overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 08 січня 1988 року. Від спільного проживання не мають неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують на протязі 20 років, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання повторно не з*явилася, судова повістка повернута з причини неможливості доставки поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта», оскільки проживає в м.Севастополь, АР Крим. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають на протязі 20 років, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 12 лютого 1999 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сімя фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, надав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 14 липня 1990 року. Від спільного проживання не мають неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сімя фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з*явився, був повідомлений про день та час розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 26 вересня 1998 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сімя фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнав не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 28 квітня 2012 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сімя фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.08.1995 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось, протягом тривалого часу їх стосунки поступово погіршувались. Внаслідок цього останні 15 років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили фактичні шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги за викладених обставин та просив про їх задоволення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, проти чого не заперечував позивача. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 1995 року, актовий запис №383 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва (а.с.5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, протягом останніх 15 років сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили фактичні шлюбні відносини, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім'ї суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.05.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. З 21.11.2017 року вони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, а також не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, при цьому звернулася до суду з заявою, в якій визнала позов та просила розглядати справу у її відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16.05.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1019 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.13). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони з листопада 2017 років проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідачем подано заяву про визнання позову. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім'ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Враховуючи, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.03.2008 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З вересня 2014 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили фактичні шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку, проти чого позивач не заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 березня 2008 року, актовий запис № 18 в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції у Житомирській області. (а.с.15). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З вересня 2014 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили фактичні шлюбні відносини, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.03.2006 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вже тривалий час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити його вимоги. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять розглядати справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25.03.2006 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармейську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 86 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач в судовому засіданні визнала позов. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Враховуючи, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04 квітня 1984 року. Подружжя має спільних дітей, які на час звернення до суду з даним позовом є повнолітніми. Спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні стосунки припинено з 2001 року. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлену вимогу підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Між [PERSON] та [PERSON] 04 квітня 1984 року укладено шлюб, зареєстрований Піндушською сільською радою Медвежегорського району Карельської АРСР, актовий запис №13 (а.с.6). Неповнолітніх дітей подружжя не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладених у позові обставин судом встановлено, та не спростовано під час судового розгляду, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені з 2001 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Заявлена відповідачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у зв'язку з реєстрацією шлюбу підлягає задоволенню відповідно до положень ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 07 вересня 1991 року. Подружжя має спільну дитину - сина, який на час звернення до суду з даним позовом є повнолітнім. Спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні стосунки припинено з серпня 2003 року. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлену вимогу підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яким спрямовувався виклик до суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Між [PERSON] та [PERSON] 07 вересня 1991 року укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонській області, актовий запис №11 (а.с.5). Неповнолітніх дітей подружжя не має. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі обставин, викладених у позові, та не спростованих під час судового розгляду, судом встановлено, що спільне проживання у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені з серпня 2003 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні, шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та не відповідає інтересам сторін. Підстав для надання подружжю строку для примирення судом не встановлено. Відповідачем не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд вважає доцільним залишити відповідачці прізвище, присвоєне у зв'язку з реєстрацією шлюбу, що узгоджується з положеннями ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved