Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 12 червня 2018 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Тому позивач\~просив суд\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~сумі 54309,82\~грн.,\~з яких\~31347,03\~грн.\~ заборгованість\~за поточним\~кредитом,\~14876,60\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченим кредитом,\~2542,17\~грн.\~ заборгованість\~за нарахованими\~відсотками,\~5544,02\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченими відсотками.\~Також просив\~стягнути з\~відповідача на\~його користь судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Інші заяви та клопотання від сторін не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що борг виник з поважних причин. Розмір боргу він не оспорює, та з ним погоджується. Зазначає, що має намір протягом короткого часу борг погасити. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника позивача, що в засідання не з`явився. Заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12 червня 2018 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. 10 грудня 2019 року сторонами погоджено та підписано довідку з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредитування (а.с.25, 26-29). За умовами зазначеного договору сторонами визначена процентна ставка за користування кредитом 43,20% річних при встановленні кредитного ліміту до 50000 грн., 42% річних при встановленні кредитного ліміту до 75000 грн. Також вказаними документами передбачено збільшення відсоткової ставки при наявності заборгованості за кредитом до 86,40% річних та 84,00% річних відповідно. За договором позивачем відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої - до травня 2020 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк» (а.с.24). В подальшому картка відповідачу була перевипущена, строк її дії до грудня 2022 року. Кредитні кошти позивачем відповідачу надані у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Таким чином судом встановлено, що термін дії зазначеного кредитного договору до 31 грудня 2022 року. Після укладення договору банком кредитний ліміт позивачу визначений у розмірі 11140,00 грн., а в подальшому збільшений до 22000 грн. Після цього 06 серпня 2020 року - визначений у розмірі 0,00 грн., що підтверджується даними довідки КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.23). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Як встановлено судом, позивачем зобов`язання перед відповідачем виконано, надано йому кредитні кошти. Відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконав, вчасно кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 54309,82 грн., з яких 31347,03 грн. заборгованість за поточним кредитом, 14876,60 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 2542,17 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 5544,02 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 12.08.2018, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 28.10.2020 (а.с.7-9), а також випискою за договором б/н станом на 30.10.2020 про рух коштів по рахунку [PERSON] (а.с.10-22). Таким чином, станом на 28 жовтня 2020 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становив 54309,82 грн., з яких 31347,03 грн. заборгованість за поточним кредитом, 14876,60 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 2542,17 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 5544,02 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 54309,82 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Головним управлінням Національної гвардії України 02 жовтня 2015 року. Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Оскільки відповідач від сплати судового збору звільнений, позивачу необхідно компенсувати понесені ним судові витрати за рахунок держави.

Outcome: approved