Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Чернігівобленерго», в якому просить визнати неправомірним не допущення 20 січня 2016 року [PERSON] представника позивача [PERSON] посадовими і службовими особами відповідача на засідання комісії загальнодоступного ІКЦ ПАТ «Чернігівобленерго», яке відбувалося за адресою: м.Чернігів, вулиця Горького, 40, і на якому розглядався запит Держенергонагляду стосовно скарги позивача міністру енергетики щодо невиконання судових рішень. Обгрунтовано позов тим, що відповідач безпідставно не допустив на засідання комісії ІКЦ його представника за довіреністю [PERSON], чим порушено передбачене ст. 59 Конституції України право скористатися правовою допомогою. Позивач зазначив, що оскільки він не має юридичної освіти, а тому доручив вести його справи щодо відновлення електропостачання в його будинку своєму представнику - [PERSON], для цього видав нотаріально посвідчену довіреність. Так як відповідач відмовився допустити його представника на засідання комісії ІКЦ, де розглядалися звернення [PERSON], адресовані Президенту України та Міністру енергетики та вугільної промисловості України щодо невиконання енергопостачальником судових рішен, ухвалених на користь споживача, а тому позивач не міг самостійно без особи, яка надає правову допомогу, а саме свого представника, приймати участь у засіданні комісії та належним чином захищати свої права. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач запрошувався листом від 14.01.2016 року на засідання комісії особисто або пропонувалося направити повноваженого представника. Оскільки позивач зявився на засідання комісії ІКЦ особисто, йому було запропоновано прийняти участь особисто в засіданні комісії ІКЦ, зазначивши, що його представника [PERSON] не було запрошено на дану комісію. Представник відповідача не заперечувала того факту, що представника позивача за довіреністю [PERSON] не було допущено на засідання комісії ІКЦ 20.01.2016 року, а також стверджувала, що [PERSON] в категоричній формі відмовився проходити до кімнати, де відбувалося засідання, без [PERSON], якого не було запрошено. Крім того, представник відповідача зазначила, що Положенням про інформаційно консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕ України від 12.03.2009 року №299, взагалі не передбачена можливість участі споживачів на засіданні комісії ІКЦ. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним відключення від електромережі домоволодіння та зобовязання відновити електропостачання, судом встановлено, що 30.03.2015 року домоволодіння позивача за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а було повторно відключено за неіснуючий борг, а тому даним рішенням зобовязано ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання [PERSON] за вказаною вище адресою. На підставі цього рішення судом видано виконавчий лист № 750/1082/15, який знаходиться на примусовому виконанні у Центральному відділі ДВС Чернігівського міського управління юстиції (виконавче провадження № 48423100 відкрите 11.08.2015 року). З приводу не підключення електроенергії в будинку позивача, [PERSON] неодноразово звертався до контролюючих та правоохоронних органів, що підтверджується копіями звернень та відповідей на його адресу, що містяться в матеріалах справи. 25.12.2015 року Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Чернігівській області направила на адресу т.в.о голови правління ПАТ «Чернігівобленерго» листа за №31/27/29-135, в якому зазначено про необхідність розглянути на засіданні комісії ІКЦ по роботі зі споживачами електричної енергії при ПАТ «Чернігівобленерго» із залученням представників Інспекції, сектору НКРЕКП у Чернігівській області та заявника (або його представника), згідно положення про ІКЦ звернення [PERSON], адресоване Міністерству енергетики та вугільної промисловості України щодо невиконання судових рішень (а.с.33) ПАТ «Чернігівобленерго» 14.01.2016 року надіслало позивачу листа за №04/145, в якому повідомлено про засідання комісії ІКЦ 20.01.2016 року о 14-00 год. за адресою: м. Чернігів, вулиця Горького, 40 та запрошено [PERSON] особисто прийняти участь у засіданні комісії ІКЦ або направити повноважного представника (а.с.12) Як зазначив у судовому засіданні позивач, чого не заперечувала представник відповідача, на засідання комісії [PERSON] прибув з представником [PERSON], проте, оскільки [PERSON] не було допущено на засідання комісії ІКЦ, у зв'язку з чим участі в ній не приймав і позивач. При цьому, позивач у судовому засіданні пояснив, що він не є юридично обізнаним, адже питаннями відновлення електропостачання займався його представник за довіреністю [PERSON], а тому без свого представника споживач не міг належно відстоювати свої права на засіданні комісії і не пішов на неї. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень ст. 59 Конституції України (справа про правову допомогу), висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та субєкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. У частині першій ст. 59 Конституції України не міститься обмежень стосовно кола субєктів надання правової допомоги та вимог щодо їх професійної підготовки, а у частині другій передбачено, що для забезпечення права на захист та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура. Відповідно до ч.1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. [PERSON] згідно довіреності від 06.04.2015 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №177, уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в усіх без винятку установах та організаціях, незалежно від форм власності та господарювання, в тому числі вести справи в суді, а також представляти інтереси [PERSON] в державних та недержавних установах, організаціях, підприємствах з усіх питань, що можливо виникнуть (а.с.13) За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач, скориставшись передбаченим чинним законодавством правом вести справи через представника, разом зі своїм представником, який за твердженням позивача надає йому правову допомогу, прибув на засідання комісії ІКЦ, але відповідач безпідставно обмежив право позивача, не допустивши до участі у засіданні комісії ІКЦ представника [PERSON] за довіреністю [PERSON] Враховуючи, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, суд вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання неправомірними дій Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо не допущення [PERSON], як представника [PERSON] за довіреністю на засідання комісії інформаційно-консультаційного центру 20.01.2016 року, яке відбувалося за адресою: м. Чернігів, вулиця Горького, 40, де розглядалися скарги [PERSON], адресовані Президенту України та Міністру енергетики та вугільної промисловості України щодо невиконання судових рішень енергопостачальником, ухвалених на користь споживача.

Outcome: approved