Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07 грудня 2007 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, був зроблений відповідний актовий запис № 1262. Вони з відповідачкою не мають спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися, оскільки між ними було відсутнє взаємопорозуміння, часто виникали сварки на ґрунті незначних побутових відносин, з грудня 2017 року вони перестали проживати разом як подружжя. Неодноразово намагалися залагодити конфліктні ситуації, зберегти шлюбні відносини, але це не дало бажаних результатів. Він неодноразово прохав відповідачку розірвати шлюб через органи РАЦС, але вона категорично цього не бажає. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем свого проживання, в судове засідання не з`явилась причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 грудня 2007 року, що зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1262, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 07 грудня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 7). Спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, у зв`язку з чим сторони не можуть вести сумісне подружнє життя. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з грудня 2017 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 22). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved