Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання недійсним кредитного договору з моменту укладення. Аргументує свої вимоги тим, що 05 листопада 2007 року між ним та ВАТ «ЕрстеБанк» правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» було укладено кредитний договір №014/5366/18/06215, згідно якого банк надав йому споживчий кредит в сумі 23000 дол. США зі строками користування кредитними коштами до 04 листопада 2014 року зі сплатою 13,5 % річних. 06 жовтня 2011 року вступив в силу Закон України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно якого ч.1 ст.11 Закону україни «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання(отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати недійсним кредитний договір №014/5366/18/06215 від 05 листопада 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте банк» з моменту його укладення. Від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він зазначає, що крім зазначеного в позовній заяві кредитного договору, 21 березня 2008 року між ним та ВАТ «ЕрстеБанк» правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» було укладено кредитний договір №014/5366/3/11989 згідно якого банк надав йому споживчий кредит в сумі 17000 дол. США зі строками користування кредитними коштами до 20 березня 2015 року зі сплатою 13,5 % річних, тому просить визнати недійсним з моменту укладення кредитного договору №014/5366/18/06215 укладеного 05 листопада 2007 року між [PERSON] та ВАТ «ЕрстеБанк»; визнати недійсним з моменту укладення кредитного договору №014/5366/3/11989, укладеного 21 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк». Представник позивача в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його участі та у разі неявки в судове засідання представника відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але попередньо надав суду заяву в якій позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, справу розглядати в його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, що виходить з наступного: 05 листопада 2007 року відкрите акціонерне товариство «ЕрстеБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №014/5366/18/06215, про надання останньому кредит в сумі 23000 дол. США зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 04 листопада 2014 року (включно), із сплатою 13,5 % річних(а.с.6-9). 21 березня 2008 року відкрите акціонерне товариство «ЕрстеБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №014/5366/3/11989, про надання останньому кредит в сумі 17000 дол. США зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 20 березня 2015 року (включно), із сплатою 13,5 % річних(а.с.48-49). Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п»ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Дана норма чинна на підставі Закону\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» № 3795-VI від 22.09.2011. Судом встановлено, що відповідач уклав з банком кредитні договіри в іноземній валюті 05 листопада 2007 року та 21 березня 2008 року до набрання чинності положень абзацу 3 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.ч.1,2 ст.5 Цивільного Кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. У зв»язку з цим твердження позивача, що укладені валютні кредитні договори недійсні, оскільки надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється Законом України «Про захист прав споживачів», є безпідставними. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач укладаючи з банком валютні кредитні договори повністю погоджувався з умовами договорів, про що свідчить його підпис під текстом вказаних кредитних договорів. На момент укладення договорів всі істотні умови договору були сторонами дотримані. За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання недійсним кредитний договір №014/5366/18/06215 від 05 листопада 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте банк» з моменту його укладення та визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору №014/5366/3/11989 від 21 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк», тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed