Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13 лютого між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу № 1/10/3m/0370. За умовами договору Банк прийняв від позивача як вкладника грошові кошти в розмірі 2571,17 євро на строк три місяці та зобовязався сплатити зазначену суму та проценти в розмірі 8% річних на суму вкладу в порядку, встановленому договором. Додатковою угодою від 13 лютого 2015 року відповідач зобовязався нараховувати додаткові 2% річних на суму вкладу. Додатковою угодою від 13 травня 2015 року договір був пролонгований до 13 серпня 2015 року із нарахуванням по 10% за депозитом. На своє звернення до відповідача з вимогою про повернення вкладу та відсотків за ним в звязку з закінченням строку строкового банківського вкладу [PERSON] отримав відмову у виплаті належних йому грошових коштів через введення в Банку тимчасової адміністрації, а згодом ліквідації Банку. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року № 805/3464/15-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2015 року скасовані Постанова Національного банку України від 20 липня 2015 року № 466/БТ «Про віднесення ПАТ «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 липня 2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації» у ПАТ «АКБ «Капітал». В подальшому постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року у справі № 805/4956/15-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року скасовано Постанову Національного банку України від 29 жовтня 2015 року № 753, «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та зобовязано НБУ повернути банківську ліцензію. Відповідач добровільно сплатив позивачу відсотки згідно умов договору з лютого 2015 року по серпень 2015 року включно. Сума прострочених відсотків станом на 01 березня 2017 року за договором № 1/10/3m/0370, яку банк має виплатити на користь позивача становить 398,71 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 11474,80 гривень. Таким чином, оскільки станом на сьогоднішній день відповідач в розумінні ст. ст. 75, 76 Закону України «Про банки та банківську діяльність» не віднесений до категорії проблемних та неплатоспроможних, позивач вважає, що підстав для відмови у поверненні грошового вкладу [PERSON] та відсотків за ним у відповідача немає. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з ПАТ «АКБ «Капітал» грошові кошти, внесені за договором строкового банківського вкладу № 1/10/3m/0370 від 13 лютого 2015 року в розмірі 2571,17 євро, що є еквівалентним 73998,27 гривень станом на 01 березня 2017 року та грошові кошти, внесені за договором строкового банківського вкладу № 1/10/3m/0370 від 13 лютого 2015 року в розмірі 398,71 євро, що є еквівалентним 11474,87 гривень станом на 01 березня 2017 року. Позивач та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, у ході судового засідання було встановлено наступне. 13 лютого 2015 року між [PERSON] та ПАТ «АКБ «Капітал» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 1/10/3m/0370, відповідно до умов якого відповідач приймає від позивача грошові кошти в розмірі 2571 (дві тисячі пятсот сімдесят один євро) 17 євроцентів на строк 3 місяці з 13 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року, з нарахуванням відсотків на суму вкладу в розмірі 8.00% річних в порядку, визначеному розділом 2 укладеного договору. Факт отримання відповідачем грошових коштів від позивача підтверджується меморіальним валютним ордером № 449_06787 від 13 лютого 2015 року. 13 лютого 2015 року між [PERSON] та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до Договору № 1/10/3m/0370 від 13 лютого 2015 року про розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку, відповідно до умов якого відповідач нараховує позивачу додатково відсотки на суму вкладу в розмірі 2% річних та в порядку, визначеному розділом 2 укладеного договору. 13 травня 2015 року Додатковою угодою до Договору № 1/10/3m/0370 про розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку Договір був пролонгований до 13 серпня 2015 року із нарахуванням по 10% за депозитом. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 10 березня 2016 року було направлено лист на адресу позивача, відповідно до якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 195 від 29 жовтня 2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал». В Переліку вкладників, що був переданий до Фонду гарантування вкладів уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ПАТ «АКБ «Капітал» присутня інформація про вклади [PERSON] Фонд гарантування здійснює виплати вкладникам відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичним особам». Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року № 805/3464/15-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2015 року скасовані Постанова Національного банку України від 20 липня 2015 року № 466/БТ «Про віднесення ПАТ «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 липня 2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації» у ПАТ «АКБ «Капітал». Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року у справі № 805/4956/15-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року скасовано Постанову Національного банку України від 29 жовтня 2015 року № 753, «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та зобовязано НБУ повернути банківську ліцензію. Ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 23 лютого 2017 року постанова Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року залишені без змін. Таким чином, ПАТ «АКБ «Капітал» в розумінні ст. ст. 75, 76 Закону України «Про банки та банківську діяльність» не віднесений до категорії проблемних та неплатоспроможних. Згідно з загальними положеннями та ст. 47 Закону України «Про банківську діяльність» банк це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків; клієнт банку це будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку; вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Частиною 2 ст. 1058 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. А відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Враховуючи положення п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12 квітня 1996 року, відкриття і ведення вкладного рахунку у банку є банківською послугою, а сфера дії Закону України «Про захист прав споживачів» розповсюджується на відносини за участю споживачів послу, що є підставою для визначення альтернативної підсудності. Таким чином, на правовідносини що виникли між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «АКБ «Капітал» розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів», а отже позивачем не порушені вимоги ЦПК України щодо підсудності справи. Статтями 526, 610, 611 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, строк розміщення тимчасово вільних коштів позивача закінчився 13 серпня 2015 року. Відповідно до п. 3.1.1 Договору № 1/10/3m/0370 вкладник має право отримати суму вкладу та проценти, нараховані на вклад згідно умов цього Договору. Відповідно до ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial