Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позову зазначив, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Крім того, відповідачами подана до служби у справах дітей нотаріально завірена заява на надання згоди на усиновлення їх малолітнього сина. Щоб поставити дитину на облік з усиновлення дитина повинна отримати статус, позбавленої батьківського піклування, тому просить позбавити відповідачів батьківських прав. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надали заяву про розгляд справи без участі представника. Позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, проте в матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява відповідачів про розгляд справи без їх участі. З позовом згодні. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без участі представника. Позов підтримали та просили задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Як встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно довідки виданої КЗ «Черешенська спеціалізована школа - інтернат I-III ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів» [PERSON], [INFO], дійсно навчається в закладі з 08.04.2014 року і по теперішній час. Згідно акту про відвідування дитини [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO] виховується в КЗ «Черешенська спеціалізована школа-інтернат I-III ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів» з 08.04.2014 року і по теперішній час. Мати дитини [PERSON], за час перебування дитини в закладі провідує дитину, забирала на осінні канікули та вихідні, телефонувала, цікавилась фізичним та моральним розвитком дитини. Матеріальну допомогу дитині надає. Батько дитини [PERSON], також провідує дитину, часто забирає на вихідні, канікули, постійно цікавиться здоров'ям дитини,телефонує, надає матеріальну допомогу Згідно висновку органу опіки та піклування Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області, у зв'язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] надали нотаріально завірену заяву щодо згоди на усиновлення їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], через відсутність можливості виконувати обов'язки по вихованню сина та його матеріального утримання. З метою захисту прав малолітньої дитини орган опіки та піклування вирішив: внести клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. В п. 18 вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Основною підставою позову є те, що відповідачі не виконують своїх обов'язків по вихованню дитини. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. За таких обставин, застосування позбавлення батьківських прав, як заходу впливу на неналежну поведінку батьків може мати місце лише у виключних (крайніх) випадках, і при умові коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина. Вищенаведене дає суду всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved