Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання батька в розмірі 1\\3 частка з усіх видів його заробітку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером за віком. Єдиним доходом позивача є пенсія, середньомісячний розмір якої з урахуванням відрахувань на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , становить 1 833,98 гривень. Позивач зазначає, що [PERSON] є його сином. З часу виходу на пенсію здоров`я [PERSON] істотно погіршилось, в результаті чого йому надано 2 групу інвалідності загального захворювання. Позивач позбавлений можливості отримувати кошти для підтримання життя та здоров`я, зважаючи на наявність у нього ряду захворювань. Оскільки, відповідач є особою працездатного віку, має значний постійний дохід за місцем роботи і за станом здоров`я може надавати допомогу, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1\\3 частина з усіх видів його доходу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача на його користь аліменти у пред`явленому розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про місце і час слухання справи. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № 552192, та інвалідом ІІ групи загальної групи захворювань, що підтверджується довідкою про інвалідність від 21.08.2013 р. Згідно довідки №11\\13840 від 06.12.2018 р., виданої Управлінням пенсійного фонду РФ у Советському районі міського округу м.Брянська, з 01.05.2018 р. з пенсії [PERSON] відбувається стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 70% від встановленого розміру пенсії. У грудні 2018 року утримано 10 188,78 руб., до виплати 4 366,63 руб. Згідно курсу НБУ станом на 01.12.2018 р. курс валют складав 0,42 грвині за 1 рос.рубль. Таким чином, сума пенсії позвича у гривневому еквіваленті складає 6 113,27 гривень; з урахуванням відрахувань - 1 833,98 гривень. Згідно свідоцтва про народження, виданого Дніпровським РАГСом м.Києва, [PERSON] , є сином позивача (а.с. 11). Відповідно до наданих позивачем доказів, зокрема консультативного висновку гастроентеролога від 16.01.2018 р., у [PERSON] наявні наступніхвороби: стеатогепатоз, атрофія, кишкова метаплазія в тілі, поліпи кишківника, цукровий діабет 2го типу, що спричиняє потребу постійних витрат на лікування. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що відповідач є працездатною особою та може надавати йому матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію, розмір якої не є достатнім для забезпечення належного рівня проживання, витрат на лікування, оскільки особа є особою похилого віку, витрат на утримання житла. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує у відповідності до ст. 205 СК України стан здоров`я позивача, що потребує додаткових витрат на його лікування, його похилий вік, розмір пенсії, відсутність майна, яке може забезпечити додатковий дохід, працездатний вік відповідача, наявність у нього місця роботи та доходів. Однак, у відсутність доказів щодо розміру витрат, які несе позивач, суд позбавлений можливості прийти до висновку, що розмір аліментів, пред`явлений до стягнення є виправданим. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та доцільність стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів в розмірі ј частина з усіх видів доходу. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати.

Outcome: partial