Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 28 лютого 2014 року між ним та ТОВ ЮКК «Центуріон» в особі його директора Швець С.М. був укладений договір № 28/02-14 про надання консультаційних послуг. Згідно даного договору відповідач інформує його з питань розподілу земельних ділянок за адресою [ADDRESS], а саме підготовити всі необхідні документи та провести розподіл даних земельних ділянок, на протязі трьох місяців, тобто до 28 травня 2014 року. Згідно п. 4.1 даного договору він виплачує виконавцю 5500 грн. винагороди за виконану роботу. Згідно п. 6.1 даного договору робота є виконана коли сторонами підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт. Він в свою чергу, як замовник, надав виконавцю всі необхідні документи для виконання даного договору та оплатив кошти в розмірі 5500 грн., але на сьогоднішній день відповідач умови договору не виконав і кошти йому не повернув. Крім цього, 13 березня 2014 року між ним та ТОВ ЮКК «Центуріон» в особі його директора Швець С.М. був підписаний аналогічний договір, згідно якого відповідач інформує його з питань приватизації земельних ділянок [NUMBER], [NUMBER] розташованих в кооперативі «Патріот» по вул. Київська в м. Біла Церква, а саме підготовлює документацію на приватизацію даних земельних ділянок. Згідно п. 4.1 даного договору вартість робіт складає 8000 грн., згідно п. 5.2 даного договору відповідач зобов'язаний виконати дані роботи протягом трьох місяців з часу підписання договору, тобто до 13 червня 2014 року. Ним було сплачено 6000 грн. На сьогоднішній день даний договір не виконаний і кошти йому не повернуті. Просить розірвати договір укладений між ним та ТОВ ЮКК «Центуріон» від 28.02.2014 року та договір укладений 13.03.2014 року. Стягнути з відповідача на його користь за невиконання договору про надання послуг від 28.02.2014 року за № 28/02-14 кошти в сумі 5500 грн. боргу, 4235 грн. пені, а всього 9735грн. Стягнути з відповідача на його користь за невиконання договору про надання послуг від 13.03.2014 року за № 13/03-14 кошти в сумі 6000 грн. боргу, 3660 грн. пені, а всього 9660 грн. Стягнути з відповідача судові витрати. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити. Представники відповідача позов спочатку не визнали, у послідуючому представник відповідача у письмовому клопотанні вказав, що згідний на розірвання даних договорів без відшкодування коштів позивачу. Крім того просить стягнути із позивача на користь відповідача 2 000 грн., які залишилися не сплаченими по договору № 13/03-14. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, заперечення, клопотання з додатками, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525,526,626,629,901,902,11 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Судом встановлено, що 28.02.2014 р. та 13.03.2014 р. між сторонами укладені договори про надання консультаційних послуг. За вказаними договорами замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати йому, у відповідності до умов даного договору, спеціальну інформацію (кваліфіковану консультацію), а замовник зобов'язується прийняти послугу та оплатити її. За договором від 28.02.2014 р. виконавець інформує (консультує) замовника з питань розподілу земельних ділянок за адресою [ADDRESS]. Замовник виплачує виконавцю винагороду в розмірі 5500 грн. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом здачі-приймання в місці знаходження виконавця. За договором від 13.03.2014 р. виконавець інформує (консультує) замовника з питань приватизації земельної ділянки за адресою м. Біла Церква, вул. Київська к. «Патріот» ділянка [NUMBER],[NUMBER]. Замовник виплачує виконавцю винагороду в розмірі 8000 грн. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом здачі-приймання в місці знаходження виконавця. Позивач, за договорами замовник, передав відповідачеві, за договорами виконавцю, за вказаними договорами грошові кошти у розмірі 5500 грн. та 6000 грн. відповідно. Відповідач, виконавець за договорами до цього часу не виконав свої зобов'язання за договорами. У судовому засіданні позивач, представник позивача пояснили, що за договорами від 28.02.2014 р. та 13.03.2014 р. відповідач (виконавець), уклавши договори, отримавши від нього грошові кошти, мав займатися питаннями: за договором від 28.02.2014 р. розподілом земельних ділянок за адресою [ADDRESS] та надати йому, на виконання договору, відповідні документи про виконану роботу із розподілу земельної ділянки. За договором від 13.03.2014 р. питаннями приватизації земельних ділянок [NUMBER],[NUMBER] за адресою м. Біла Церква, вул. Київська к. «Патріот» та надати йому, на виконання договору, відповідні документи про приватизацію вказаних земельних ділянок. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що він дійсно за договорами від 28.02.2014 р., 13.03.2014 р. мав замість позивача, звертатися до відповідних компетентних органів у м. Біла Церква по питаннях розподілу земельних ділянок за адресою [ADDRESS], приватизації земельних ділянок [NUMBER],[NUMBER] за адресою м. Біла Церква, вул. Київська к. «Патріот». Вказаними справами він фактично і займався, але через об'єктивні причини, пов'язані із роботою землевпорядних органів, Білоцерківської міської ради, смерть одного із керівників, які безпосередньо займалися цими питаннями, йому до цього часу не вдалося у повному обсязі виконати те про що просив позивач. Він до теперішнього часу не має повного пакету документів для передачі позивачу, на виконання вказаних укладених договорів. Судом встановлено, що за умовами укладених договорів пункт 1 (предмет договору) та фактичним предметом договору, що саме замовник (позивач) доручив, а виконавець (відповідач) зобов'язався йому надати, є суттєві відмінності. Суд зазначає, що відповідно до ст. 901 ЦК України за договором надання послуг Виконавець повинен надати послугу особисто. В той же час, суд вважає, між сторонами фактично 28.02.2014 р., 13.03.2014 р. укладені інші договори, ніж договір надання послуг, через те, що їх виконання (договорів) не було зумовлено надання послуг особисто відповідачем (виконавцем), а зумовлено виконанням конкретних дій іншими особами, посадовими особами, колегіальним органом місцевого самоврядування, які не є сторонами договорів від 28.02.2014 р., 13.03.2014 р. Суд вважає, що уклавши вказані договори та знаючи про їх фактичний предмет, виконавець (відповідач), отримавши від замовника (позивача) грошові кошти, зобов'язався перед замовником (позивачем) виконати роботу (предмет договору), яка не могла бути виконана ним особисто, а залежала від необхідності виконання роботи, прийняття рішень іншими особами, у т.ч. колегіальним органом місцевого самоврядування. Суд зазначає, що вказаними договорами не передбачено право виконавця покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу. Суд зазначає, що виконавцем (відповідачем) не надано суду письмові докази надання інформації (консультування) замовнику (позивачу), як це зазначено у пунктах 6.1,6.2 договору від 28.02.2014 р., 13.03.2014 р. За таких обставин суд вважає, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за вказаними договорами. Відповідно до ст.ст. 907,651 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У судовому засіданні позивач та представник позивача пояснили, що при укладені договорів 28.02.2014 р., 13.03.2014 р., передачі відповідачеві грошових коштів у розмірі 5500 грн., 6000 грн., позивач розраховував на отримання від відповідача готових документів: розподілу земельних ділянок за адресою [ADDRESS], приватизації земельних ділянок [NUMBER],[NUMBER] за адресою м. Біла Церква, вул. Київська к. «Патріот», однак до теперішнього часу їх не отримав. Не повернуті також і кошти які передані відповідачеві. Суд визнає, що відповідач не виконанням своїх зобов'язань допустив істотне порушення договору від 28.02.2014 р., та від 13.03.2014 р., позивачу завдана шкода адже він фактично позбавлений того на що розраховував при укладенні зазначених договорів. Суд відхиляє прохання відповідача, яке міститься у його клопотанні: про стягнення коштів із позивача, адже відповідно до ст.ст. 31,11,10 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 3) свобода договору; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Суд вважає, що стягнення із відповідача коштів, які були ним отримані за договорами від позивача є законним, розумним та справедливим. Стягнення інших сум - (пені) із відповідача на користь позивача за вказаними договорами, суд вважає не справедливим, не розумним, тобто таким, що суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За таких обставин суд вважає позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.525,526,626,629,651,901,902,907 ЦК України,

Outcome: approved