Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права забудовника в порядку спадкування, покликаючись на те, що 24 жовтня 2015 року помер [PERSON], який заповів усе своє майно йому. За життя [PERSON] отримав дозвільні документи на будівництво, збудував будинок та отримав декларацію про готовність обєкта до експлуатації будинку №10 на вул. 6-та Білогорська у м. Львові. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у звязку із необхідністю предявлення оригіналу правовстановлюючого документа на майно. Просить визнати за ним права забудовника на житловий будинок у №10 на вул. 6-та Білогорська у м. Львові в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 24 жовтня 2015 року. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник Львівської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Представник Львівської міської ради заявив у судовому засіданні 16 січня 2018 року клопотання про витребування спадкової справи, яке було задоволено судом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, спадкову справу [PERSON], який помер 24 жовтня 2015 року, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON] помер 24 жовтня 2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №401613 від 27 жовтня 2015 року. Відповідно до п. II рішення №136 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво черговикам Залізничного райвиконкому та підприємств району» від 16 квітня 1991 року виконавчим комітетом Залізничної районної ради народних депутатів надано [PERSON] у безстрокове користування земельну ділянку №100 в кварталі забудови №1 с. Білогорща, площею 600,00 м.кв. для будівництва індивідуального житлового будинку житловою площею до 80,00 м.кв. 16 грудня 1991 року між [PERSON] та Залізничною районною радою Народних депутатів укладено договір «про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності». 16 червня 2005 року [PERSON] отримав у Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Львівської міської ради дозвіл на виконання будівельних робіт №259/05 від 17 червня 2005 року. Згідно з заповітом [PERSON] від 26 травня 2005 року все його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і в загалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON] 06 лютого 2012 року [PERSON] отримав у Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області декларацію про готовність обєкта до експлуатації. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Як безспірно встановлено в судовому засіданні померлий [PERSON] здійснив будівництво будинку №10 на вул. 6-та Білогорська у м. Львові, спадкодавцем було дотримано вимог закону при будівництві даного будинку, здано його в експлуатацію, однак не зареєстровано право власності на такий, а тому права [PERSON] як забудовника входять до складу спадщини, внаслідок чого за позивачем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 24 жовтня 2015 року права забудовника на будинок №10 на вул. 6-та Білогорська у м. Львові. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, зокрема, технічним паспортом на будинок №10 на вул. 6-та Білогорська у м. Львові, листом приватного нотаріуса [PERSON], довідкою Лисовицької сільської ради №340 від 05 березня 2015 року, №2130 від 28 жовтня 2015 року, листом Залізничної районної адміністрації №32-3949 від 31 липня 2017 року, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved