Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги наступним. Наказом генерального директора Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 22.10.2013 р. позивача призначено на посаду виконуючого обов'язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта». 23.04.2014р. на ім'я в.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» позивач подав заяву з проханням надати дозвіл на використання щорічної відпустки тривалістю 6 календарних днів з 28 квітня по 05 травня 2014 року за період з 22.10.2013р. по 21.10.2014p., яка наказом в.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» від 25.04.2014 № 72-169 була задоволена. Під час перебування у відпустці [PERSON] захворів та з 30.04.2014р. по 12.05.2014p., а потім з 13.05.2014р. по 03.06.2014р. знаходився на стаціонарному лікуванні в Чернігівській міській лікарні №1, що підтверджується відповідними лікарняними документами. 06.05.2014р. [PERSON] отримав рекомендований лист від Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з повідомленням від 05.05.2014р. вих. № 03-12, в якому зазначено про те, що йому необхідно отримати у відділі обліку, підготовки аналізу та руху кадрів Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» трудову книжку у зв'язку зі звільненням за угодою сторін 05.05.2014р. Звільнення позивача з посади виконуючого обов'язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» вважає незаконним та безпідставним, оскільки жодних письмових заяв з його сторони про згоду на звільнення відповідно до пункту 1 ст. 36 КЗпП України, а також домовленостей між ним та керівництвом УДППЗ «Укрпошта» про припинення трудового договору за угодою сторін не було. Просив визнати його звільнення з посади виконуючого обов'язки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України незаконним; поновити його на посаді виконуючого обов'язки директора Чернігівської дирекції УДШІЗ «Укрпошта»; стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити повністю з підстав, що викладені у письмових запереченнях (а.с.25-27). Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, наказом від 21.10.2013р. [PERSON] було призначено виконуючим обов'язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» за переведенням з Чернігівської обласної державної адміністрації з 22.10.2013р. (а.с.29). 23.04.14. [PERSON] було подано заяву з проханням надати дозвіл на використання щорічної відпустки тривалістю 6 календарних днів з 28 квітня по 05 травня 2014 року за період з 22.10.2013р. по 21.10.2014p. (а.с.4). В.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» 25.04.2014р. погодив дану заяву (а.с.5). Одночасно, 23.04.14. позивачем на ім'я в.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» Паньківа М.П. була написана заяв, згідно якої просить звільнити його з посади в останній день відпустки за згодою сторін (а.с.30). В період відпустки позивач у зв'язку з захворюванням перебував на лікарняному, що підтверджується відповідними копіями листків непрацездатності, виданими за період з 30.04.14. по 12.05.14., та з 13.05.14. по 03.06.14. (а.с.7-8). Наказом в.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» Паньківа М.П. від 30.04.14. за № 327/к [PERSON] було звільнено з посади 05 травня 2014 року за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.31), та на підставі цього йому було надіслано лист з проханням отримати трудову книжку (а.с.32). На підставі викладеного вбачається, що позивач був звільнений з роботи за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України в строк, визначений заявою, яка була подана позивачем особисто 23.04.14 року. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді на це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Відповідачем не надано згоди на продовження трудового договору з позивачем, а тому підстави щодо поновлення позивача на роботі відсутні. Також, відповідно до змісту ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. Звільнення відповідача відбулось на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП України - за угодою сторін, а тому посилання відповідача про незаконне звільнення в період тимчасової непрацездатності є безпідставним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач був звільнений з роботи з дотриманням вимог чинного законодавства.

Outcome: dismissed