Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства готельний комплекс «Феофанія» Національної академії наук України, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - директор Державного підприємства готельний комплекс «Феофанія» Національної академії наук України Петренко Віктор Володимирович, голова первинної профспілкової організації Державного підприємства готельний комплекс «Феофанія» Національної академії наук України про визнання наказів незаконними, причин звільнення незаконними, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до наказу № 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» від 25 липня 2014 року, було затверджено новий штатний розклад (без врахування посад «охоронець» та «старший охоронець») та ввести його в дію з моменту підписання наказу. Скорочених працівників попередити про вивільнення згідно чинного законодавства. 26 вересня 2014 року було винесено наказ № 18-П «Про приведення дії наказу № 10-П у відповідність до вимог чинного законодавства», яким було викладено наказ 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» від 25 липня 2014 року у новій редакції та попереджено його - старшого охоронця [PERSON] про те, що через два місяці він буде звільнений на підставі ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. 03 грудня 2014 року відповідно до наказу № 17-к «Про звільнення», позивача - [PERSON] старшого охоронця було звільнено на підставі ч. 1 ст. 40 40 Кодексу законів про працю України (скорочення штату). Позивач зазначає, що накази № 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» від 25 липня 2014 року та № 18-П «Про приведення дії наказу № 10-П у відповідність до вимог чинного законодавства» від 26 вересня 2014 року є такими що підлягають визнанню незаконними. Також вважає, що є підстави для визнання причин його звільнення незаконними і відповідно всі підстави для поновлення його попередній посаді. Просить суд ухвалити рішення, яким накази № 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» від 25 липня 2014 року та № 18-П «Про приведення дії наказу № 10-П у відповідність до вимог чинного законодавства» від 26 вересня 2014 року визнати незаконними. Визнати причини його звільнення незаконними і поновити на посаді старшого охоронця. В судовому засіданні позивач не ставлячи питання про визнання незаконним та скасування наказу про його звільнення, позовні вимоги підтримав в частині пред'явлених. Просив суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зокрема зазначила, що дійсно звільнення [PERSON] відбулося без погодження з первинною профспілковою організацією Державного підприємства готельний комплекс «Феофанія» Національної академії наук України, однак в частині визнання незаконними наказів № 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» від 25 липня 2014 року та № 18-П «Про приведення дії наказу № 10-П у відповідність до вимог чинного законодавства» від 26 вересня 2014 року позивач пропустив строк позовної давності, а тому є всі підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Щодо безпосередньо звільнення позивача, то представник зауважив суду на ту обставину, що [PERSON] не оскаржується та не порушується перед судом вимога про визнання незаконним та скасування наказу № № 17-к «Про звільнення» від 03 грудня 2014 року, а тому відповідно і підстав для поновлення останнього на попередній посаді немає. Третя особа - голова первинної профспілкової організації Державного підприємства готельний комплекс «Феофанія» Національної академії наук України в судовому засіданні зазначила, що дійсно звільнення позивача [PERSON] відбулося без погодження з первинною профспілковою організацією Державного підприємства готельний комплекс «Феофанія» Національної академії наук України. Просила суд вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства. Заслухавши позивача, інших осіб які з'явилися в судове засідання дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Наказом № 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» від 25 липня 2014 року, було затверджено новий штатний розклад (без врахування посад «охоронець» та «старший охоронець») та введено його в дію з моменту підписання наказу. Скорочених працівників попередити про вивільнення згідно чинного законодавства. 26 вересня 2014 року було винесено наказ № 18-П «Про приведення дії наказу № 10-П у відповідність до вимог чинного законодавства», яким було викладено наказ 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» від 25 липня 2014 року у новій редакції та попереджено старшого охоронця [PERSON] про те, що через два місяці він буде звільнений на підставі ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. 03 грудня 2014 року відповідно до наказу № 17-к «Про звільнення», позивача - [PERSON] старшого охоронця було звільнено на підставі ч. 1 ст. 40 40 Кодексу законів про працю України (скорочення штату). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Суд вважає доведеною обставину скорочення чисельності та штату працівників і зміну організаційної структури, у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці, що підтверджується доказами дослідженими в ході слухання справи по суті. На погляд суду посилання позивача про те, що у Товаристві фактично не відбувалося змін в організації виробництва та праці, не ґрунтується на матеріалах справи. Дане твердження позивача спростовується поясненням представника відповідача та доказами здобутими в ході розгляду справи. Таким чином, виходячи з аналізу пояснень сторін та доказів наданих сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання незаконними наказів № 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» від 25 липня 2014 року та № 18-П «Про приведення дії наказу № 10-П у відповідність до вимог чинного законодавства» від 26 вересня 2014 року. Також суд не вбачає порушення відповідачем, при винесенні зазначених наказів пункту 1 Розділу ІІІ Колективного договору на 2012 рік. Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Колективного договору на 2012 рік, директор «Комплексу» зобов'язаний здійснювати на роботу прийом працівників лише у випадках забезпечення повної продуктивної зайнятості працюючих і якщо не прогнозується їх вивільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивачем не доведено перед судом, обставини, яким саме чином виносячи наказ про скорочення на підприємстві, відповідач порушив вимоги зазначеного пункту Колективного договору, що в кінцевому результаті вплинуло на права позивача [PERSON] Суд вважає, що виносячи оспорювані позивачем накази, адміністрацією Державного підприємства готельний комплекс «Феофанія» Національної академії наук України не було порушено прав [PERSON] Відповідно до ст.60 ЦПК України обов'язок доказування покладаються на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно, встановивши відсутність порушення прав позивача у цій частині, суд вважає, що заява про застосування наслідків порушення пропуску строків позовної давності не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про застосування таких наслідків, суд вважає необхідним, окрім того зауважити, що позивачем не пропущено строк звернення до суду і останній звернувся до суду за захистом свого порушеного, як останній вважає права в межах строку позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що наказ № 10-П «Про умови жорсткої економії на період підготовки до осінньо-зимового періоду» було винесено 25 липня 2014 року. Наказ № 18-П «Про приведення дії наказу № 10-П у відповідність до вимог чинного законодавства» було винесено 26 вересня 2014 року, а з його змістом позивача було ознайомлено 02 жовтня 2014 року і саме з цієї дати почався перебіг строку позовної давності, яка в конкретному випадку є спеціальною і складає три місяці. В той же час, в судовому засіданні представник позивача наполягав на розгляді справи на підставі наявних доказів та в межах заявлених позовних вимог. Судом, перед початком розгляду справи по суті та в ході розгляду справи по суті неодноразово позивачу було роз'яснено про їх право збільшити розмір позовних вимог, а також те, що суд розглядає справи виключно в межах позовних вимог заявлених стороною спору. Позивачем не порушувалась перед судом вимога про визнання незаконним та скасування наказу № 17-к «Про звільнення» від 03.12.2014 року, а тому у суду відсутні підстави, як для скасування такого, незважаючи на ту обставину, що в судовому засіданні встановлено наявність факту ненадання профспілковою організацією Державного підприємства готельний комплекс «Феофанія» Національної академії наук України дозволу на звільнення [PERSON], так і відповідно підстав для поновлення останнього на попередній посаді. Принцип безпосередності судового розгляду закріплено у ст.159 ЦПК України відповідно до якої суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed