Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, в обґрунтування якого зазначив, що 11.03.2015 року представниками позивача за адресою відповідача було припинено газопостачання у зв'язку з наявною заборгованістю за постачання природного газу у розмірі 1079,00 грн., про що складено акт про припинення газопостачання № 613. Письмових звернень від відповідача про відновлення газопостачання на адресу позивача не надходило, також не надходило підтверджень усунення технічних порушень та відшкодування витрат на припинення газопостачання. Натомість, 10.03.2016 року представниками позивача за адресою відповідача виявлено самовільне відновлення газопостачання, що свідчить про наявність порушення у виді несанкціонованого відновлення газопостачання. Акт про порушення складено за формою, наведеною в додатку 16 до Кодексу ГРМ, акт про порушення №54 підписаний відповідачем без зауважень та не оспорювався. Комісією оператора ГРМ з розгляду актів про порушення було розглянуто акт про порушення № 54 від 10.03.2016 року та прийнято рішення про його задоволення, та було складено акт-розрахунок не облікованого об'єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 09.09.2015 р. по 29.02.2016 р. в розмірі 19014,87 грн. Представниками ГРМ відправлено на адресу відповідача рахунок на оплату не облікованого об'єму природного газу, рекомендованим листом з повідомленням, який отриманий споживачем 23.08.2016 року, під особистий підпис. Станом на момент звернення з позовною заявою до суду, грошові кошти в розмірі 19014,87 грн. не сплачені відповідачем на розрахункові рахунки позивача. З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 19014,87 грн. та судові витрати по справі. Відповідач в свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача про відновлення порушених прав. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 02.03.2015 року між сторонами було укладено договір № 30036 про надання населенню послуг з газопостачання. При укладенні договору про існування будь-яких заборгованостей перед позивачем не було сповіщено. Домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить відповідачу на праві власності, в якому проживає відповідач, а з 2010 року проживає один, оскільки дружина забрала доньок та переїхала жити до іншого помешкання. Відключення від газопостачання було здійснено неправомірно представниками позивача 11.03.2015 року без попередження , в опалювальний період за відсутності власника домоволодіння, оскільки він перебував на стаціонарному лікуванні, або членів його родини. До будинку представники позивача зайшли самовільно, в будинку знаходилась знайома відповідача, котра приходила до будинку за проханням відповідача для нагляду за будинком. Згідно акту № 613 від 11.03.2015 року доданого до матеріалів справи позивачем, вбачається, що газопостачання було припинено шляхом встановлення скоби на крани газових приладів та встановлено пломби. Скоби та пломби було встановлено на три газові прилади, при чому в акті не зазначено, які саме, оскільки відповідач має чотири газових прилади. 20.03.2015 року на рахунок позивача було сплачено 1750,00 грн., що фактично перевищує суму заборгованості. Відповідач користувався неопломбованим приладом, сплачуючи за використаний газ, відповідно до показників лічильника. Одразу відповідач звернувся до позивача та просив зняти пломби з усіх газових приладів, на що отримав АКТ на включення газу без номера від 07.04.2015 року. Представниками позивача, 10.03.2016 року, замість зняття пломб, було звинувачено в несанкціонованому відновленні газопостачання та заміні інших пломб, складено Акт № 399 від 10.03.2016 року про припинення газопостачання, копію відповідачу не залишили та опломбували всі чотири пристрої. Позивачем нараховано суму збитків у розмірі 19014,87 грн., відповідно до акту-розрахунку комісії від 16.03.2016 року без повідомлення споживача. Щодо розрахунку, то він є наслідком неправомірного встановлення пломб. Більш того в розрахунку зазначено кількість мешканців три особи, а фактично відповідач проживає в будинку сам та в розрахунку не враховано об'єм газу, за котрий відповідач сплачував протягом зазначеного в розрахунку періоду. Відповідач просив визнати неправомірними дії позивача щодо припинення газопостачання у домоволодіння [ADDRESS] та зобов'язати позивача за власний розрахунок відновити газопостачання до будинку [ADDRESS] а також визнати нарахування розрахунку не облікованого об'єму природного газу неправомірним. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити, зазначаючи, що вимоги зустрічного позову є необґрунтованими, посилався на пропуск позивачем строку позовної давності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки вважав незаконним відключення йому газопостачання. Крім того при відключенні було опломбовано три газових прилади, а він користувався четвертим. Просив суд задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. Суд вислухав пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступні обставини. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою № 2498 від 30.09.2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» затверджено Типовий договір розподілу природного газу. 02.03.2015 року між сторонами було укладено Договір, предметом якого виконавець зобов'язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідно Акту № 613 про припинення газопостачання від 11 березня 2015 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» припинено газопостачання у зв'язку із порушенням строків сплати за надані послуги з газопостачання. Газ відключено за допомогою накладання поприборно скоб С 10715918; С107159003; С10715909. Доказом отримання акту є підпис абонента. Згідно Акту про порушення №54 від 10 березня 2016 року представниками оператора ГРМ встановлено самовільне підключення, який був підписаний відповідачем. Правовідносини з приводу постачання фізичним особам природного газу регулюються ст.714 ЦК України, ЗУ «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженою постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до Акту про припинення газопостачання № 399 від 10 березня 2016 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» припинено газопостачання за порушення строків сплати за надані послуги з газопостачання та зривання (пошкодження) пломб на запірних пристроях, засувках, пошкодження (знята) інвентарних заглушок. Газ відключено за допомогою скоб на крані АГВ: С 21848458; ГК: С 21848459; ПГ: С 21848460; ПГ: С 21848261. В акті зазначено представником позивача, що зазначений Акт передано в руки відповідачу та в графі «Копію акту отримав. Абонент» є підпис та прізвище відповідача. Відповідно до п.1 гл.2 розд. ХІ Кодексу ГРМ До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. П.1 гл.3 розд. ХІ Кодексу ГРМ зазначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до п.11 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об'єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Згідно п.12 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, яка пред'являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. 16.03.2016 року розрахована сума збитків, завдана порушенням споживача, яка згідно Акту-розрахунку № 227 становить 19014,87 грн. Рахунок на оплату не облікованого об'єму природного газу на підставі акта про порушення № 54 від 10.03.2016 року в розмірі 19014,87 грн. було направлено поштою. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу відповідач отримав рахунок на оплату не облікованого об'єму природного газу 23.08.2016 року. Статтею 509 ЦК України встановлено, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідачем були здійснені оплати за користування газом, суд не сприймає до уваги надані відповідачем копії квитанцій про оплату за природний газ, оскільки зазначені квитанції свідчать про сплату за користування природним газом відповідно до показань газового лічильника. Однак суд зауважує, що відповідачем не сплачено за необлікований об'єм природного газу у зв'язку з несанкціонованим відновленням газопостачання на підставі чого, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму коштів у розмірі 19014,87 грн. Під час розгляду зустрічного позову судом було встановлено, що 02 березня 2015 року між сторонами було укладено Договір № 30036 про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз». Щодо встановлення кількості приладів, на які припинено розподіл природного газу, судом встановлено, що за об'єктом газопостачання в базі даних підприємства значиться 4 газових прилади, а саме: АГВ (котел), ГК (газова колонка), 2 ПГ (газові плити у кількості 2 шт.). Даний факт знайшов підтвердження в судовому засіданні (ч.1 ст. 82 ЦПК України). В обґрунтування правомірності використання газової колонки позивач посилається на Акт № 613, в якому зазначено, що встановлено та опломбовано три газових прилади. 11.03.2015 року було опломбовано 3 газові прилади: АГВ та 2ПГ, оскільки газопостачання на газову колонку не здійснювалось через її відсутність. Відповідно до Акту обстеження № 121 від 11.03.2015, в якому визначено, що в момент пломбування газових приладів газопостачання на ГК припинено раніше. Згідно Акту про порушення №54 від 10.03.2016 року встановлено самовільне відновлення газопостачання, зафіксовано припинення газопостачання саме на дві газові плити (2ПГ4) та газовий котел (АГВ). Щодо доводів відповідача про незаконне відключення газопостачання 11.03.2015 року представниками позивача, то судом встановлено наступні обставини. Порядок відключення споживача від газопостачання регулювалися Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року, які були чинні на той час. Відповідно до п.6 Правил газопостачання припиняється у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог п.19 цих правил. Пунктом 19 Правил передбачено, що якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред'явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Забороняється відключати споживачів від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій в системах газопостачання. Проте, позивачем не надано суду доказів письмового попередження відповідача про наявність заборгованості та про відключення. Тому суд вважає, що дії представників позивача, якими 11.03.2015 року вчинено відключення від газопостачання домоволодіння [ADDRESS], є неправомірними. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач заявив про застосування строків позовної давності. Оскільки газопостачання було припинено 11.03.2015 року, про даний факт відповідач дізнався 27.03.2015 року після виписки з лікарні, з цього моменту відповідач мав право звернутись до суду із вимогами про захист свого порушеного права. Однак відповідачем не було використано своє право на звернення до суду в межах строків, визначених чинним законодавством, оскільки відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дніпрогаз» 08.02.2019 року, тобто з пропуском строку звернення до суду. Згідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги відповідача за зустрічним позовом не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем пропущено строк звернення до суду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved