Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на: -Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Синельниківською нотаріальною конторою 18.08.1962 року за реєстром № 3185. - Грошові вклади, які знаходяться у ТВБВ 1 типу № 10003/0385 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» на суму 6 913 грн. 95. [PERSON] залишив заповіт від 08 серпня 2009 року на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і на все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право на моє ім'я, заповіт посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі № 1164. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця та подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, який видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначені грошові вклади. А у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] відмовив в зв'язку з тим, що державна реєстрація на дане майно була проведена в КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2013. Законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно передбачено, що нотаріус перед вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном проводить державну реєстрацію прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що було чинне на момент їх виникнення у Державному реєстрі прав, тобто дані про зареєстровані права переносяться з реєстрів, що діяли до 01.01.2013 року до нового реєстру. Отже, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном нотаріус використовує дані, які містяться у Державному реєстрі прав. Для отримання спадщини і надання нотаріусу необхідних документів позивач звернулась до КП «СМБТІ» за отриманням витягу про державну реєстрацію прав. Було прийнято рішення КП «СМБТІ» про державну реєстрацію прав на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] 03 вересня 2012 року і надано витяг позивачу. Цей витяг був наданий [PERSON] нотаріусу, як підтвердження права власності [PERSON] на спадковий будинок, але в зв'язку з тим, що реєстрація права власності відбулася після смерті спадкодавця нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок після смерті [PERSON] Правовстановлюючий документ - договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності був раніше зареєстрований в Синельниківському бюро технічної інвентаризації, а саме 03 березня 1978 року за реєстром № 5885, але за життя спадкодавця не внесений до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.11.2011 року серія [NUMBER]. Згідно заповіту від 08.08.2009 року ВМЕ № 175494, [PERSON] усе належне йому майно, де б воно не було та з чого не складалося та все, що він за законом матиме на день смерті заповідав [PERSON]. Згідно договору по надання в безстрокове користування земельною ділянкою на будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 12.08.1962 року, [PERSON] передана на підставі рішення виконкому Синельниківського міської Ради депутатів № 15 від 07.08.1962 року передана земельна ділянка площею 300 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу про державну реєстрацію Синельниківського МБТІ № 903906 від 03.09.2012 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору по надання в безстрокове користування земельною ділянкою на будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 18.08.1962 року. Матеріали спадкової справи № 62/2012 містять заяву [PERSON] до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину від 28.03.2013 року. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 08.11.2013 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірно-господарськими побудовами, у зв'язку з тим, що державна реєстрація на дане майно була проведена в КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1236ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст. ст. 1216, 1217, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст. 1221, ч.1 ст.1225, ч.1 ст.1261, ч.5 ст.1268, ч.3 ст. 1296 ЦК України,

Outcome: approved