Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за кредитним договором посилаючись на те, що 27.09.2013 р. відповідачка [PERSON] уклала з Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», кредитний договір за № Р25.102.76924, за яким отримала відповідно кошти в сумі 50000 грн. зі сплатою 5 % річних. Порядок повернення кредиту та сплати відсотків, передбачені Договорами. 30.09.2015 р. між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» укладено Договір факторингу №30/09-1, згідно якого останні набули право вимоги до боржника Кредитора [PERSON] за договором № Р25.102.76924 від 27.09.2013 р. Відповідачка свої обов'язки по договору виконує неналежним чином, прострочена заборгованість станом на 11.02.2016 р. становить: за тілом кредиту 42203,03 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 14564,87 грн., а всього загальна сума заборгованості становить 56767,90 грн. А тому просив стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 56767,90 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явилися, представник відповідачки звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов не визнає, просить справу розглянути в його відсутність. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір за № Р25.102.76924 від 27.09.2013 р.,за якими остання отримала відповідно кредити в сумі 50000 грн. в строк та в порядку, встановленого кредитним договором (а.с.13-15). Банк повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошти, що підтверджується ордером-розпорядження № 1 про видачу кредиту та меморіальним ордером (а.с.12, 22). 30.09.2015 р. між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, згідно якого ПАТ «Ідея Банк» відступив (передав у власність) ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ», а ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» з 30.09.2015 р. набув (прийняв у власність) право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.16-21). Згідно витягу з Додатку №2 до договору факторингу №30/09-1 від 30.09.2015 р. позивач прийняв право вимоги до боржника [PERSON] (а.с.24). В\~ порушення\~ умов кредитного договору, відповідачка неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання щодо погашення наданого їй кредиту, у зв'язку з чим станом на 11.02.2016 р. її заборгованість перед позивачем становить 56767,90 грн.: за тілом кредиту 42203,03 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 14564,87 грн. (а.с.25-26). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договорута у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Пунктом п. 1.4.Кредитного договору передбачено, що за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,7000 % від початкової суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Укладаючи та підписуючи договір з банком, відповідачка погодилась на сплату відсотків та комісії, які передбачені кредитним договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України зобов'язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також умови кредитного договору, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі\~ 56767,90 грн., задовольнивши повністю позовні вимоги, а також згідно ст.88 ч.1 ЦПК України понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. згідно платіжного доручення (а.с.4). На підставі викладеного та

Outcome: approved