Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що 05 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VIUWGK08011622, згідно якого останньому був наданий кредит в розмірі 122 961.00 грн. із сплатою відсотків на строк до 03.09.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 05.09.2007 року уклали договір, відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку житловий будинок загальною площею 154.60 кв.м., розташований по [ADDRESS]. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином та в повній мірі не виконував. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 19.02.2015 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 154.60 кв.м., який розташований по [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач [PERSON] зарестрований та проживає в будинку по [ADDRESS]. На письмову вимогу позивача не виселився та не звільнив предмет іпотеки. Позивач просить виселити та зняти з реєстрації - [PERSON], який зареєстрований та/або проживає у житловому будинку по [ADDRESS] та стягнути сплачений судовий збір. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав суду заяву про отримання документів в електронному вигляді (а.с.24), про час та місце розгляду справи позивача повідомлено на вказану ним електронну адресу (а.с. 30,31,34). Позивач не заперечує на розгляд справи за відсутності представника Банку в разі неявки відповідача та винесення заочного рішення, про, що зазначив в позовній заяві (а.с. 3). Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с. 35-38), повторно в судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи в їх відсутності суду не надали. На підставі ст. 225 ЦПК України, суд, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін, задоволивши заяву позивача про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу та оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.09.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VIUWGK08011622, про надання останньому кредиту (пункт 7.1 договору) в сумі 122 961,00 грн. на строк до 03.09.2027 року (а.с. 4-6). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05.09.2007 року між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] (Іпотекодавець) надав в іпотеку Банку (Іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 154,60 кв.м. який розташований по [ADDRESS] (а.с. 7-9). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 19.02.2015 року задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VIUWGK08011622 від 05 вересня 2007 року в розмірі 101 061,77 (сто одна тисяча шістдесят одна гривня) 77 копійок звернуто-стягнення на будинок загальною площею 154,60 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS], вартістю 129 609 гривень, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки VIUWGK08011622 від 05 вересня 2007 року Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 10-13). За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку передбаченому цим Законом. Статтею 589 ЦК України та ч. 1ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або не належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на прадмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку встановленому Законом. В частині третій цієї статті визначено, що не підлягають виселенню особи, якщо договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. За приписами ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонам не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] 08.05.2012 року, що стверджується довідкою Роздолівської сільської ради (а.с. 13 зворот) та довідкою Мурованокуриловецького РС УДМС України у Вінницькій області, яка направлена на вимогу суду у відповідності до ч.3 ст.122 ЦПК України (а.с.26). Реєстрація відпловідача проведена після укладення договору іпотеки ( договір укладено 05.09.2007 року) без згоди іпотекодержателя, як то передбачено пунктом 18.17. договору іпотеки (а.с. 7 зворот) та приписів ст. 40 Закону України «Про іпотеку». Зазначена обставина відповідачем не спростована. Відповідач не є членом сім'ї [PERSON] Члени сім'ї [PERSON] знялись з реєстрації по [ADDRESS] 18.02.2015 року про що , зазначено в рішенні Мурованокуриловецького районного суду від 19.02.2015 року про звернення стягення на предмет іпотеки (а.с.12). 25.08.2015 року Банком направлено вимогу [PERSON] про звільнення предмета іпотеки, яка не була виконана відповідачем (а.с. 15-17). Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1218.00 гривень (а.с. 1).

Outcome: approved