Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» про стягнення заборгованості по заробітній платі невиплаченої при звільненні працівника в сумі 51 438 грн. 70 коп. Свій позов обґрунтовує тим, що 27 вересня 2013 року його було звільнено з посади керівника групи експлуатації відділу транспорту та забезпечення ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» за власним бажанням (наказ № 1825-ос). Проте, в порушення норм трудового законодавства, в день звільнення відповідачем не було проведено з ним повного розрахунку, а саме не виплачено: заробітну плату за фактично відпрацьований час за період з 01 січня 2013 року по 27 вересня 2013 року та вихідну допомогу на загальну суму 51 438 грн. 70 коп. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання, в якому просив, розглядати справу без його участі. Суд вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що наказом № 1862-ос від 31 серпня 2011 року [PERSON] був прийнятий на посаду керівника групи з експлуатації відділу транспорту та забезпечення ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» (попередня назва ЗАТ«Авіакомпанія «Аеросвіт») за переводом з ЗАТ «Аеросвіт Термінал». Наказом № 1825-ос від 24 вересня 2013 року [PERSON] було звільнено з займаної посади за власним бажанням відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується витягом з трудової книжки (а.с. 6,7) Зроблено розпорядження про виплату позивачу компенсації за невикористану відпустку у кількості 58 календарних днів за відпрацьований період з 02 серпня 2011 року по 27 вересня 2013 року та вихідної допомогу в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат відповідно до ст. 44 КЗпП України та провести повний розрахунок за фактично відпрацьований період по 27 вересня 2013 року (а.с.05). За правилами ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плати виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми можуть бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що повний розрахунок з позивачем ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» в день звільнення не провело, що підтверджується довідкою ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про доходи № 7169 від 07 жовтня 2013 року, відповідно до якої заборгованість підприємства перед позивачем за період з січня 2013 року по вересень 2013 року становить 51 438 грн. 70 коп. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги те, що відповідачем не надано суду будь-яких заперечень на позов чи доказів, які б спростовували позовні вимоги [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору на користь держави має сплатити відповідач.

Outcome: approved