Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 4420987200:16:003:0057, загальною площею 5,3272 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 044776 належало померлій та земельної частки (паю) площею 2,46 умовних кадастрових гектар по колишньому КСП ім. ХХІ з`їзду КПРС с. Павлівка, право власності на яку на підставі Сертифікату серії ЛГ № 0043925. На момент її смерті разом із нею був зареєстрований та проживав позивач. За часів життя померла [PERSON] зробила розпорядження у вигляді заповіту, згідно з яким належне їй майно вона заповіла позивачу. На підставі поданої позивачем заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу та на частину спадкового майна у вигляді права на земельну частку (пай) видано свідоцтво, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлій на праві приватної власності та за життя яку померла заповіла позивачу, приватним нотаріусом було складено постанову, якою відмовлено через розбіжності в площі, а також відсутністю інформації у державному реєстрі речових прав й помилкою внесеною до реєстру про форму власності. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ в органах нотаріату і спонукало його звернутися до суду з позовом, в якому позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали повністю. В судове засідання представник відповідача Павлівської сільської ради Білокуракинського району не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, надали заяву про визнання позовних вимог. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці повних 84 років померла [PERSON] , про що відділом РАЦС міста-курорту Геленджик управління РАЦС Краснодарського краю було зроблено актовий запис за № 268 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач є онуком померлої [PERSON] . Згідно довідки виконкому Павлівської сільської ради Білокуракинського району на момент смерті [PERSON] разом із нею був зареєстрований та проживав позивач [PERSON] (а.с.8). Відповідно до заповіту від 02.11.2007р. реєстровий №160, померла [PERSON] належну їй на підставі Державного акту про право власності серії ЛГ № 044776, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 251 земельну ділянку загальною площею 5,3300 га, а також належну їй на підставі Сертифікату серії ЛГ № 0043925, виданого на підставі рішення Білокуракинської районної державної адміністрації від 26.11.1996р. за № 422 і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 21.02.1997р. за № 97 земельну частку (пай) площею 2,46 умовних кадастрових гектар по колишньому КСП ім. ХХІ з`їзду КПРС с. Павлівка померла заповідала позивачу [PERSON] (а.с.9). Із відповіді ГУ Держгеокадастру у Луганській області № 1-12-0.2-5678/2-19 від 15.07.2019р. (а.с.29) та досліджених в судовому засіданні Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0043925 (а.с.11-12) та Державного акту про право власності серії ЛГ № 044776 (а.с.26) вбачається, що померлій [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) площею 2,46 умовних кадастрових гектар по колишньому КСП ім. ХХІ з`їзду КПРС с. Павлівка та земельна ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 4420987200:16:003:0057, загальною площею після уточнення 5,3272 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. Згідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved