Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись на те, що 25.07.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11021800, відповідно до якого банком надано відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у формі поновлюваної кредитної лінії з лімітом 40000,00 доларів США, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24.07.2017 року, згідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,00% річних. Сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених Договором. Відповідно до умов договору, поновлювана кредитна лінія - це форма кредиту, яка передбачає надання кредиту одним траншем або декількома в межах ліміту кредитної лінії, при цьому, у разі повернення позичальником раніше наданих йому траншів, Банк відновлює ліміт кредитної лінії. Згідно з додатком №1 до договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з умовами кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-УІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи. 27.11.2009 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 20 число кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір іпотеки №16142 від 25.07.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатовою М.М. та зареєстрований в реєстрі за №2368. Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки Іпотекодавці - відповідачі передали в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 20.06.2006 року, на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради за №121/3 від 13.06.2006 року. Право власності на Предмет іпотеки зареєстровано 18.07.2006 року Чернівецьким Комунальним обласним бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за [NUMBER]. Предмет іпотеки забезпечує в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань відповідача [PERSON] перед банком за кредитним договором. За домовленістю сторін ринкова вартість предмету іпотеки на дату укладення договору становила 282693,00 грн. Відповідно до п.2.1.1 договору іпотеки банк як іпотекодержатель має право на усі передбачені законодавством України права іпотекодержателя, що надані останньому Законом України «Про іпотеку». У разі порушення будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до чинного законодавства України (п.п. 4.1.1., 4.2.1 договору іпотеки). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.02.2015 року по справі №727/11169/14-п стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 19264, 23 доларів США, що за курсом НБУ становило 296967,72 гри., з яких: 15451,55 доларів США, що за курсом НБУ становило 238193,35 грн. - кредитна заборгованість, 3812,68 доларів США, що за курсом НБУ становило - 58774,36 грн. - заборгованість по процентах; 12017,17 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 7002,34 грн. - пеня за прострочення сплати процентів та судові витрати в розмірі - 3159,87 грн. Станом на 14.02.2017 року, заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, становить 27005,22 доларів США, з яких: 15451,55 доларів США - кредитна заборгованість; 11553,67 доларів США - заборгованість по процентам. Згідно з п. 7.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій. Позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Заборгованість [PERSON]. по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів станом на 14.02.2017 року складає 188161,82 грн., з яких: 106098,50 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 82063,32 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. На адресу відповідача [PERSON] банком направлялися вимоги про необхідність усунення порушення зобов`язань за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак порушення договору не усунені. А тому просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед банком за договором про надання споживчого кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.06.2017 року задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк». Ухвалою суду від 21.03.2018 року дане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Мулярчик Я.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 25.07.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11021800 (а.с.7-11). Відповідно до п.п.1.1., 1.2., 1.3. договору, банк зобов`язується надати відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у формі поновлюваної кредитної лінії з лімітом 40000,00 доларів США, а відповідач [PERSON] зобов`язується повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24.07.2017 року згідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,00% річних. Сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених Договором. Відповідно до умов договору, поновлювана кредитна лінія - це форма кредиту, яка передбачає надання кредиту позичальнику в майбутньому одним траншем або декількома траншами в межах ліміту кредитної лінії, при цьому, у разі повернення позичальником раніше наданих йому траншів, банк відновлює ліміт кредитної лінії. Відповідно до додатку №1 до договору (а.с.12-13), погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з умовами договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-УІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи. 27.11.2009 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту (а.с.14-16), відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 20 число кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір іпотеки №16142 від 25.07.2006 року (а.с.17-20), який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатовою М.М. та зареєстрований в реєстрі за №2368. Відповідно до п.п.1.1., 1.4., 1.5. договору іпотеки відповідачі передали в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 20.06.2006 року на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради за №121/3 від 13.06.2006 року. Право власності на Предмет іпотеки зареєстровано 18.07.2006 року Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за [NUMBER]. Предмет іпотеки забезпечує в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань відповідача [PERSON] перед банком за договором. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки на дату укладення договору становила 282693,00 грн. Відповідно до п.2.1. договору іпотеки банк як іпотекодержатель має право на усі передбачені законодавством України права іпотекодержателя, що надані останньому Законом України «Про іпотеку». Згідно з п.4.2. договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду та/або виконавчого напису нотаріуса та/або застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.02.2015 року по справі № 727/11169/14-п стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 19264,23 доларів США, що за курсом НБУ становило 296967,72 гри., з яких: 15451,55 доларів США, що за курсом НБУ становило 238193,35 грн. - кредитна заборгованість, 3812,68 доларів США, що за курсом НБУ становило - 58774,36 грн. - заборгованість по процентах; 12017,17 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 7002,34 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, та судові витрати в розмірі - 3159,87 грн. (а.с.36-39). Станом на 14.02.2017 року заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить 27005,22 доларів США, з яких: 15451,55 доларів США - кредитна заборгованість; 11553,67 доларів США - заборгованість по процентам, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.21-35). Згідно з п.7.1. договору про надання споживчого кредиту за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Заборгованість відповідача [PERSON]. по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів станом на 14.02.2017 року складає 188161,82 грн., з яких: 106098,50 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 82063,32 грн. пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.34-35). Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Порядок визначення ціни нерухомого майна передбачено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна (ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку»). За змістом ст.11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», частиною першою якої передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуги тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», можна зробити висновок, що в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» визначення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні проводиться за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Разом з тим, відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження мають право заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, якщо, наприклад, вартість майна змінилася. Таким чином, визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є обов`язковою, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмету іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності. Велика Палата Верхового Суду у постанові від 21.03.2018 року у справі №235/3619/15-ц (провадження № 14-11цс18) дійшла висновку про те, що не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.06.2018 року по справі №523/7665/14-ц. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед АТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 11021800 від 25.07.2006 року за основним боргом і процентами в розмірі 27005,22 доларів США та пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в розмірі 188161,82 грн. необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №16142, а саме на квартиру [ADDRESS] та встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконання провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, задовольнивши позовні вимоги. 07.06.2014 року набув чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VII. Відповідно пункту 1 статті 1 вищевказаного Закону протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва, нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Згідно зі статтею 4 Закону, він набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Суд вважає, що квартира [ADDRESS] , яка виступає як забезпечення зобов`язань [PERSON] за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою - резидентом України в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання відповідачів та її загальна площа не перевищує 140 кв.м., а тому є всі підстави для застосування до вказаних правовідносин правил, визначених в пункті 1 статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VII. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача ПАТ «УкрСиббанк» необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 320 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved