Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить здійснити тлумачення заповіту померлого [INFO] батька [PERSON]. Посилається в позові на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], який 04.11.2013 року склав заповіт, яким зробив розпорядження на випадок смерті наступного змісту: Спадкоємцем належної мені на день моєї смерті садового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою , на якій знаходиться вищезазначене нерухоме майно, що знаходиться за адресою:[ADDRESS], а також відповідних прав щодо цього нерухомого майна, що відповідно до закону можуть бути включені до кладу спадщини я призначаю свого сина [PERSON]/ народився [INFO], місце проживання [ADDRESS]. Спадкоємцем іншого майна батько цим же заповітом призначив [PERSON]. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак 09.04.2015 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови в видачі йому Свідоцтва про право на спадщину стало те, що в заповіті батька номер будинку вказано 25, в той час, коли відповідно до правовстановлюючих документів він має номер 21. Крім того, в заповіті вказано, що спадковим є садовий будинок, у той час, коли відповідно до технічної документації це є житловий будинок. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON], який є одночасно представником відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, якою позов підтримала і просить розглядати справу в її відсутності. Представник відповідача - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання також не з«явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Згідно ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з»ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який 04 листопада 2013 року склав заповіт,посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тімоновим І.І., за яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: Спадкоємцем належної мені на день моєї смерті садового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою, на якій знаходиться вищезазначене нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також відповідних прав щодо цього нерухомого майна, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини я призначаю свого сина [PERSON] /народився [INFO], місце проживання [ADDRESS]/. Спадкоємцем всього іншого належного мені майна та майнових прав, що згідно із законодавством України можуть бути успадкованими, які будуть належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, я призначаю [PERSON] /народився [INFO], паспорт [NUMBER], виданий залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 05 березня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податку - [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS]/. Прошу цей заповіт вважати чинним незалежно від того, чи буде належати мені на день моєї смерті усе зазначене вище в цілому, чи у частина, майно». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, у тому числі, зазначене в заповіті майно. 27 березня 2015 року позивач звернувся до 9-ї Київської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак постановою державного нотаріуса від 09 квітня 2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як згідно з правовстановлюючими документами померлому належить Будинок під [ADDRESS], в той час, коли в заповіті вказано будинок під 25. Крім того, в заповіті характеристика будинку вказана як садовий будинок, у той час, коли згідно з технічним паспортом будинок є житловим будинком індивідуального житлового фонду. / а.с. 4 - 16 / За змістом ст. 213 ЦК України для тлумачення заповіту треба використовувати його буквальний зміст. Головними правилами для тлумачення змісту правочину є, у тому числі, те, що при встановленні змісту правочину важливим є надати йому такого змісту, за яким він стає законним та дійсним. Тобто, тлумаченню підлягає саме зміст правочину, а не його конкретні терміни. Так, зі Свідоцтва про право власності на рерухоме майно від 13.09.2006 року, виданого Балико-Щучинською сільською радою, вбачається, по померлому належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Номер будинку та його характеристика, а саме житловий будинок, а не садовий, підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 16.03.2006 року та довідкою Балико-Щучинської сільської ради від 19.03.2015 року. / а.с. 6 - 13 / Враховуючи викладене вище, суд вважає, що допущені при підписанні та складанні заповіту неточності є підставою для тлумачення його змісту, а вимоги позивача є обгрунтованими.

Outcome: approved