Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в обґрунтування зазначив, що відповідач є матір»ю дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та не надає йому належну матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки саме він піклується про дітей, відповідач проживає за кордоном, тому просить задовільнити позов повністю. Представник позивача зазначив, що саме позивач купує продукти харчування, інколи речі дітям, дає кошти на проїзд чи інші їх потреби і повністю оплачує комунальні послуги , при цьому дружина на свій розсуд дає кошти дітям про розмір і використання яких батько не знає. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що батьки після розірвання шлюбу і виїзду матері за кордон, не дійшли спільної думки щодо утримання дітей, позивач залишився з дітьми проживати у квартирі , що належить відповідачу з умовою оплати комунальних послуг, вона з чоловіком за кордону не могли особисто перерахувати грошові кошти на ім'я доньки [PERSON] до отримання нею паспорта, тому нею надсилались кошти брату , який їх перераховував на картку доньки і вже та використовувала їх за призначенням, погоджуючи витрати з матір»ю та розраховувалась по всім витратам карткою для можливості прослідкувати її витрати. Надав виписку від 09.07.2015р. ПриватБанку по картці на їм' я [PERSON] за період з 01.01.2014р. по 09.07.2015р. . відповідно до якої її витрати склали 63 340,58 грн., а надходження склали 63 690,58 грн. Згідно графи виписки «Деталі операції» зрозуміло, що донька відповідача: знімала готівку для своїх власних потреб, придбавала щоденно продукти харчування, придбавала одяг, взуття, лікарські засоби, поповнювала рахунок мобільного телефону та інше, використовуючи грошові кошти для власних потреб. За останній рік брат відповідача - [PERSON], 18 разів поповнював зі своєї картки картковий рахунок доньки відповідача на загальну суму 58943 грн., також повністю оплачувала витрати брата та надавала йому кошти для власних потреб, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю . Вважає, що мати за всіх обставин , що склались , належним чином виконує свій обов»язок щодо утримання дітей , зазначивши, що підтвердженням також є той факт, що мати як подарунок сину на день народження через свою матір бабусю оформила кредит, який оплачується за рахунок надісланих нею коштів , придбала комп»ютер за 10000грн., тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Кіровоградської міської ради для можливості допиту дітей в судовому засіданні. Думка представника третьої особи щодо предмета спору в суді не висловлювалась, в судове засідання представник не з»явився, належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи , поважні причини неявки суду не повідомлено. Суд ухвалив справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у спрваі. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу (а. с. 29). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 05.04.2000року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.4,7). Неповнолітні діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою б/н від 16.01.2015 року (а. с. 10) та не заперечується представником відповідача і підтверджено дітьми в судовому засіданні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки відповідно виписки від 09.07.2015р. ПриватБанку по картці на їм' я [PERSON] за період з 01.01.2014р. по 09.07.2015р. її витрати склали 63 340,58 грн., а надходження склали 63 690,58 грн. Згідно графи виписки «Деталі операції» зрозуміло, що донька відповідача: знімала готівку для своїх власних потреб, придбавала щоденно продукти харчування, придбавала одяг, взуття, лікарські засоби, поповнювала рахунок мобільного телефону та інше, використовуючи грошові кошти для власних потреб. За останній рік брат відповідача - [PERSON], 18 разів поповнював зі своєї картки, картковий рахунок доньки відповідача на загальну суму 58 943 грн. Всі ці кошти надсилаються відповідачем дітям для вирішення всіх їх життєвих потреб. Зі слів самих неповнолітніх дітей в судовому засіданні встановлено, що саме завдяки матеріальній підтримці матері діти повністю забезпечені необхідними речами, харчуванням, ліками та погоджують питання витрат з матір»ю, яка належно забезпечує їх матеріально. При цьому, судом встановлено, що батько оплачує комунальні послуги та також забезпечує харчування дітей вдома, на їх прохання надає кошти на щоденні витрати дітей. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачено, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. Судом встановлено, що батьки забезпечують дітей достатньо, всі їх потреби задовольняються повністю, що засвідчили в суді самі діти , а тому позов є необґрунтованим та безпідставним . Згідно ст.. 88 ЦПК України , суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі ст.ст. 84, 180-182, 187, 194 СК України,

Outcome: dismissed