Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2008 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №003-28967-170608. Відповідно до п.1.2. даного договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випустив та надав платіжку картку, а також ПІН-код до картки; зобов'язався здійснювати обслуговування держателя на умовах, викладених у Тарифному пакету Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3. кредитного договору, відповідно до вказаного пункту якого банк відкрив держателю кредитну лінію на суму 30 000 грн. 00 коп. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на суму 3 000 грн. 00 коп. Станом на 17 жовтня 2013 року, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. [PERSON] був повідомлений про виникнення заборгованості, однак на даний час зазначена заборгованість не погашена. Таким чином, станом на 17 жовтня 2013 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість в сумі 4 435 грн. 03 коп., яка складається з наступного: прострочене тіло кредиту - 4 372 грн. 85 коп. та заборгованість за відсотками - 62 грн. 18 коп. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, яка утворилась в результаті невиконання останнім договірних зобов'язань, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності і зазначила, що проти ухвалення заочного рішення по справі, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать чисельні конверти зі зворотніми повідомленнями, які повертались на адресу суду та які приєднані до матеріалів даної справи, причини неявки суду не повідомив, а тому у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності за наявними матеріалами справи та доказами і ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 17 червня 2008 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №003-28967-170608. Відповідно до п.1.2. даного договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випустив та надав платіжку картку, а також ПІН-код до картки; зобов'язався здійснювати обслуговування держателя на умовах, викладених у Тарифному пакету Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3. кредитного договору, відповідно до вказаного пункту якого банк відкрив держателю кредитну лінію на суму 30 000 грн. 00 коп. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на суму 3 000 грн. 00 коп. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з позовної заяви, станом на 17 жовтня 2013 року, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. [PERSON] був повідомлений про виникнення заборгованості, однак на даний час зазначена заборгованість не погашена. Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку, станом на 17 жовтня 2013 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість в сумі 4 435 грн. 03 коп., яка складається з наступного: прострочене тіло кредиту - 4 372 грн. 85 коп. та заборгованість за відсотками - 62 грн. 18 коп. Отже, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Крім того, виходячи зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач дійсно порушив взяті на себе зобов'язання, умови кредитного договору не виконав та не бажає погасити заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Також, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved