Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 113085,13 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 18.08.2011 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 75/11, сума кредиту становила 107610 гривень; строк користування - по 17.08.2018; проценти за користування кредитом - 20 % річних, з урахуванням можливості автоматично її збільшення або зменшення відповідно до п. 3.3 договору. Позивач є правонаступником ПАТ «ВТБ БАНК». У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 28.11.2018 заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем складає 113085,13 грн., яка складається з: 33533,40 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14235,81 грн. заборгованість по відсоткам, 65315,92 грн. пеня за період з 28.11.2017 по 28.11.2018. 12.06.2019 відповідач подав відповідь на позов, відповідно до якої просить відмовити в позові повністю. Зазначив, що отримав кредит в ПАТ «ВТБ БАНК» в сумі 107610 грн. зі сплатою 20% річних, сплачував, та станом на 01.09.2014 всього сплатив 73800 грн., потім було збільшено процентну ставку до 25%, та в період з 12.09.2014 по 17.03.2017 сплатив 73479 грн, з урахування процентної ставки 25%. Потім у зв`язку з погіршенням майнового стану, та необхідністю укладення договору страхування КАСКО ТА ЦПВВНТЗ, перестав сплачувати кредит. Зазначає, що його не було належним чином повідомлено про зміну кредитора, відсутній належний розрахунок сум, які просить стягнути позивач по відсоткам та пені. Просить застосувати строк позовною давності щодо пені. В подальшому представник позивача адвокат Микицюра Н.М. подала заяву про розгляд справи в їх відсутність, та зазначила, що позивач визнає позов в части тіла кредиту в сумі 33533,40 грн., в іншій частині просить відмовити. 10.02.2020 представником позивача надано письмові пояснення. Зазначено, що станом на момент відступлення права вимоги позивачу 27.03.2017 заборгованість складала 33740,11 грн., за яких 33533,40 грн. тіло кредиту, 206,71 грн проценти, а відповідачем визнано, що в період з 12.09.2014 по 17.03.2017 він сплатив 73479 грн, з урахування процентної ставки 25%, залишок заборгованості складає 40105,26 грн., що перевищує розрахунки банку. Позов підтримують, просять задовольнити в повному обсязі. В подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2011 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 75/11, сума кредиту становила 107610 гривень; строк користування - по 17.08.2018; проценти за користування кредитом - 20 % річних, з урахуванням можливості автоматично її збільшення або зменшення відповідно до п. 3.3 договору. Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. 27.03.2017 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та Позивачем було укладено Договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (споживчі кредити) № 270317ав. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги №1 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (споживчі кредити) № 270317ав від 27.03.2017, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за Кредитним договором № 75/11 від 18.08.2011. Згідно з п. 7.1. Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами договору, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення в розмір 0,5% від суми прострочених зобов`язань. Згідно з п. 9.9 Кредитного договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, згідно з цим Договором у повному обсязі. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Посилання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягають задоволенню, оскільки згідно п. 9.6. кредитного договору, на підставі ст. 259 ЦК України строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених договором, встановлюється у три роки. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем надано розрахунки заборгованості за кредитом, процентами, пенею, витяг руху коштів по рахунку відповідача, проте відповідачем та його представником, належного обґрунтування, та доказів їх незгоди з розрахунками позивача в частині процентів та пені, суду не надано. Тому, на підставі викладеного, та з урахуванням визнання відповідачем позову в частині тіла кредиту, та сплати 25% річних, про що заявлено письмових заявах по суті справи, вимоги позивача про стягнення пені за період з 28.11.2017 по 28.11.2018, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в межах періоду кредитування по 17.08.2018 у розмірі 86672,53 грн., а саме: 33533,40 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11876,03 грн. заборгованість по відсоткам за період з 27.03.2017 по 17.08.2018, 11167,66 грн. пеня на суму простроченої заборгованості по відсотках за період з 28.11.2017 по 17.08.2018, 30095,44 грн - пеня на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту за період з 28.11.2017 по 17.08.2018. Щодо вимог про стягнення процентів та нарахованої на них пені за період з 18.08.2018 по 28.11.2018, то суд вважає вказані вимоги безпідставними, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial