Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користуванням житлом. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідач, яка є колишньою дружиною позивача, але фактично в ньому не проживає після розлучення, а саме з 28.08.2016 року, її особистих речей в будинку немає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує право позивача на користування даним будинком, хоча на даний час в неї вже інша сім`я з якою вона проживає в [ADDRESS] . Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житлом. Представник позивача до початку судового засідання подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за відсутності позивача та представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання неодноразово не з`являвся, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно та неодноразово повідомлений належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України,\~а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а також враховуючи те, що позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95388634 від 23.08.2017 року. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2004 року №3954 по спадковій справі №90/2003, [PERSON] є спадкоємцем майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області, яке залишилося після смерті [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5176956 від 25.10.2004 року, [PERSON] є власником будинку розміщеного за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по інвентаризаційному номеру 118, будинок [ADDRESS] за [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї №103 виданої 13.05.2019 року виконавчим комітетом Корсунської сільської ради Тальнівського району, до складу сім`ї [PERSON] входять [PERSON] син, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживаючий за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №104 виданої 13.05.2012 року виконкомом Корсунської сільської ради Тальнівського району, [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] з 28.08.2016 року і по даний час. Відповідно до рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 16.09.2016 року по справі №704/1136/16-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не мешкає в будинку [ADDRESS] з 28.08.2016 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved