Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась 15 листопада 2003 року після смерті його бабусі [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 15 листопада 2003 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки у вигляді паю розміром 4,72 га, яка розташована на території Ковтунівської сільської ради Шосткинського району та житловий будинок з господарськими спорудами, які знаходяться за адресою: вул. Тараса Шевченка, буд. 5, с. Ковтунове, Шосткинський район, Сумська область. 21 січня 1999 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла своєму онуку - позивачу [PERSON] З заявою про прийняття спадщини [PERSON] у визначений законом строк до нотаріальної контори не звернувся, мотивуючи причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини необізнаністю, що саме на його імя було складено заповіт. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Судом встановлено, що 15 листопада 2003 року в с. Ковтунове Шосткинського району померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17 листопада 2003 року серія І-БП № 178205 (а.с. 6). Згідно копії заповіту [PERSON] 21 січня 1999 року все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла своєму онуку - позивачу [PERSON] (а.с. 7). З листа в.о. нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори № 53102-14 від 20 березня 2018 року вбачається, що після померлої 15 листопада 2003 року [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, що також засвідчує витяг із спадкового реєстру за № 51283110 від 20 березня 2018 року (а.с. 24, 25). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, яка, як було зазначено вище, спадкоємцем прийнята не була. Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, суд у даному конкретному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через його юридичну необізнаність, суд за своїм внутрішнім переконанням визначає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved