Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Другого Приморського ВДВС ОМУЮ, Відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ КБ «Інвестбанк» про зняття арешту з майна та припинення розшуку майна, посилаючись на те, що 14 грудня 2012 року між ПАТ КБ «Інвестбанк» та ТОВ «Вінгаз» був укладений договір застави, відповідно до якого останній в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору надав Банку у заставу напівпричіп цистерну небез-е марки ПП LDS NG48T, 2001 року випуску, шасі № SU9NG48001WBK1220, д/н [NUMBER], що належить ТОВ «Вінгаз». В подальшому, 12 травня 2015 року між ТОВ «Євротанк Лпіджі» та ПАТ КБ «Інвестбанк» був укладений договір поруки №1, за яким позивач поручився за належне виконання ТОВ «Южгазсервіс», що є правонаступником ТОВ «Вінгаз» зобовязань за кредитним договором. 26 травня 2015 року між ТОВ «Євротанк Лпіджі» та ПАТ КБ «Інвестбанк» був укладений договір про заміну заставодержателя за вищевказаним договором застави. Також позивач зазначив, що 13 грудня 2012 року між ПАТ КБ «Інвестбанк» та [PERSON] був укладений договір застави, відповідно до якого останній в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору надав Банку у заставу вантажний сідловий тягач-Е марки Volvo FH 12, д/н [NUMBER], та напівпричіп цистерну Е марки INDOX C-438, д/н [NUMBER], що належить [PERSON] В подальшому, 12 травня 2015 року між ТОВ «Євротанк Лпіджі» та ПАТ КБ «Інвестбанк» був укладений договір поруки №2, за яким позивач поручився за належне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. 13 серпня 2015 року між ТОВ «Євротанк Лпіджі» та ПАТ КБ «Інвестбанк» був укладений договір про заміну заставодержателя за вищевказаним договором застави. Таким чином, позивач є заставодержателем та поручителем, до якого перейшли права майнової вимоги на рухоме майно. Однак, позивач не взмозі реалізувати предмети застави, та реалізувати своє майнове право, оскільки на заставне майно накладений арешт постановою Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 07 квітня 2014 року та оголошено в розшук автотранспортні засоби ТОВ «Вінгаз», а також накладений арешт постановою Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 07 квітня 2014 року та оголошено в розшук вантажний сідловий тягач-Е марки Volvo FH 12, д/н [NUMBER], та напівпричіп цистерну Е марки INDOX C-438, д/н [NUMBER], що належить [PERSON] Зазначені постанови про накладення арешту на автотранспортні засоби та оголошення їх розшуку порушують майнові права ТОВ «Євротанк Лпіджі», тому позивач просить звільнити вищевказані предмети застави з-під арештів. Представник позивача ТОВ «Євротанк Лпіджі» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники Другого Приморського ВДВС ОМУЮ, Відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли. Представник ПАТ КБ «Інвестбанк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що 14 грудня 2012 року між ПАТ КБ «Інвестбанк» та ТОВ «Вінгаз» був укладений договір застави, відповідно до якого останній в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору надав Банку у заставу напівпричіп цистерну небез-е марки ПП LDS NG48T, 2001 року випуску, шасі № SU9NG48001WBK1220, д/н [NUMBER], що належить ТОВ «Вінгаз». 12 травня 2015 року між ТОВ «Євротанк Лпіджі» та ПАТ КБ «Інвестбанк» був укладений договір поруки №1, за яким позивач поручився за належне виконання ТОВ «Южгазсервіс», що є правонаступником ТОВ «Вінгаз» зобовязань за кредитним договором. В подальшому, 26 травня 2015 року між ТОВ «Євротанк Лпіджі» та ПАТ КБ «Інвестбанк» був укладений договір про заміну заставодержателя за вищевказаним договором застави. Також судом встановлено, що 13 грудня 2012 року між ПАТ КБ «Інвестбанк» та [PERSON] був укладений договір застави, відповідно до якого останній в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору надав Банку у заставу вантажний сідловий тягач-Е марки Volvo FH 12, д/н [NUMBER], та напівпричіп цистерну Е марки INDOX C-438, д/н [NUMBER], що належить [PERSON] 12 травня 2015 року між ТОВ «Євротанк Лпіджі» та ПАТ КБ «Інвестбанк» був укладений договір поруки №2, за яким позивач поручився за належне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. 13 серпня 2015 року між ТОВ «Євротанк Лпіджі» та ПАТ КБ «Інвестбанк» був укладений договір про заміну заставодержателя за вищевказаним договором застави. Таким чином, позивач є заставодержателем та поручителем, до якого перейшли права майнової вимоги на рухоме майно. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Однак, ТОВ «Євротанк Лпіджі» не взмозі реалізувати предмети застави, та реалізувати своє майнове право, оскільки на заставне майно накладений арешт постановою Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 07 квітня 2014 року та оголошено в розшук автотранспортні засоби ТОВ «Вінгаз», а також накладений арешт постановою Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 07 квітня 2014 року та оголошено в розшук вантажний сідловий тягач-Е марки Volvo FH 12, д/н [NUMBER], та напівпричіп цистерну Е марки INDOX C-438, д/н [NUMBER], що належить [PERSON] Відповідно до ст. 585 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. Виходячи зі змісту наведеної норми Закону, право на звернення до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту належить особі, яка вважає себе власником спірного майна. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, право застави у ТОВ «Євротанк Лпіджі» виникло 13 грудня 2012 року та 14 грудня 2012 року відповідно, а вищевказані постанови Другого Приморського ВДВС ОМУЮ про накладення арештів на вищевказані автотранспортні засоби та оголошення їх розшуку було винесено після укладення позивачем договору застав, тобто 07 квітня 2014 року. Отже, державна виконавча служба не мала правових підстав для звернення стягнення на заставне майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved