Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 грудня 2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №3251/16 Б/П про надання останньому кредиту в сумі 5000 гривень 00 копійок строком на 10 місяців, починаючи з 26 грудня 2016 року по 25 жовтня 2017 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач [PERSON] зобовязався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідач повинен був повернути 5000 гривень 00 копійок, що є сумою кредиту, та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору. При цьому у разі несвоєчасного внесення платежів по поверненню кредиту, позикодавець нараховує проценти за користування кредитом згідно п.4.4. кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Відповідачем [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання. Строк дії кредитного договору закінчився 25 жовтня 2017 року, але сума кредиту не повернена та залишок за кредитом складає 4497 гривень 50 копійок, а також нараховані відсотки за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, що складає 6\~491 гривня 57 копійок, а всього заборгованість становить 10\~989 гривень 07 копійок. Відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися йому письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідача про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором та відсотками. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.36), в судове засідання 10 травня 2018 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.38), за якою просив розглядати справу у відсутність їх представника, а позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.37), у судове засідання 10 травня 2018 року не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав в повному обсязі (а.с.40). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 26 грудня 2016 року було укладено кредитний договір №3251/16 Б/П (а.с.5-6) про надання останньому кредиту в сумі 5000 гривень 00 копійок терміном на 10 місяців зі сплатою за користування кредитом процентів, а також процентів, нараховані згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 25 жовтня 2017 року. Відповідно до умов договору позивач передав відповідачеві грошові кошти у сумі 5000 гривень 00 копійок згідно видаткового касового ордеру №363 від 26 грудня 2016 року (а.с.7), а відповідач [PERSON] зобовязався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача починаючи з січня 2017 року та погасити кредит не пізніше 25 жовтня 2017 року, а у випадку неналежного виконання ним взятих на себе зобовязань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України. Оскільки відповідач [PERSON] порушив строки сплати кредиту та відсотків більш ніж на 30 календарних днів, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.4). Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокове повернення кредиту та сплату процентів у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 5000 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у звязку з чим позивачем йому 12 травня 2017 року та 25 вересня 2017 року (а.с.8,9) направлялися претензії з вимогами про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам, але і після цього відповідачем не були виконані умови зобовязання, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди. Судом було встановлено, що згідно розрахунку заборгованості (а.с.4) відповідачем [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання, у звязку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 15 січня 2018 року складає по кредиту 4497 гривень 50 копійок та по нарахованих відсотках за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів 6491 гривня 57 копійок, а всього - в сумі 10 989 гривень 07 копійок, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved