Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що з 15.06.2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (до шлюбу Чеканова) [PERSON], який був розірваний рішенням суду від 19.11.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторонами за спільні кошти була придбана квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.2004 року, яка була оформлена на ім'я відповідачки [PERSON]. Оскільки дане житло придбане за спільні кошти подружжя, на час укладення договору купівлі-продажу сторони проживали однією сім'єю, не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила суд відступити від рівності часток, оскільки неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею, іншого житла вони не мають. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 15.06.2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (до шлюбу Чеканова) [PERSON], який був розірваний рішенням суду від 19.11.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторонами за спільні кошти була придбана квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.2004 року, реєстровий №4223, яка була оформлена на ім'я [PERSON]. На час укладення договору купівлі-продажу житла між сторонами не було домовленості щодо зміни їх часток у спільному майні подружжя, шлюбний договір також не укладався. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.70 СК України, у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Разом з тим, суд не може взяти до уваги доводи відповідачки щодо відступу від рівності часток, оскільки у судовому засіданні встановлено та не спростовується сторонами, що дитина [PERSON] проживає у м. Харкові, де ходить у школу, позивач надає достатню матеріальну допомогу на утримання сина, проводить з ним багато часу. Оскільки спірна квартира була придбана подружжям в період їх перебування у зареєстрованому шлюбі, сторони не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, підстави для відступлення від рівності часток відсутні, тому суд вважає розподілити спільне майно між подружжям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, та визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Іншу ? частину квартири [ADDRESS] суд вважає залишити у власності [PERSON]. Витрати по справі суд вважає покласти на рахунок сторони, яка їх понесла.

Outcome: approved