Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 24.07.2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11374932000, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 419 000 грн., а відповідач зобов'язався його повернути в повному обсязі не пізніше 20.07.2018 року та сплачувати протягом тридцяти календарних днів, рахуючи з дня видачі кредиту, проценти за користування кредитом в розмірі 20,40 % річних. Крім того, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 218971 від 24.07.2008 року, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Відповідач зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, у встановлені строки кредит не повертає, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 307 220 грн. 55 коп., тому ПАТ «УкрСиббанк» просить стягнути з відповідачів виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло клопотання, в якому останній просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки після проведення розрахунку заборгованості він погашав борг, а отже на даний час сума боргу не відповідає дійсності, також просив врахувати, що строк дії договору закінчується лише 20.07.2018 року. Суд, вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] 24.07.2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11374932000, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 419 000 грн., а відповідач зобов'язався його повернути в повному обсязі не пізніше 20.07.2018 року та сплачувати протягом тридцяти календарних днів, рахуючи з дня видачі кредиту, проценти за користування кредитом в розмірі 20,40 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 218971 від 24.07.2008 року, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Відповідач зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, у встановлені строки кредит не повертає, та має прострочену заборгованість за кредитним договором. Таким чином, станом на 08.11.2013 року за відповідачем по укладеному з позивачем договору про надання споживчого кредиту № 11374932000 від 24.07.2008 року рахується заборгованість на загальну суму 307 220 грн. 55 коп., яка складається з: - кредитної заборгованості 282 815 грн. 41 коп.; - заборгованості по процентам 13 036 грн. 97 коп.; - пені за прострочення сплати по кредиту 8 532 грн. 08 коп.; - пені за прострочення сплати процентів 2 836 грн. 09 коп.. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі викладеного,

Outcome: approved