Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 73989,81 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем укладений кредитний Договір № 500365806, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 70000,00 гривень. Згідно з умовами договору Факторингу від 21 червня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло право вимоги за кредитним договором № 500365806, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем. Відповідач належним чином зобов`язання з кредитного договору не виконує, не сплачує обов`язкові платежі за договором, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 23 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту № 500365806, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 7000,00 гривень. Розмір відсоткової ставки 0,01% річних. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені Кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», виконувати умови кредитного договору. Сторонами узгоджено графік платежів за кредитом. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло право вимоги, в тому числі і за Договором про надання споживчого кредиту № 500365806 від 23 квітня 2013 року /а.с.12-15/. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором та законом. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. У зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором, за розрахунками позивача, станом на 16 січня 2017 року загальна сума заборгованості відповідача по Кредитному договору № 500365806 від 23 квітня 2013 року становить 73989,81 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 43042,66 грн., відсотки за користування кредитом 7,15 грн., сума комісії 22540,00 грн., штраф 8400,00 грн. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного, з урахуванням положень Договору щодо узгодження плати за здійснення розрахункового обслуговування, п.2.12, 2.13 Договору щодо права Банку на дострокове повернення заборгованості та інших платежів, визначених банком у випадку несвоєчасного повернення кредиту, суд вбачає підстави для задоволення позову та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, щопозивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн., а отже, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України сума в розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved