Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів. Свій позов мотивував тим, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірваний. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 750 грн щомісячно, починаючи з 15 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року змінено спосіб та розмір стягнення з нього аліментів та стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач також вказує, що він має ще сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю якого - [PERSON] він припинив спільне проживання в листопаді 2019 року. Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2019 року (справа №127/33722/19) з нього на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 грудня 2019 року і до досягнення повноліття. Позивач зазначає, що на утримання двох дітей він сплачує 50% всіх видів його доходів, в той же час ніде не працює, зміни в його матеріальному та сімейному стані не дають можливості сплачувати аліменти в таких розмірах, а тому враховуючи викладене, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2019 року та стягувати з нього на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. А також зменшити розмір аліментів встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2020 року було відкрито загальне позовне провадження. Відповідачем [PERSON] своїм правом на відзив не скористалася. Відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позову. Позивач та його представник у судовому засідання позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву щодо розгляду справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в порядку, визначеному чинним законодавств. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині обов`язку батьків утримувати дітей, його виконання та можливості його зміни. Згідно положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2008 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року змінено спосіб та розмір стягнення з [PERSON] аліментів та стягнуто з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В грошовому виразі розмір аліментів вираховувався від середньої заробітної плати працівника в даній місцевості, зважаючи на відсутність доходів у позивача (розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 31 січня 2020 року). З [PERSON] позивач [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2018 року. Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказує на необхідність врахування перебування на його утриманні двох дітей та відсутність у нього доходів. Суд бере до уваги, що відповідно до положень ст.168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті та відповідно до ст.170 ЦПК України судовий наказ, виданий відповідно до пункту 4 статті 161 цього кодексу (стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї четвертої заробітку платника аліментів) не може бути скасований за заявою боржника. Відповідно до ч.7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як слідує з матеріалів справи при видачі судового наказу про стягнення з позивача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , не з`ясовувалася обставина перебування на утриманні позивача ще однієї дитини - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання якого стягуються за рішенням суду. В той же час, як вказувалося, ця обставина в силу положень ст.182 СК України підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів, а тому з огляду на викладене, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, встановлених судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2019 року та стягувати з позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Як установлено судом, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року змінено спосіб та розмір стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] та стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, суд зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.192 СК України, в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом щодо зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , посилається на наявність підстав для цього. З цього приводу суд бере до уваги, що позивач має на утриманні ще одного сина [PERSON] , [INFO] , питання щодо розміру аліментів на утримання якого є предметом спору в цій справі та суд з урахуванням встановлених обставин, дійшов висновку про стягнення з позивача на його утримання аліментів в розмірі 1/6 частки доходу позивача. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи щодо відсутності доходів у вигляді заробітної плати та перебування на утриманні позивача ще однієї дитини, що свідчить про зміну його матеріального та сімейного стану, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] та встановити їх в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Визначаючись щодо розміру аліментів на дітей, суд врахував обов`язок обох батьків утримувати дітей, їх майновий стан, а також зважає, що на утриманні позивача знаходяться кожен із дітей. Суд також зауважує, що визначений розмір аліментів також не є незмінним і в разі надалі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Сплата аліментів при визначеному новому розмірі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів») і до досягнення дітьми повноліття. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved