Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у липні 2013 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог па предмет спору: приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Белоусова В.О., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В., про витребування майна із чужого незаконного володіння. [PERSON] зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 1988 року їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] стало відомо, що вказаний вище житловий будинок був неодноразово відчужений, а саме: за договором купівлі-продажу від 5 вересня 2012 року, укладеного від її імені відповідача по цій справі [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої 28 травня 2012 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, та [PERSON], а також за договором купівлі-продажу від 6 лютого 2013 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], у якого на час її звернення до суду перебував у володінні та користуванні згаданий житловий будинок. [PERSON] посилалась на те, що договір купівлі-продажу від 5 вересня 2012 року є нікчемним на підставі статті 228 Цивільного кодексу України, оскільки зазначеної вище довіреності вона не видавала, у зв'язку з чим 25 червня 2013 року звернулась до Шевченківського районного відділу Запорізького міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області із заявою про злочин, просила на підставі статті 388 ЦК України витребувати від позивача по цій справі [PERSON], на її користь вказаний вище житловий будинок, скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на цей житловий будинок за [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2013 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено: витребувано від [PERSON] на користь [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]; скасовано державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за [PERSON]; зобов'язано здійснити державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок за [PERSON]; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5 тис. 161 грн 50 коп. судового збору. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2014 року скасовано, залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2013 року. Постановою Верховного Суду України від 01 липня 2015 року Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року скасовано, залишено в силі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2014 року. Вищезазначеним рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2014 року встановлено, що договір купівлі-продажу від 05.09.2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. у відповідності до ст. 228 ЦК України є нікчемним. 06 лютого 2013 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до п. 1 зазначеного договору [PERSON], продав [PERSON], житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 5 договору продаж вчинено за 109 500 гривень, які продавець [PERSON]. отримав від Покупця [PERSON], до підписання цього договору. Таким чином мали місце ланцюги угод купівлі-продажу відповідно до яких [PERSON], продав житловий будинок [PERSON]. а [PERSON], продав житловий будинок позивачу [PERSON] При цьому першу угоду укладену між [PERSON] та [PERSON], було визнано нікчемною. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти в розмірі 109500,00 грн. і понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився, але раніше надав пояснення про те, що позовні вимоги він не визнає, у 2011 році він втратив паспорт, у зв'язку з чим звертався до Шевченківського відділення поліції в Запорізькій області з ме6тою отримання нового паспорту. Можливо за його втраченим паспортом шляхом шахрайства невідома особа видала певну довіреність від його імені, однак насправді він жодного відношення до вказаного будинку і укладених угод не має. Судом під час судового розгляду справи по суті були оглянуті письмові докази по справі. Інших клопотань і заяв від учасників справи не надходило. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача до [PERSON]. підлягають задоволенню, а позовні вимоги позивача до [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності [PERSON] на праві власності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15 липня 1988 року. З копії довіреності від 28 травня 2012 року вбачається, що [PERSON]уповноважила [PERSON] продати належний їй житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії договору купівлі-продажу від 05 вересня 2012 року [PERSON] від імені [PERSON] продав вищезазначений житловий будинок [PERSON] В свою чергу [PERSON] продав вкказаний будинок позивачу [PERSON] за ціною 109402,00 грн., що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 06 лютого 2013 року. 25 червня 2013 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного відділу Запорізького міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області із заявою про злочин, а також звернулася до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, де просила на підставі статті 388 ЦК України витребувати від позивача по цій справі [PERSON], на її користь вказаний вище житловий будинок, скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на цей житловий будинок за [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2013 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, про що свідчить копія рішення. Однак в подальшому рішенням апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено: витребувано від [PERSON] на користь [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]; скасовано державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за [PERSON]; зобов'язано здійснити державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок за [PERSON]; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5 тис. 161 грн 50 коп. судового збору. Зазначені обставини підтверджуються копією рішення апеляційного суду Запорізької області. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2014 року скасовано, залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2013 року. Постановою Верховного Суду України від 01 липня 2015 року Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року скасовано, залишено в силі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2014 року. Вищезазначеним рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2014 року встановлено, що договір купівлі-продажу від 05 вересня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст.228 ЦК України є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Отже, судом встановлено, що позивач, з метою придбання житлового будинку, сплатив відповідачу [PERSON] грошову суму 109500,00 грн. в якості вартості будинку. Однак в подальшому рішенням суду від позивача було витребувано вищезазначений житловий будинок на користь [PERSON] із зазначенням того, що договір купівлі-продажу від 05 вересня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст.228 ЦК України є нікчемним. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що [PERSON] були безпідставно отримані від [PERSON] грошові кошти в розмірі 109500,00 грн., тому вони повинні бути стягнуті з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] У задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] слід відмовити. Так, на фотокартці паспорту [PERSON], наданого ним суду, і на фотокартці паспорту [PERSON], наданого позивачем до справи, зображені різні особи. Як було встановлено у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року, зображення [PERSON] на фотокартках у формі Ф-1, яка зберігається в міграційній службі та засвідчує дійсну особу [PERSON], та в паспорті, наданому нотаріусу Головко М.Г., різняться між собою. Згідно повідомлення Дніпровського відділу поліції Шевченківського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області від 11 грудня 2017 року, [PERSON] 25 березня 2012 року звертався з заявою про те, що при невідомих обставинах втратив паспорт громадянина України та має намір відновити паспорт. Отже, суд вважає недоведеним факт того, що при посвідченні довіреності на продаж вищезазначеного житлового будинку, а також під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з [PERSON] виступав саме [PERSON], а не інша особа з використанням втраченого паспорту [PERSON] Крім того, як зазначає позивач і було встановлено під час судового розгляду справи, грошові кошти в розмірі 109500,00 грн. позивач передав особисто [PERSON], у якого він купив вищезазначений житловий будинок, у зв'язку з чим [PERSON] зазначених грошових коштів від позивача не отримував і позовні вимоги про їх стягнення на користь позивача саме з [PERSON] є безпідставними. Оскільки позовні вимоги до [PERSON] задоволені, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1095,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З відповідача [PERSON] судові витрати стягненню не підлягають, оскільки у задоволенні позовних вимог до нього судом відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved