Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю , в зв,язку з проживанням в квартирі більш 10 років та визнання права власності на спірну квартиру в зв,язку з фактичною експлуатацією позивачем та його матір,ю протягом 13 років . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з реєстраційних документів позивача вбачається, що він фактично брав участь в експлуатації спірної квартири , раніше сплачував рахунки та здійснював ремонт з моменту проживання з матір,ю в одному під,їзді одного будинку [ADDRESS] з 1983 року по теперішній час до 2013 року , тобто 30 років , таким чином вважає ,що придбав право власності на [ADDRESS] за набувальною давністю . Також позивач з 2001 року проживав , здійснював догляд та експлуатував спірну квартиру до смерті матері в 2011 року , тобто 10 років . Зареєструвався позивач в спірній квартирі у 2003 році , таким чином позивач прожив в спірній квартирі більш 10 років, тобто вважає, що придбав право власності за набувальною даністю. Однак , на теперішній час дані про реєстрацію позивача КП «Жилкомсервіс» виключені . З урахуванням наведеного, зазначаючи, що він добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти квартирою більше тринадцяти років, [PERSON] вважає, що набув права власності на цю квартиру і просив визнати за ним право власності на квартиру за набувальною давністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та третя особа - [PERSON] , яка одночасно є представником позивача , позов підтримали , просили його задовольнити. Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з,явився, причини неявки суду не повідомив. Суд , вислухавши пояснення учасників процесу , вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що спірна квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 1996 року за № 3-96-59222 , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду , зареєстрованого у харківському міському бюро технічної інвентаризації 25 січня 1996 року за р.№. П-3-9894. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2003 року [PERSON] заповів ? частину квартири [ADDRESS] [PERSON] Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 23 від 11.10.2011 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та її син [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п,яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. П.п.9,11 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз,яснено , що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. За змістом ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Таким чином , аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку , що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права , оскільки спірна квартира є спадковим майном , власником якої був спадкодавець. З огляду на вищенаведене , суд відмовляє позивачеві в задоволенні його позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed