Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом знесення самочинного будівництва та відшкодування шкоди. У позовній заяві позивач вказує, що він є власником квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться на другому поверсі будинку. Відповідач є власником квартири № 70, яка знаходься на першому поверсі цього ж будинку під квартирою позивача. Позивач вказує, що відповідачем була самовільно побудована прибудова до його квартири з порушенням будівельних норм і правил, використавши при цьому належний позивачу балкон у якості даху прибудови. Позивач зазначає, що прибудова негативно впливає на технічний стан та створює перешкоди в користуванні позивачем квартирою. Зокрема, не має можливості досліджувати збереження цілісності конструктивного елементу належного позивачу балкону, залізобетонної плити балкону та при необхідності її ремонту, а також жорсткості, надійності та несучої спроможності. Залізобетонна плита балкону квартири № 72 знаходиться в площині даху прибудови до належної відповідачу квартири № 70, внаслідок чого обслуговуюче підприємство та позивач не мають доступу для дослідження технічного стану та гарантії безпечного користування балконом. Позивач вказує, що представниками Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Запорізької області з виїздом на місце було проведено позапланову перевірку, в ході якої було встановлено, що [PERSON] виконав будівельні роботи з реконструкції квартири № 70 у будинку у будинку № 139 по вул. Леніна в м. Мелітополі. Після виконання робіт загальна площа квартири збільшилась з 84 кв.м до 92,3 кв.м за відсутності затвердженої згідно чинного законодавства проектної документації. За результатами перевірки був складений акт перевірки і направлені матеріали про притягнення відповідача до адмінвідповідальності. Позивач зазначає, що в результаті користуванні відповідачем самочинно побудованої прибудови йому була спричинена матеріальна шкода через пошкодження датчику сигналізації внаслідок прибудови, в результаті чого неодноразово спрацьовувала сигналізації і Приватним охоронним підприємством «Вітязь-777» здійснювались хибні виїзди, вартість яких на підставі договору була стягнена з позивач в грошовій сумі 954 грн. Позивач вказує, що діями відповідача йому також була спричинена і моральна шкода, яка полягає в тому, що через неправомірні дії з відповідачем у них постійні конфлікти та суперечки через прибудову. Відповідач неодноразово звертався до правоохоронних органів із різними заявами на позивача, що завдавало останньому сильних душевних страждань. Позивач вказує, що оскільки прибудова є самочинною без відповідних дозволів та не була введена в експлуатацію, є імовірність того, що ця споруда може бути небезпечною для життя позивача та його родини. Вже тривалий він та його родина не може повноцінно використовувати балкон за призначенням, оскільки не впевнений в його безпеці. Тому позивач просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди позивачу в користуванні його квартирою № 72 в будинку № 139 по вул. Леніна в м. Мелітополі Запорізької області шляхом знесення самовільно побудованої прибудови до квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 954 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. та судові витрати. 21 червня 2016 року від позивача до суду надійшов уточнений позов, в якому він просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди позивачу в користуванні його квартирою № 72 в будинку № 139 по вул. Леніна в м. Мелітополі Запорізької області шляхом приведення балкону до квартири [ADDRESS] до попереднього стану, відповідно до проектного перепланування 2001 року, та знести конструкції самочинно добудованої частини балкону, встановленого даху та підвалу до квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 954 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. та судові витрати. В судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач або його представник, представник третьої особи в судове засідання не зявилися, не повідомивши суд про причину неявки. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~ Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (колишня Леніна) в м. Мелітополі Запорізької області. \\а.с. 7\\ Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (колишня Леніна) в м. Мелітополі Запорізької області. \\а.с. 10, 11\\ Згідно до копії листа заступника міського голови [PERSON] від 13 листопада 2014 року на заяву [PERSON] щодо незгоди з переплануванням у квартирі [ADDRESS], повідомлено, що у квартирі № 70 виконано перепланування, є незначні тріщини на стелі житлової кімнати та біля дверей кімнати санітарного вузла; рішення Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради «Про погодження виконання проектно-вишукувальних робіт для реконструкції (перепланування)» квартир № 70 та № 72 з 2011 року по 2014 роки не готувалося; забудовники не поінформували Виконавчий комітет Мелітопольської міської ради про початок виконання будівельних робіт. \\а.с. 58\\ 17 червня 2015 року між Приватним підприємством «Вітязь-777» та [PERSON] був укладений договір по організації охорони обєкту. \\а.с. 14-15\\ Згідно довідки директора ПП «Вітязь-777» від 24.06.2011 року протягом періоду з липня по жовтень 2015 року на охоронюваний обєкт [PERSON] було здійснено 18 виїздів групи швидкого реагування. Більша частина виїздів була спровокована порушенням барєру тильної сторони балкону, яка і викликала тривогу. За додаткові виклики оперативних груп понад ліміти складає грошова сума в розмірі 954 грн. 00 коп. \\а.с. 17\\ 13 липня 2015 року до чергової частини Мелітопольського МВ ГУМВС України надійшла заява від [PERSON] про те, що сусіди, які мешкають за адресою: м. Мелітополь, вул. Леніна, буд. 139\\72, спричинили йому матеріальний збиток на суму 40000 грн. у звязку з пошкодженням відливу на його лоджії. Висновком Мелітопольського МВ ГУМВС України від 15 липня 2015 року перевірку за заявою [PERSON] припинено, заявнику рекомендовано звернутися до Мелітопольського міськрайонного суду, оскільки у даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини. \\а.с. 18\\ Відповідно до копії листа Управління містобудування та архітектури від 12 серпня 2015 року рекомендовано [PERSON] звернутися до проектної документації, яка має відповідну ліцензію на виконання проектних робіт для отримання рекомендації щодо влаштування карнизу нижче залізобетонної плити лоджії до квартири № 72, при наявності згоди власника цієї квартири, у разі необхідності. \\а.с. 57\\ Згідно листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ДАБІ України від 27 листопада 2015 року, в результаті позапланової перевірки встановлено, що гр-н [PERSON] протягом 2001 року виконав будівельні роботи з реконструкції квартири [ADDRESS], яка йому належить на праві приватної власності, після виконання робіт загальна площа квартири збільшилась з 84,0 м? до 92,3 м?, за відсутності затвердженої згідно чинного законодавства проектної документації. За результатами позапланової перевірки було складено акт перевірки, та на теперішній час триває процедура притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. \\а.с. 13\\ Відповідно до копії пояснень головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами [PERSON] Департаменту ДАБІ у Запорізькій області ДАБІ України від 14 червня 2016 року, 20 травня 2016 року за № ЗП 143161381116 Департаментом було зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме: «Реконстркуція квартири, що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 139/70, м. Мелітополь, подану [PERSON] 17 травня 2016 року. Відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» декларація про готовність обєкта до експлуатації не є рішенням субєкта власних повноважень, та не є нормативно-правовим актом, а є виключно документом замовника. \\а.с. 100-101, 103-111\\ Згідно відповіді директора ТОВ «Мелітопольпроект» [PERSON] від 01 червня 2016 року, гр-н [PERSON] у 2001 році зробив замовлення на перепланування квартири [ADDRESS]. У 2001 році при проектуванні перепланування квартири згідно чинного законодавства на той час письмовий дозвіл сусідів не був потрібен. Проект перепланування був виконаний згідно норм на будівництво, дійсних на той момент часу. В проекті не передбачено проектування прибудови та підвалу до квартири [ADDRESS], а також в проектній документації не передбачено використання частини балкону власника № 72 по вул. Леніна, 139 з метою встановлення карнизу прибудови. \\а.с. 115\\ Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається зі змісту ст. 376 ЦК України будівлі, споруди, інше нерухоме майно вважаються самочинними, якщо вони збудовані, або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Статтями 24, 29 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачено, що фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво обєктів містобудування на земельних ділянках, що належить їм на праві власності чи користування, зобовязані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво обєкту містобудування. Дозвіл на будівництво обєкту містобудування не дає право на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. Проект документація для будівництва обєктів архітектури, що складається з креслень, графічних та текстових матеріалів, інженерних та кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного обєкта архітектури. Архітектурно-планувальне завдання і технічні умови є складовими частинами вихідних даних на проектування, що вбачається з положень «Про порядок надання архітектурно-планувального завдання і технічних умов щодо інженерного забезпечення обєкту архітектури і визначення розміру плати за їх видачу». У відповідності зі ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації проектів конкретних обєктів відповідно до вихідних даних на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво обєктів відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації і проектів цих обєктів;обєктів державних і суспільних інтересів при плануванні й забудові територій; врахування законних інтересів та вимог власників чи користувачів земельних ділянок будинків, що оточують місце будівництва, захист прав громадян і громадських організацій відповідно до законодавства. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, з'ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд дійшов висновку про те, що зазначене самочинне будівництво порушує права позивача, виконано без дозвільної документації за згоди співвласника домоволодіння, тому позовні вимоги в частині зобовязання відповідача усунути перешкоди позивачу в користуванні його квартирою № 72 в будинку № 139 по вул. Леніна в м. Мелітополі Запорізької області шляхом приведення балкону до квартири [ADDRESS] до попереднього стану, відповідно до проектного перепланування 2001 року, та знести конструкції самочинно добудованої частини балкону, встановленого даху та підвалу до квартири [ADDRESS], і стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 954 грн. 00 коп. - підлягають задоволенню в повному обсязі. А позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до п. 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Частиною 1\~ст. 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в результаті користування відповідачем самочинно побудованої прибудови, через пошкодження датчику сигналізації внаслідок прибудови неодноразово спрацьовувала сигналізації у квартирі позивача і Приватним охоронним підприємством «Вітязь-777» здійснювались хибні виїзди, вартість яких на підставі договору була стягнена з позивача. Вже тривалий позивач та його родина не може повноцінно використовувати балкон за призначенням, оскільки не впевнений в його безпеці. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. 00 коп. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп. \\а.с. 1, 2\\ Оскільки позов задоволено частково в частині майнових вимог, за які позивачем сплачений судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., то суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає сума за оплату судового збору в розмірі 647 грн. 09 коп.: 487 грн. 20 коп. судовий збір за вимогу немайнового характеру, 159 грн. 89 коп. судовий збір за вимогу майнового характеру (1954 грн. 00 коп. (задоволена судом майнова та моральна шкода) х 487 грн. 20 коп. (сплачений позивачем судовий збір за вимогу майнового характеру) : 5954 грн. 00 коп. (заявлена позивачем в позові майнова та моральна вимога)). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial