Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00067835. Згідно Кредитного договору [PERSON] надав Позичальнику кредит в розмірі 20 000 гривень 00 копійок, термін повернення Кредиту - 30 серпня 2014 року. Згідно п. 1.2 Кредитного договору Кредит надається Позичальнику (Відповідачу) кредит у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії. Позичальник зобовязується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції на умовах визначених в Кредитному договорі. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом в розмірі 1,75% від суми Кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за Договором в повному обсязі, а Відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до довідки про стан заборгованості станом на «06» серпня 2015 року становить 49 405 гривні 74 копійок. Просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором. Позивач у судове засідання не прибув, однак представник позивача направив на адресу суду клопотання у якому просив слухати справу без участі представника позивача по наявних у справі документах. Позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок належним чином та відповідно до умов договору, а за користування чужими грошима сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 30 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00067835, що стверджується копією даного договору. Згідно п. 1.2 Кредитного договору Кредит надається Позичальнику (Відповідачу) кредит у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії. Позичальник зобовязується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції на умовах визначених в Кредитному договорі. Згідно з п. 2.5.1 Кредитного договору щомісячний платіж, передбачений Графіком погашення заборгованості, складається із строкової частини Кредиту та строкових платежів. Платежі є ануїтетними: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення кредиту, а саме, основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку договору, за умови належного виконання зобовязання Позичальником заборгованість повністю погашається. Згідно із п. 2.5.2. Договору Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3 Загальної частини Кредитного договору [PERSON] має право вимагати від Позичальника (Відповідача) додатково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Згідно пункту 4.3 Кредитного договору у випадку прострочення Позичальником (Відповідачем) виконання грошових зобовязань [PERSON] має право вимагати від Позичальника Відповідача) додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9. Спеціальної частини Договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. З розрахунку заборгованості, представленого позивачем, вбачається, що відповідач станом на «06» серпня 2015 року має заборгованість 49 405 гривні 74 копійок, з яких: - по поверненню кредиту: 9024,24 грн.; - по сплаті відсотків: 1834,86 грн.; - по сплаті комісії: 2598,46 грн.; - штраф (пеня)за несвоєчасне виконання зобовязань: 35948,18 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. На підставі вищенаведеного відповідачу була нарахована заборгованість за кредитним договором. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved