Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 березня 2008 року між ВАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надавання споживчого кредиту №2/63 на суму 10 000 гривень зі строком повернення до 13 вересня 2009 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 23 % річних, відповідно до умов якого позичальник зобов'язується повернути кредит частинами та щомісячно сплачувати проценти за графіком, наведеним в додатку № 1 до цього договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та видав позичальнику суму позики в повному обсязі, а відповідач після укладення кредитного договору свої зобов'язання за договором не виконувала, в зв'язку з чим станом на 01 листопада 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 6 839 гривень 25 копійок, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в сумі 4 540 гривень 59 копійок, а також нарахованого штрафу відповідно до п. 5.2 кредитного договору в розмірі 4 540 гривень 59 копійок, а всього - 15920 гривень 43 копійки, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з даним позовом про примусове стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам та штрафу за укладеним між сторонами кредитним договором, оскільки сторонами договору зобов'язання за договором повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.26,27,29,32,33,35), в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.31), відповідно до якої прохав розглядати справу у відсутність представника позивача, в тому числі в порядку заочного провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.24,28,30,34,36), в судове засідання повторно не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не надала і заперечень щодо заявленого позову. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки (штрафу, пені), якою відповідно до ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між ВАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (а.с.6) як позикодавцем та [PERSON], як позичальником був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2/53 (а.с.10), відповідно до якого позичальник отримала споживчий кредит в розмірі 10 000 гривень строком з 14 березня 2008 року по 13 вересня 2009 року зі сплатою 23 % річних на умовах його повернення шляхом сплати щомісячно 662 гривні 14 копійок відповідно до графіку платежів, який є додатком 1 до кредитного договору (а.с.11). 14 березня 2008 року на виконання умов договору позивач надав відповідачці грошові кошти за кредитним договором, а остання в порушення графіку повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом погасила кредит часткового, сплативши лише 3 160 гривень 75 копійок кредиту та 1339 гривень 25 копійок процентів за користування кредитом, що підтверджується наданим позивачем детальним розписом сукупно вартості кредиту та витягом з особового рахунку за спірним кредитом (а.с.12- 19а). Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач має заборгованість за укладеним з позивачем кредитним договором № 2/53 від 14 березня 2008 року, розмір якого згідно розрахунку позивача станом на 01 листопада 2013 року становить 15920 гривень 43 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом сумі 6 839 гривень 25 копійок, нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 4 540 гривень 59 копійок та штрафу в сумі 4 540 гривень 59 копійок, нарахованого відповідно до пунктом 5.2 кредитного договору, яким передбачено, що у випадку порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитними коштами, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу в розмірі 100% від суми несплачених в строк відсотків, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, в зв'язку з порушенням останнім умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2/53 від 14 березня 2008 року в загальній сумі 15 920 гривень 43 копійки, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 6 839 гривень 25 копійок, по відсоткам - в сумі 4 540 гривень 59 копійок, а також штраф в розмірі 4 540 гривень 59 копійок. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку з задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved