Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. В позовній заяві він зіслався на те, з 2006 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Шлюб зареєстрований 02.12.2006 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 15. Від шлюбних відносин вони мають сина [PERSON] , [INFO] . З червня місяця 2019 року фактично сім`я припинила своє існування. Шлюбні відносини припинені. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Сімейне життя з жінкою не склалось, стосунки з часом погіршились, і в зв`язку з цим подальше підтримання шлюбних відносин є неможливим. На даний час шлюбні відносини між ними фактично розірвані, спільне проживання неможливе, а шлюб має лише формальний характер. В зв`язку з чим, просить шлюб розірвати. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує. 27.02.2020 року до суду надійшла заява від відповідачки про розгляд справи без сторони відповідача, однак вказана заява не може бути прийнята судом, оскільки суд не має можливості засвідчити справжність підпису на поданій заяві. Тому справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідачки, яка не з`явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 01.02.2020 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.12.2006 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Шолоховської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 26). Згідно копії повторного свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 31.01.2020 року, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved