Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.11.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 21600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клаєнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання данного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Таритфами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2017 року має заборгованість 61740,04грн., яка складається з наступного: 6710грн. 07коп. - заборгованість за кредитом, 48471грн. 89коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3141,89 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 штраф (фіксована частина); 2916,19 штраф (процентна складова). Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 61740грн. 04коп. та понесені судові витрати в сумі 1600,00грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позові просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Заперечень на позов не надала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом встановлено, що 15.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-12). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.11.2007 року станом на 31.07.2017 року розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 61740рн. 04коп., з яких: 6710грн. 07коп. - заборгованість за кредитом; 48471грн. 89коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3141грн. 89коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 2916грн. 19коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 3-5). Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, несплачена відповідачем сума заборгованості по тілу кредиту в сумі 6710грн.07коп. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у довідці та Умовами і правилами надання банківських послуг. Проте довідка та зазначені Умови і правила всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року. Наявність у відповідача обовязку щодо сплати процентів передбачена ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Згідно з ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з заявою про надання кредиту (а.с.6) сторони узгодили базову процентну ставку 22,8% із розрахунку 360 днів на рік. З погодженої сторонами процентної ставки і має бути проведений розрахунок щодо заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідно до розрахунку позивача до 01.01.2013 року відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитом за ставкою 22,8%, з 01.01.2013 року відповідачу нараховуються відсотки за користування кредитом на поточну та прострочену заборгованість за ставкою 30%, з 01.09.2014 року за ставкою 34,8%, з 01.04.2015 року за ставкою 43,2% (а.с.3-5). Тобто, розмір відсотків за ставками 30%, 34,8%, 43,2% не узгоджений з відповідачем. Останній раз відповідач здійснила сплату заборгованості в сумі 1286грн. 07.11.2014 року і зазначена сума була спрямована на погашення відсотків та боргу по тілу кредиту. З 17.11.2014 року позивач зазначає, що сума нарахованих відсотків на поточну заборгованість становить 71грн.69коп., загальна заборгованість за процентами 166,79грн. (а.с.4). Оскільки позивачем безпідставно нараховувалися відсотки за ставкою 30% і 34,8%, відповідач здійснювала сплату сум за кредитом до 17.11.2014 року, то зазначені суми нарахованих відсотків на поточну заборгованість 71,69грн. та заборгованість за процентами 166,79грн. станом на 17.11.2014 року не враховуються судом. Кількість днів прострочення за спірний період з 17.11.2014 року станом на 31.07.2017 року становить 988 днів (за 2014 рік 45 днів, за 2015 рік 365 днів, за 2016 рік 366 днів, за 2017 рік станом на 31.07.2017 року 212 днів). Отже, розмір заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 17.11.2014 року станом на 31.07.2017 року, що підлягають стягненню з відповідача, виходячи із суми заборгованості 6710грн.07коп., процентної ставки 22,8% (з розрахунку 360 днів на рік) та кількості днів прострочення за спірний період 988дн., становить 4198грн.71коп. (6710,07грн. х22,8%:360дн.на рік:100%х988дн.= 4198,71грн.). Не підлягають стягненню з [PERSON] суми пені та комісії, штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процентна складова), оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було. Розрахунок сум комісії позивачем суду не наданий. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10908грн.78коп., з яких заборгованість за кредитом - 6710грн. 07коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом 4198грн. 71коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 282грн.70коп. (10908,78грн. х 1600 грн.: 61740,04грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial