Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 серпня 2007 року по укладеному між банком та відповідачем [PERSON] кредитному договору №DNUААN09980010 останній отримав кредит в розмірі 11 594,92 доларів США на строк до 07 вересня 2014 року та зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, надаючи щомісячно в період сплати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат за договором, а у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором сплачувати банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості за кредитом. Всупереч умов кредитного договору відповідачем несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобов'язання, внаслідок чого станом 13 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 5 333,97 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 268,13 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 858,75 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 140,52 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання в розмірі 1 066,57 доларів США. При цьому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3 868,13 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 13 січня 2016 року складає 89 972 гривні 70 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2 268,13 доларів США та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 858,75 доларів США. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.25), у судове засідання 29 березня 2016 року не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.33), відповідно до якої прохав розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся судом про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання с. військове, вул. Кащеєва, буд 25 Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.22), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за вказаною адресою не проживає» (ас.26-28), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не повідомив і про зміну свого фактичного місяця проживання. У зв'язку з зазначеним суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказам. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, порядок та форма укладення якого передбачені положеннями ст.с.1054,1055,1056-1 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК (а.с.18), та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNUААN0998001008 від 08 серпня 2007 року (а.с.10-12), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 11 594,92 доларів США на строк до 07 вересня 2014 року на споживчі цілі (купівлю автомобіля), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік (1% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язався своєчасно повернути кредит, сплатити відсотки, комісії та інші, передбачені договором платежі шляхом надання щомісячно в період з 21 по 28 число кожного місяця коштів (щомісячного платежу) в сумі 164,34 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди. У випадку порушення строків погашення процентів за платежі, здійснені в рахунок кредитного ліміту, банк має право нараховувати, а клієнт зобов'язаний відповідно до п.4.1 договору сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості по процентам за кожний день прострочення платежу, але не менше 1 гривні. Відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та проценти за користування кредитом, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого за розрахунками позивача (а.с.5-8) станом на 13 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 5 333,97 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 268,13 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 858,75 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 140,52 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання в розмірі 1 066,57 доларів США. При цьому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3 868,13 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 13 січня 2016 року складає 89 972 гривні 70 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2 268,13 доларів США та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 858,75 доларів США, яку суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідача. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Судом встановлено, що ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 19 березня 1992 року було видано дозвіл №22-2 на право здійснення операцій. Визначених п.п.1-4 ч. 2, 4 ст. 47 закону України «Про банки та банківську діяльність» (а.с.30-31), відповідно до яких банк має право на здійснення валютних операцій на час укладання спірного кредитного договору, а тому сума заборгованості за кредитним договором повинна стягуватися з відповідача на користь позивача у валюті платежу за договором, тобто в доларах США, що відповідає положенням ч. 3 ст. 533 ЦК України. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № DNUААN0998001008 від 08 серпня 2007 року станом на 13 січня 2016 року в розмірі 3 868,13 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 13 січня 2016 року складає 89 972 гривні 70 копійок. Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, які було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду (а.с.17). На підставі викладеного,

Outcome: approved