Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та користується послугами КП «Водоканал», а тому зобов`язаний щомісяця проводити оплату за спожиту воду і послуги каналізації. Однак, відповідач всупереч вимогам ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), не в повному обсязі здійснював оплату за послуги, внаслідок чого за період з 01.10.2016 по 30.06.2020, виникла заборгованість у розмірі 5828,22 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також 2102,00 грн. судового збору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2020 відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) учасників справи у судове засідання. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що позов визнає частково. Просить врахувати те, що за надані позивачем послуги у грудні 2020 року було сплачено 1592,00 грн., а також просила суд застосувати до позовних вимог позовну давність. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 23.10.2020 № 01-71/15787. Позивачем надавались відповідачам послуги з водопостачання і каналізації у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку суми заборгованості за період з 01.10.2016 по 30.06.2020 заборгованість відповідача за надані послуги водопостачання та каналізації складає 5828,22 гривень. Відповідно до квитанції № 062830.01.096.20121 за надані КП «Водоканал» послуги з централізованого водопостачання ХВ та централізованого водовідведення ХВ за адресою: [ADDRESS] 17.12.2020 було сплачено 1592,00 грн. Правовідносини з приводу водопостачання та водовідведення регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про питну воду та питне водопостачання». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою-комунальних послуг. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідач мав змогу відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як не взмозі за них сплачувати належним чином, але не скористався цією можливістю. Крім того, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявила про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, вирішуючи питання про застосування строків позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно позовних вимог, позивач-підприємство просить суд про стягнення з позивача суми заборгованості за період з 01.10.2016 р. по 30.06.2020 р. З матеріалів справи витікає, що позивач у вказаний в позові період робив відповідні платежі, але мінливо, несвоєчасно, з причин, як зазначила представник відповідача в судовому засіданні скрутного матеріального становища відповідача. Отже такі дії відповідача свідчать про визнання ним свого боргу, тому за таких підстав перебіг позовної давності переривається, а після переривання перебігу позовної давності починається заново. За таких підстав суд позовну давність не застосовує. Підсумовуючи наведене, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з оплати послуг за спожиту воду і послуги каналізації виконував неналежним чином, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості, із урахуванням частково сплаченої відповідачем заборгованості (5828,22-1592,00), у розмірі 4236,22 гривень. Стосовно стягнення судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1, п.2 ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено на 73 відсотки, то судовий збір підлягає стягненню у розмірі 1534,46 грн.

Outcome: partial