Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні майном та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що на підставі договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №12/03-499 від 30.12.2013 року укладеного між позивачем та ВАТ «Львівобленерго» позивачем було придбано об'єкт незавершеного будівництва - електропідстанцію розташований за адресою: [ADDRESS]. З метою відновлення вказаного об'єкта незавершеного будівництва позивачем було укладено з відповідачем Договір підряду №03/11 від 03 листопада 2014 року. Однак, підрядник своїх зобов'язань по виконанню умов Договору не виконав і останній було розірвано в односторонньому порядку 04 грудня 2014 року. Незважаючи на листи позивача про розірвання вищевказаного договору підряду та про припинення вчинення будь-яких дій спрямованих на відновлення об'єкта незавершеного будівництва відповідач продовжував виконувати різного роду роботи на території що прилягає до належного нам на праві власності об'єкті незавершеного будівництва. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищевикладеним, просив позов задоволити. У судовому засіданні відповідач позов заперечив з тих підстав, що вимоги позивача до нього є необґрунтованими, просить відмовити позивачу у його позовних вимогах. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №12/03-499 від 30.12.2013 року укладеного між позивачем та ВАТ «Львівобленерго» позивачем було придбано об'єкт незавершеного будівництва - електропідстанцію розташований за адресою: [ADDRESS]. З метою відновлення вказаного об'єкта незавершеного будівництва Позивачем було укладено з відповідачем Договір підряду №03/11 від 03 листопада 2014 року. Однак, підрядник своїх зобов'язань по виконанню умов Договору не виконав і останній було розірвано в односторонньому порядку 04 грудня 2014 року. Незважаючи на листи позивача про розірвання вищевказаного договору підряду та про припинення вчинення будь-яких дій спрямованих на відновлення об'єкта незавершеного будівництва відповідач продовжував виконувати різного роду роботи на території що прилягає до належного нам на праві власності об'єкті незавершеного будівництва. Оцінивши вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користування майном та, що вказане майно належить позивачу на праві власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Станом на сьогоднішній день об'єкт незавершеного будівництва перебуває в тому ж стані, що й на момент укладення та розірвання Договору підряду №03/11, однак, Відповідач продовжує чинити перешкоди в його користуванні вказуючи, що вказаний об'єкт незавершеного будівництва було ним побудовано. Крім того, відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України встановлено, що за заявою заінтересованої особи суд може визнати її власником недобудованого нерухомого майна, якщо буде встановлено, що частка робіт, не виконана відповідно до проекту, є незначною. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, а тому зі Відповідача на користь позивача слід стягнути 243, 60 грн. судового збору.

Outcome: approved