Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання неправомірною бездіяльність ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо не зарахування грошових коштів незаконно знятих з карткового рахунку позивача, зобов'язання відповідача зарахувати ці кошти та стягнення моральної шкоди за порушення прав споживача. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 травня 2015 року о 05 годині ранку без його відома з його кредитної картки [NUMBER], виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», було несанкціоновано списано відповідачем грошові кошти в сумі 13104,00 гривні, у тому числі комісія банку 504,00 гривні. Дану суму коштів спочатку було нараховано на його ж Інтернет-картку [NUMBER] з якої у подальшому двома платежами в сумі 5561,43 гривню та 6673,72 гривні переведено на Інтернет-магазин W.QIWI.RU, в якому він не купляє товари. Позивач зазначає, що свою кредитну карту нікому не передавав, ПІН-код не розголошував, а вищевказані кошти було вилучено з картки у нічний час, коли він та члени його сім'ї спали. Дізнавшись про незаконне списання коштів із кредитної картки, він одразу зателефонував до ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером 3700 повідомив про даний факт та просив заблокувати вказані вище картки. Його заяву було зареєстровано відповідачем за №8901 від 20 травня 2015 року. Працівники банку пообіцяли розібратися у ситуації, що склалася та повернути кошти. Позивач вважає, що наявність у нього кредитної картки свідчить про виникнення між ним та відповідачем зобов'язальних кредитних правовідносин. 22 травня 2015 року у приміщенні Банку відповідача він отримав виписку №150522343 від 22 травня 2015 року по Інтернет-картці [NUMBER]. Відповідно до цієї виписки, станом на 22 травня 2015 року на даній картці залишилися кошти у сумі 12248,25 гривень, які відповідачем ще не було списано. Згодом, після численних дзвінків на адресу відповідача щодо повернення незаконно списаних грошових коштів, представник служби безпеки банку відкрито звинуватив його у крадіжці власних коштів. Вважає таку позицію банку безпідставною та необґрунтованою, так як банк не забезпечив належним чином збереження коштів на належному йому картковому рахунку. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили позов задовольнити повністю, при цьому посилалися на обставини, викладені в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти заявленого позову, надавши письмові заперечення у відповідності до яких просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами 24 червня 2011 року між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір відповідно до якого позивачу була видна кредитна карта (електронний платіжний засіб) [NUMBER]. Кредитний договір діє, не розірваний та не був визнаний в судовому порядку недійсним. Відповідно виписки по картковому рахунку [NUMBER] (а.с. а.с. 16, 17) 20 травня 2015 року здійснено переказ коштів на свою карту через «Приват24» в сумі 13104 гривні. Відповідно до інформації наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23 червня 2015 року та від 09 липня 2015 року (а.с. а.с. 26, 27) було встановлено, що спеціалісти Головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» проводять перевірку даних, а згодом провідні спеціалісти служби безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк» за результатами проведеної перевірки встановили, що мав місце факт проведення несанкціонованих транзакцій з карти [NUMBER] через систему «Приват24», причиною якого з'явилися дії третьої особи, що мала доступ до конфіденційної інформації щодо карти позивача. Супервайзер з розробки технологій обробки вхідної кореспонденції від клієнтів у разі настання вищезазначених випадків рекомендував звернутися до відділення Банку за телефоном 3700 (безкоштовно). За результатами розгляду рекомендували звернутися до правоохоронних органів. З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2015 року о 05 годині ранку без відома позивача з його кредитної картки [NUMBER] відбулося несанкціоноване списання грошових коштів на його Інтернет-карту [NUMBER] загальною сумою 13104,00 гривні, в тому числі комісія 504,00 гривні. Потім двома платежами в сумі 5561,43 гривень та 6673,72 гривні на Інтернет-магазин W.QIWI.RU. Належну кредитну картку позивач нікому не передавав, її не втрачав, ПІН-код нікому не розголошував, а вказані кошти було вилучено з картки у нічний час, коли він та члени його сім'ї ще спали. О 07 годині ранку, виявиши несанкціоновані транзакції, відразу повідомив ПАТ КБ «ПриватБанк» і його заяву було зареєстровано. Також, звертався паралельно і до Горохівського відділення №1 «ПАТ КБ «ПриватБанк», проте в написанні письмової заяви про вчинення шахрайських дій та про повернення коштів керуючим Горохівського відділення було відмовлено. Не отримавши відповіді про вирішення ситуації, що склалася від операторів до яких телефонував за номером 3700 та до керуючого Горохівського відділення №1 позивач звертався з письмовою заявою до Центрального відділення ПАТ КБ «ПриватБанк». Того ж 20 травня 2015 року позивач звернувся до правоохоронних органів, щодо вчинення шахрайських дій, проте лише 24 травня 2015 року було внесено інформацію до ЄРДР та розпочато досудове розслідування. Письмової відповіді на питання, які були поставлені в листі-вимозі від 26 травня 2015 року позивач не отримав. В своїх запереченнях представник відповідача вказувала на те, що в даному випадку відповідальність за здійснення фінансової операції 20 травня 2015 року несе клієнт - позивач [PERSON], оскільки банк направляє СМС-повідомлення про відновлення паролей на даний ним фінансовий номер [NUMBER], згідно вимог встановлених в Умовах та Правилах банківських послуг. Про результати службового розслідування по вказаному факту представником ПАТ КБ «ПриватБанк» суду повідомлено не було. Відповідно до ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до п.9 Розділу VI Постанови правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувач, окрім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Доводи представника відповідача про те, що зняття коштів в день проведення операцій свідчать про розголошення ним особистої інформації третім особам, та відповідно Умов та Правил надання банківських послуг виключає відповідальність банку, судом не приймається до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження даного факту. Представник відповідача мав можливість в установленому порядку надати докази на підтвердження даного факту, які знаходяться у розпорядженні в банку, зокрема: відповідні відео чи фото матеріали з банкоматів під час зняття коштів з рахунку позивача, що мали місце в період з 05 години ранку 20 травня 2015 року. Відповідачем не надано суду доказів того, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв несанкціонованому зняттю коштів з рахунка, незаконному використанні номера авторизованого телефону клієнта, якому належить картка, з подальшим введенням динамічного паролю або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В день проведення несанкціонованих транзакцій позивач звертався до правоохоронних органів про вчинення невідомими особами шахрайських дій. ПАТ КБ «ПриватБанк» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку позивача, не встановлено у який спосіб відбулося списання (термінал, телефон, комп'ютер) з використанням яких ресурсів відбулося списання, чи відбуло списання з повідомленням про це на певний номер телефону та на який саме, чи операцію з перерахунку коштів було здійснено з використанням особистих даних позивача та інше. У відповідності до п.п. 6.7; 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якою користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанні персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Статями 60, 61 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказувань між сторонами. За загальним правилом, передбаченим ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, окрім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Вказане правило діє, якщо в спорах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов'язків доказування. За правилами ч.6 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дій непереборної сили, тобто обов'язок доказування у справах даної категорії лежить на продавцеві послуг. Надані позивачем докази відповідачем не спростовані. Не виконав відповідач й ухвалу суду щодо витребування доказів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, окрім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Позивачем в судовому засіданні представлена довідка Горохівської ЦРЛ про те, що він неодноразово звертався до лікаря-невролога в липні 2015 року після подій, що відбулися 20 травня 2015 року. Діагноз: виражений астеноневротичний стан, було призначено амбулаторне лікування. Моральна шкода завдана позивачу полягає у психологічних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього та його сім'ї. Грошові кошти незаконно зняті з його картки в сумі 13104 гривні є для його сім'ї значною сумою, його сподівання на чесність та добросовісність працівників банку після випадку, що стався звелися нанівець і він змушений був за захистом своїх інтересів звертатись до суду. За таких обставин суд повністю задовольняє вимоги щодо стягнення моральної шкоди в сумі 1000 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved