Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Арбаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Проплатформа», третя особа: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна, мотивуючи його тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2015 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та стягнуто з [PERSON] на користь банку загальну заборгованість за кредитними договорами станом на 05.08.2010 в загальній сумі 1460696,48 доларів США та судові витрати в сумі 1820 грн., в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про визнання правочинів недійсними було відмовлено. 19.07.2016 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення 1460696,48 доларів США. 11.04.2018 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт» укладений договір, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Форінт» сплатило вартість прав вимоги в сумі 19000000,00 грн., після чого був складений реєстр відступлених прав вимоги. В подальшому 30.05.2018 між ТОВ «ФК «Форінт» та ТОВ «Проплатформа» був укладений договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «Проплатформа» сплатило вартість прав вимоги в сумі 1300000,00 грн., в межах Договору № 41 був складений Реєстр відступлених прав вимоги. 25.07.2018 ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси ТОВ «Проплатформа» визнано правонаступником стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у ВП № 51493643. Крім того, 17.07.2018 між ТОВ «Проплатформа» як кредитором по договору, [PERSON], як первісним боржником по договору, та ТОВ «Арбаз», як новим боржником по договору, була укладена Угода про заміну боржника в зобов'язанні. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.08.2018 ТОВ «Арбаз» визнано правонаступником боржника [PERSON] у ВП № 51493643. Постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 09.10.2018 було змінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на ТОВ «Проплатформа», боржника з [PERSON] на ТОВ «Арбаз». 11.10.2018 постановою про повернення виконавчого документу виконавчий лист повернуто стягувачу, у зв'язку з поданням ТОВ «Проплатформа» заяви про повернення виконавчого документу без подальшого виконання. Однак постанова про арешт майна не скасована, що порушує права та інтереси [PERSON] Просить зняти арешт з усього майна, яке їй належить, який був накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.07.2016 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою Асею Назимівною по виконавчому провадженню № 51493643. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що станом на 06.11.2018 арешт на все майно [PERSON], який був накладений постановою від 19.07.2016 є чинним, в той час коли [PERSON] вже не є ні боржником по кредитним договорам, ні боржником по виконавчому провадженню № 51493643, а також в той час. Коли виконавчий лист повернуто стягувану без виконання. Представник відповідача ТОВ «Арбаз» - Шахов В.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що на даний час ТОВ «Арбаз» є боржником по ВП № 51493643, виконавчий лист повернуто стягувачу за його заявою. Представник відповідача ТОВ «Проплатформа» - Василенко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що товариством була подана заява виконавцю та постановою від 11.10.2018 про повернення виконавчого документу виконавчий лист повернуто стягувану. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. Заслухавши представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2015 по справі № 711/650/13-ц було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та стягнуто з [PERSON] на користь банку загальну заборгованість за кредитними договорами станом на 05.08.2010 в загальній сумі 1460696,48 доларів США та судові витрати в сумі 1820 грн., в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про визнання правочинів недійсними було відмовлено. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 19.07.2016 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення 1460696,48 доларів США. Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт» 11.04.2018 укладено договір, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Форінт» сплатило вартість прав вимоги в сумі 19000000 грн., після чого був складений реєстр відступлених прав вимоги. Між ТОВ «ФК «Форінт» та ТОВ «Проплатформа» 30.05.2018 укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «Проплатформа» сплатило вартість прав вимоги в сумі 1300000 грн., в межах Договору № 41 був складений Реєстр відступлених прав вимоги. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси ТОВ «Проплатформа» 25.07.2018 визнано правонаступником стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у ВП № 51493643. Між ТОВ «Проплатформа» як кредитором по договору, [PERSON], як первісним боржником по договору, та ТОВ «Арбаз», як новим боржником по договору, 17.07.2018 укладено угоду про заміну боржника в зобов'язанні. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.08.2018 ТОВ «Арбаз» визнано правонаступником боржника [PERSON] у ВП № 51493643. Постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 09.10.2018 змінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на ТОВ «Проплатформа», боржника з [PERSON] на ТОВ «Арбаз». Постановою про повернення виконавчого документу від 11.10.2018 виконавчий лист повернуто стягувачу, у зв'язку з поданням ТОВ «Проплатформа» заяви про повернення виконавчого документу без подальшого виконання. Як зазначив представник позивача, арешт на майно позбавляє права [PERSON] можливості вільно розпоряджатися своїм майном, зокрема об'єктами нерухомості, які зазначені в Інформаційній довідці від 06.11.2018. Так, згідно з Інформаційною довідки № 144097343 від 06.11.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. постановою від 19.07.2016 накладено арешт на майно боржника по ВП № 51493643. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього ж Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Фактичні обставини справи свідчать, що на даний час відпадала обґрунтована потреба для відповідного арешту майна [PERSON] На думку суду, подальший арешт всього майна не забезпечує справедливого балансу між несприятливими наслідками та цілей, на досягнення яких спрямований арешт майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки фактичні обставини справи свідчать про те, що відпадала обґрунтована потреба для відповідного арешту майна.

Outcome: approved