Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Харківжитло», в якому просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.02.2019 р. по 31.01.2020 року у відповідності до п. 4.7, п. 10.3 Договору №45157 в сумі 145 479 грн. 63 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що між ним та відповідачем ТОВ «Харківжитло» 10 січня 2006 року був укладений договір пайової участі у будівництві №45/57 житлового багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до умов договору позивач вніс на розрахунковий рахунок ТОВ «Харківжитло» пайовий внесок в розмірі 438264 грн., що на день укладання договору складало 86 785 у.о.; відповідач, в свою чергу, зобов`язався завершити будівництво об`єкту у 2-му кварталі 2009 року. По завершенню будівництва позивачу повинна була виділитися в натурі, із створеної учасниками спільної часткової власності, трикімнатна квартира, будівельний номер 45/57 у будинку за адресою: [ADDRESS] , на четвертому поверсі, загальною проектною площею 102,10 кв.м. На момент подання позовної заяви відповідач взяті на себе зобов`язання щодо введення в експлуатацію об`єкта будівництва у другому кварталі 2009 року та передати його під заселення до теперішнього часу не виконав, що є істотним порушенням умов договору, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості отримати те, на що розраховував при укладанні договору. . За цей період позивач неодноразово звертався з позовом до відповідача про стягнення пені за невиконання зобов`язань, рішеннями судів його позовні вимоги задоволено, однак відповідач продовжує не виконувати свої зобов`язання, тому відповідно до п. 4.7, п. 10.3 Договору №45157 повинен сплатити пеню за період з 01.02.2019 р. по 31.01.2020 року в сумі 145 479 грн. 63 коп. Ухвалою суду від 10.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідач відзив на позов не подав. Суд вважає, що відповідач не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 10 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Харківжитло» був укладений договір пайової участі у будівництві №45/57 з додатками. З вказаного договору вбачається, що його предметом є домовленість сторін спільно діяти на підставі об`єднання своїх пайових внесків для досягнення спільної мети: будівництво та введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно п.3.1. вказаного договору до обов`язків позивача входило внесення грошових коштів ( Пай) загальна сума якого на дату укладання договору склала 438 264 грн., що на день укладення договору рівнялось 86785 у.о. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався по закінченню будівництва виділити позивачу з багатоквартирного будинку за вищевказаною адресою в натурі його частку у вигляді трикімнатної квартири будівельний номер 45/57 у будинку за адресою [ADDRESS] , на четвертому поверсі , загальною проектною площею 102,10 кв.м., та у відповідності до п.2.4. завершити будівництво Об`єкту в другому кварталі 2009 року. На підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань по договору, щодо внесення грошових коштів 29.01.2007 року [PERSON] на депозитний рахунок відвідача було внесено 86 785 у.о. (в доларах США), що в еквіваленті складало 438 264 грн., що підтверджується відповідною довідкою в матеріалах справи. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі передбачений строк його виконання, то він підлягає виконанню в цей строк. У ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо завершення будівництва у другому кварталі 2009 року та передачі позивачу квартири, відповідно до умов укладеного з [PERSON] договору. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.09.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 04.12.2013 року, встановлено порушення зобов`язань відповідачем за договором від 10.01.2006 року №45/57, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 65739,78 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 09.07.2014 року, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 60840,64 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15.06.2015 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 15.06.2015 року, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 96 346, 03 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2016, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 22.06.2016 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року, підлягає стягненню з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеня за прострочення виконання зобов`язань за період з 1 лютого 2015 по 31 січня 2015 у розмірі 227 681, 15 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.08.2017 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 05.03.2017 року, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 204 756, 63 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 59 021,91 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2018 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 112 439,85 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 39 659,30 грн. Рішенням Жовтневим районного суду м. Харкова від 24.06.2019 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 369 893,94 грн. Виконавчі листі по вищезазначеним рішенням були передані для виконання до ленінського відділу по Новобаварському та Холодногірському районах м. Харкова ДВС ХМУЮ. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 10.3 договору № 45/57 у разі порушення ТОВ «Харківжитло» своїх зобов`язань відповідно до п. 2.4 (строк закінчення будівництва - 2-й квартал 2009 року), більш ніж на 90 банківських днів, товариство сплачує пайщику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично внесених пайщиком грошових коштів за кожний день прострочення, починаючи з 91-го дня. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання по номінальній вартості на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися у випадках та в порядку, встановленими законом. Відповідно до ст.533 ЦПК України грошове зобов`язання має бути виконано в гривнях, а якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відповідно до ст. 81 ЦПК України не спростував надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 01 лютого 2019 року по 31 січня 2020 року, виходячи із внесеної позивачем суми у розмірі 438264 грн., у відповідності до п. 4.7, п. 10.3 Договору №45157 в сумі 145 479 грн. 63 коп., враховуючи розмір облікових ставок НБУ в цей період. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач як інвалід 2 групи звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved