Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми надміру виплаченої компенсаційної виплати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі заяви відповідача від 03.07.2017 року та наданих документів останньому була призначена і виплачувалась щомісячна компенсаційна виплата як непрацюючій фізичній особі, який надав соціальні послуги доньці, яка за висновком ЛКК потребує постійного стороннього догляду [PERSON] . В заяві відповідачем зазначено, що при зміні обставин він зобов`язується повідомити позивача в триденний строк. Згідно рішення про призначення компенсації від 02.03.2017 року відповідачу була призначена компенсація за надання соціальних послуг (догляд) [PERSON] з 01.09.2014 року довічно. 28 травня 2019 року Управлінню стало відомо, що [PERSON] з 01.08.2018 року працює у ТОВ «Призма стайл», про що не останній не повідомив позивача. Внаслідок порушення відповідачем умов надання компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, відповідачем незаконно отримано компенсація у розмірі 2208,03 грн. за період з 01.08.2018 року по 31.05.2019 року. Листом від 05.06.2019 року відповідача повідомлено про припинення надання та необхідність повернення надмірно виплаченої компенсації у термін до 20.07.2019 року, але станом на 25.11.2019 року [PERSON] не сплатив у добровільному порядку незаконно отриману компенсацію у розмірі 2208,03 грн. Просить суд стягнути з відповідача надміру виплачену допомогу у розмірі 2208,03 грн., а також судові витрати, які були ним понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги УПСЗН підтримує. Тому суд відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на обліку в управлінні соціального захисту населення знаходиться справа по призначенню компенсаційної виплати [PERSON] , як особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи або особою, яка досягла 80 років, що підтверджується заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг № 01 від 03.01.2017 року. В заяві відповідачем зазначено, що при зміні обставин він зобов`язується повідомити позивача в триденний строк. Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0289799 від 24.09.2014 року, [PERSON] має І « Б » групу інвалідності, потребує постійного стороннього догляду, частково спроможна до самообслуговування. Згідно з висновком Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9» за № 1899 від 28.11.2016 року, [PERSON] за станом здоров`я може надавати соціальні послуги на постійній основі. 22.12.2016 року [PERSON] надала заяву Управлінню про свою згоду щодо здійснення догляду за нею її батьком [PERSON] . Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.01.2017 року встановлено, що на час складання акту заявник [PERSON] разом з підопічною [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Рішенням УПСЗН від 02.03.2017 року [PERSON] призначена компенсаційна виплата за надані соціальні послуги [PERSON] , яка є інвалідом І групи з 01.09.2014 року довічно, у розмірі 240 грн. з 03.01.2017 року по 05.11.2017 року. 28 травня 2019 року Управлінню стало відомо, що [PERSON] з 01.08.2018 року працює у ТОВ «Призма Стайл», що засвідчено відповіддю ТОВ «Призма Стайл» від 21 травня 2019 року за вих. №21/01. Про даний факт відповідач не повідомив Управління, тобто не повідомив про обставини, які впливають на призначення та виплату компенсації, тим самим порушив п. 15 Порядку. Враховуючи конкретні обставини, управлінням прийнято рішення про припинення виплата соціальної допомоги з 01.08.2018 року, тому за період з 01.08.2018 року по 31.05.2019 року у нього виникла надмірно сплачена сума допомоги у розмірі 2208,30 грн., про що 06.06.2019 року [PERSON] було повідомлено про припинення надання та повернення соціальної допомоги, яким запропоновано повернути управлінню переплачену суму допомоги в добровільному порядку до 20.07.2019 року, яку на момент подачі позову відповідач добровільно не повернув. Механізм призначення та порядок надання і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги регламентує «Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558. Згідно п. 1 Порядку непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Пунктом 2 Порядку встановлено, що компенсація призначається виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 15 відсотків - фізичним особам, які надають соціальні послуги інвалідам І групи, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують стороннього догляду і не здатні до самообслуговування . Пунктом 6 Порядку визначено, що для призначення компенсації подаються такі документи: 1) фізичною особою, яка надає соціальні послуги: паспорт або інший документ, що посвідчує особу; висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що стан її здоров`я дозволяє постійно надавати соціальні послуги; копія трудової книжки; заява про надання згоди на проведення перевірки даних про доходи особи з використанням відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків; 2) особою, яка потребує надання соціальних послуг: заява про необхідність надання соціальних послуг; паспорт або інший документ, що посвідчує особу; висновок лікарсько-консультаційної комісії про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність особи до самообслуговування. Відповідно до пункту 8 Порядку компенсація призначається на час, протягом якого особа, що подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, потребуватиме постійного стороннього догляду У заяві на призначення компенсації відповідач взяв на себе зобов`язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення компенсаційної виплати, ставив свій підпис і усвідомлював, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давав згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням компенсації, уповноваженими особами управління. Законодавство України покладає на заявників відповідальність за надані відомості, або не надання інформації про зміну обставин, що впливають на виплату компенсації. Суми компенсаційних виплат, виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату компенсації тощо), стягуються згідно з законом. Пунктом 15 Порядку встановлено, що фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради: визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення; повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення (п. 15 Порядку). Управління на виконання пункту 15 Порядку повідомило відповідачу про припинення надання та необхідність повернення надмірно виплаченої компенсації, однак відповідач не сплатив у добровільному порядку незаконно отриману компенсацію Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідач не сплатив у добровільному порядку надміру виплачену компенсаційну виплату, стягнення повинно бути здійснено у примусовому порядку, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти надміру виплаченої компенсаційної виплати у розмірі 2208,03 грн. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved