Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до прокуратури Дніпропетровської області, прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3, начальника Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України, у якому просив суд стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України матеріальну шкоду в розмірі 8000,00 грн. реальних збитків та 16000 грн. моральної шкоди за пошкоджене майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є журналістом. 17.11.2016 року приблизно о 14-00 год. зайшов в зал судового засідання в Саксаганському суды, в якому проводила засідання суддя Хомініч. О 14-30 год. він покинув зал. При виході у коридор до нього підбіг невідомий чоловік в камуфляжній формі (як потім з`ясувалось, що він із спецбатальйону «Кривбас», ім`я якого йому невідомо) та застосував відносно нього силу, з метою повалення на підлогу та схопив за ворот куртки (порвав). Після чого він увімкнув камеру для фіксації вказаних дій. Однак, нападник вихопив у нього відеокамеру, жбурнувши її на підлогу та почав трощити ногами. Після чого нападник попередив, що пристрелить його і провів три постріли. Крім того вказав, що на даний час пошкоджена камера Canon Legria FS200, яка на даний час знята з виробництва і аналоги коштують від 8000 грн. до 20000 грн. Вважає, що вказаними діями йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 8000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 16000 грн., які просить стягнути на його користь. В ході розгляду справи позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою, яку було прийнято до розгляду частково, та змінив позовні вимоги, згідно яких просив суд стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України матеріальну шкоду в розмірі 8000,00 грн. реальних збитків та 18615 грн. моральної шкоди за пошкоджене майно. Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23.03.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.10.2018 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23.03.2018 року без змін. Постановою Верховного Суду від 27.02.2019 року касаційну скаргу [PERSON] та його представника [PERSON] задоволено частково. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 12.04.2019 року справу передано до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу. 08.05.2019 року після задоволення заявлених самовідводів справу прийнято до провадження даним складом суду. Відповідно до вимог ЦПК України в редакції, діючій на час прийняття даної справи до провадження, судом для здійснення нового розгляду визначено порядок розгляду справи у вигляді спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, про що винесено відповідну ухвалу та належним чином повідомлено учасників процесу (у т.ч. - сторону позивача), з направленням поштою відповідних документів та матеріалів, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Жодним з учасників процесу заяв, клопотань про зміну порядку розгляду справи не надано. Відповідачем прокуратурою Дніпропетровської області надано відзив, згідно якого просив у позові відмовити. Стороною позивача надано 2 заяви з приводу визначення його правосуб`єктності, як людини та громадянина, які на думку суду не мають значення для прийняття рішення у справі. Будь-яких інших заяв, клопотань, змінених чи доповнених позовних вимог стороною позивача не надано. Таким чином, згідно вимог ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за документами та матеріалами, що подані сторонами ранішета знаходяться в матеріалах справи. При цьому, суд виходить з наступного: Визначаючи питання про право, яке підлягає застосуванню, суд зазначає, що згідно п.9 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» розділу 2 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За таких обставин суд зазначає, що хоча первинно після подання даного позову та прийняття його до провадження позов розглядався в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції 2004 року, новий розгляд справи, що здійснюється на підставі постанови Верховного Суду від 27.02.2019 року, проводиться у порядку, передбаченому ЦПК України в редакції згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15.12.2017 року. Відповідно до ч.5 ст.411 ЦПК України, висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. При цьому, мотивуючи своє рішення, колегією суддів Верховного Суду зазначено, зокрема, наступне (т.2, а.с.100-101): «…на момент подання [PERSON] уточненої позовної заяви (28 березня 2018 року) діяв ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», відповідно до пункту 9 розділу XIII Перехідні положенняякого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Встановлено, що перше судове засідання було призначено на 10 квітня 2017 року. Суд першої інстанції, частково приймаючи до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] та відмовляючи у прийнятті іншої частини позовної заяви належним чином такі свої процесуальні дії не обґрунтував, вчинив суперечливі один одному дії, ураховуючи, що на момент подання уточненої позовної заяви розгляд справи по суті вже тривав майже рік, а позивач мав право подати такі уточнення до початку розгляду справи по суті.» За таких обставин, виходячи з того, що Верховним Судом при розгляді даної справи встановлено безпідставність прийняття до розгляду уточненої позовної заяви від 28 березня 2018 року та

Outcome: dismissed