Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 вересня 2003 року по укладеному між банком та відповідачем [PERSON] кредитному договору №DNZ0G003200585 відповідач отримав кредит в сумі 9600,00 доларів США на строк до 11 вересня 2013 року та зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, надаючи щомісячно в період сплати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат за договором, а у випадку порушення зобовязань за кредитним договором сплачувати банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості за кредитом. Всупереч умовам кредитного договору відповідачем несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання, внаслідок чого станом 20 лютого 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 6737.28 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 10427.64 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 29991.18 доларів США, а всього - 47156.10 доларів США, що за курсом 27.85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20 лютого 2015 року складає 1313297 гривень 38 копійок, в звязку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.45-46), відповідно до якої прохав розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання [INFO], про що свідчать направлені рекомендованою кореспонденцією на його адресу повістки-виклики до суду, які повернулися без вручення з позначкою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.38-40, 43-44) в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не повідомив і про зміну свого фактичного місця проживання, в звязку з чим суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, порядок та форма укладення якого передбачені положеннями ст.с.1054,1055,1056-1 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 11 вересня 2003 року між ПАТ КБ «Приватбанк» як позикодавцем та відповідачем [PERSON] як позичальником був укладений договір №DNZ0G003200585 про відкриття картрахунку і встановлення кредитного ліміту «YISA ELECTRON SERYICE», за яким останньому банк надає кредитний ліміт у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок в сумі 10080.00 доларів США зі сплатою згідно п. 6.7 відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17% на місяць за фактично використанні за рахунок кредитного ліміту кошти, починаючи з дати списання коштів з кредитного рахунку до дати остаточного погашення кредиту (а.с.9-10). Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а останній зобовязався в строки, обумовлені кредитним договором повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати кредит і відсотки за користування кредитом, сплачуючи щомісячно в період з 20 по 25 число кожного місяця, щомісячний платіж в сумі не менше 157.94 долари США. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредитному ліміту згідно умов п.6.2, п.6.5 договору позичальник зобовязався відповідно до п.6.9 сплачувати банку за платежі, здійснені в рахунок кредитного ліміту, підвищену процентну ставку в подвійному розмірі від указаної в п.6.7, від суми залишку непогашеної заборгованості по кредитному ліміту, при цьому проценти розраховуються із суми залишку заборгованості по простроченій сумі від дня виникнення простроченої заборгованості; а у випадку порушення строків погашення процентів за платежі, здійснені в рахунок кредитного ліміту, банк має право нараховувати, а клієнт зобовязаний відповідно до п.7.1 договору сплатити банку пеню в розмірі 0,2 % від суми непогашеної заборгованості по процентам за кожний день прострочення платежу, та на вимогу позивача достроково сплатити кредит, відсотки та пеню та інші платежі відповідно до договору. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та проценти за користування кредитом, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого станом на 20 лютого 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 6737.28 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 10427.64 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 29991.18 доларів США, а всього - 47156.10 доларів США, що за курсом 27.85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20 лютого 2015 року, становить 1313297 гривень 38 копійок, яку суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідача. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 05 жовтня 2011 року було видано генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (а.с.16), тому сума заборгованості за кредитним договором повинна стягуватися з відповідача на користь позивача у валюті платежу за договором, тобто в доларах США, що відповідає положенням ч. 3 ст. 533 ЦК України. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №DNZ0G003200585 від 11 вересня 2003 року станом на 20 лютого 2015 року в розмірі 47156.10 доларів США, що за курсом НБУ становить 1313297 гривень 38 копійок, а на день розгляду справи судом - за курсом НБУ станом на 23 червня 2015 року - 1026526.99 гривень. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, які було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved