Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 1999 року, та визнання місця проживання дитини - сина [PERSON], [INFO], з ним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ними склалися неприязні стосунки, втрачено почуття поваги та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з 1 серпня 2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року, який проживає з ним. Дружина з ними не проживає, та ніяких відносин з ним та їхнім сином не підтримує. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що шлюбні відносини з відповідачкою остаточно припинені, шлюб існує формально. Син проживає з ним. Ніякої допомоги по вихованню та утриманню сина відповідачка не надає. 3-я особа - орган опіки та піклування - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - надав суду висновок щодо розв'язання спору про визначення місця проживання дитини, в судове засідання представник не з'явився, подав заяву про слухання справи у відсутності представника, позов позивача підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином за місцем реєстрації. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як зазначено у ч.2, 3 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, сторони перебувають в шлюбі з 20 листопада 1999 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок втрати почуття поваги та любові у сторін виникли неприязні стосунки, внаслідок чого у серпні 2013 року сторони припинили шлюбні відносини. Відповідачка залишила сім'ю, проживає окремо, ніякої участі у вихованні дитини не приймає, допомоги на утримання не надає. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що у сторін були сварки, влітку 2013 року відповідачка пішла з дому, та позивач залишився проживати з сином. Свідок [PERSON] також пояснив, що у відповідачки була тяга до алкогольних напоїв, вона ніколи не працювала. Дитиною займається лише позивач. Відповідачка грошей на утримання сина не надає та його вихованням не займається, лише іноді йому телефонує. Комісією служби у справах дітей проведене обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, про що складено акт від 2 червня 2014 року, з якого вбачається, що дитина проживає з батьком, дитина матеріально забезпечена, батько має дохід та забезпечує потреби сім'ї, мати [PERSON] з сім'єю не проживає, її місце проживання невідомо. Житлові-побутові умови сім'ї задовільні. Малолітній [PERSON] забезпечений всім необхідним для навчання, розвитку та дозвілля. Стосунки з батьком довірливі, доброзичливі. Негативних чинників не вимовлено. Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради наданий суду висновок № 273 від 24.06.2014 року, відповідно до якого в інтересах дитини , діючи як представник органу опіки та піклування, вказане Управління вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON]. Неповнолітній [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що матір покинула сім'ю 5 квітня 2014 року, та він має бажання визначити своє місце проживання з батьком. Відповідно з характеристикою, наданою вуличним комітетом «Печерський» 0.06.2014 року, [PERSON] характеризується позитивно. Згідно з листом № 258 від 10.06.2014 року Харківської загальноосвітньої школи №57, де навчається [PERSON] мати з дитиною не проживає, зв'язок з класним керівником підтримувала у телефонному режимі. Батько постійно спілкується з класним керівником. Дитина систематично відвідує заняття в школі, завжди охайний. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення вважає неможливим. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб сторін існує лише формально. За таких обставин позовні вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, висновок органу опіки та піклування, а також думку неповнолітнього [PERSON] та враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку вважає, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком також підлягають задоволенню, оскільки мати залишила дитину, всю турботу про якого здійснює позивач, в повній мірі виконує свої обов'язки по вихованню дитини та його матеріальному утриманню., що Суд залишає позивачці шлюбне прізвище - [PERSON].. Враховуючи викладене,

Outcome: approved