Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути суму боргу в сумі 300000 грн. за договором позики від 08.10.2009 року. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що надав вказану суму коштів відповідачці- своїй доньці на придбання нерухомості- нежитлових будівель строком на 5 років до 08.10.2014 року, однак відповідачка після спливу цього терміну борг йому не повернула, що вимусило його звернутися з даним позовом до суду. Відповідачка проти позову не заперечувала, пояснивши, що не змогла вчасно повернути суму боргу з об*єктивних причин, так як тривалий час знаходилася у декретній відпустці. Потім грабіжники викрали її майно, наразі із скрутним економічним становищем вона не має змоги отримати такий дохід, щоб повернути борг батьку. Суд, вислухавши сторони, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, визначеному договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика може бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Ст..625 ЦК України говорить про те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. 08.10..2009 року позивач передав в борг відповідачці [PERSON]гроші в сумі 300000 грн. на придбання позичальником у власність об*єктів нерухомості : нежитлових приміщень підвалу в м.Харкові, пр..Косіора, 164 та нежитлове одноповерхове приміщення літ.Б-2 за адресою м.Харків. пр..Орджонікідзе,2(3) строком на 5 років, уклавши письмовий договір позики, а також вказане підтверджується письмовою розпискою відповідачки про отримання коштів за цим договором (а.с.16-17). В подальшому відповідачка [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] Факт отримання коштів у борг визнає відповідачка, а також ці обставини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які були присутні при передачі коштів. У встановлений договором строк- 08.10.2014 року- відповідачка грошові кошти, взяті в борг у позивача не повернула і не зробила цього до теперішнього часу. Обставини та причини, на які відповідачка посилається, як на підставу невиконання взятого на себе грошового зобов*язання, судом до уваги не приймаються, оскільки ст.625 ЦК України говорить про те, що боржник не звільняється від відповідальності у зв*язку з неможливістю виконання грошового зобов*язання. Виходячи з наведеного, суд визнає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, такими, що підтверджені доказами і задовольняє їх. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача стягуються судові витрати судовий збір в сумі 3000грн.

Outcome: approved