відповідності до тарифів на електроенергію не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 668,52 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.4). Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно до вимог ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідачка має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 668,52 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надала, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України попередньо понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved