Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 18244,49 грн, яка складається з наступних складових: заборгованість за простроченим тілом кредиту 11665,19 грн; заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 1960,05 грн; нарахована пеня 3274,27 грн; штраф (відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг) 500 грн (фіксована частина) та 844,98 грн (процентна складова)., а також судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 28 липня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 12 грудня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 18244,49 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 28 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.21). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаними відповідачем, визначено: строк внесення щомісячних платежів до числа місяця, наступного за звітним; базову процентну ставку в місця (нараховану на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році) 2,5%; нарахування банком відсотків на залишок власних коштів відповідача у розмірі 10% річних; розмір щомісячних платежів; порядок нарахування пені за несвоєчасну сплату заборгованості, яка складається з базової процентної ставки за договором/30-нараховується за кожен день прострочки кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, яка нараховується 1 раз на місяць, за умови прострочки за кредитом або відсотками 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. Також зазначеною довідкою передбачено можливість нарахування штрафів за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів у розмірі 500 грн+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії (а.с.22). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача станом на 12 грудня 2019 року становить 18244,49 грн, яка складається з: - заборгованість за простроченим тілом кредиту 11665,19 грн; - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 1960,05 грн; - нарахована пеня 3274,27 грн; - штраф (відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг) 500 грн (фіксована частина) та 844,98 грн (процентна складова). За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, цим же кредитним договором передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 844,98 грн (процентна складова) не підлягають задоволенню. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 16899,51 грн, з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 11665,19 грн, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 1960,05 грн, нарахована пеня 3274,27 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1947,04 грн (2102*16899,51/18244,49).

Outcome: partial