Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту, який мотивований тим, що позивач придбав у власність 1/3 частини житла двокімнатної квартири № 44 в будинку № 103 по вул. 50-річчя СРСР в м. Донецьку, а 2/3 частини вказаного житла отримав відповідно до договору дарування, тобто позивач є повноцінним власником вказаної квартири. Але оформити право власності на вказану квартиру він не має можливості, оскільки прокуратурою Ворошиловського району м. Донецька накладений арешт на 1/3 частину квартири в рамках кримінальної справи № 02-43555, на іншу 1/3 частку квартири накладений арешт Ворошиловським районним судом м. Донецька у цивільній справі № 2-7597-2010р. та на 1/3 частину квартири постановою державного виконавця відділу ДВС Селидівського МУЮ. На підставі цього просить скасувати вказані арешти. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджене поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 04 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, [PERSON] придбав 1/3 (одну третю) частини двокімнатної квартири за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. 50-річчя СРСР, 103/44. Згідно договору дарування частини квартири від 27 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар 2/3 частини двокімнатної квартири за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. 50-річчя СРСР, 103/44. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2015 року вбачається, що на квартиру за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. 50-річчя СРСР, 103/44, накладений арешт: · постановою про накладення арешту на майно, б/н, 31.08.2010 року прокуратурою Ворошиловського району м. Донецька в рамках кримінальної справи № 02-43555 на 1/3 частку квартири, · ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 19.10.2010 року у цивільній справі № 2-7597-2010 на 1/3 частку квартири, · постановою про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 26.01.2011 року відділом ДВС Ворошиловського районного управління юстиції на 1/3 частку квартири, Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09 червня 2015 року провадження в частині позовних вимог щодо зняття арешту з 1/3 частини квартири за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. 50-річчя СРСР, 103/44, що був накладений постановою про накладення арешту на майно, б/н, 31.08.2010 року прокуратурою Ворошиловського району м. Донецька в рамках кримінальної справи № 02-43555 закрито, оскільки дане питання вирішується відповідно до положень КПК України (в ред. 1960 року). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження таких обєктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише на умовах воєнного чи надзвичайного стану. Відповідно\~\~до\~\~ст. 321 ЦК\~\~України\~\~право\~\~власності\~\~є\~\~непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку,встановлених законом. Вирішуючи питання щодо зняття арешту, накладеного ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 19.10.2010 року у цивільній справі № 2-7597-2010 на 1/3 частку вказаної квартири, суд виходить з того, що в даному випадку є місце інституту забезпечення позову відповідно до ст. 152-153 ЦПК України, а тому суд позбавлений можливості розглянути по суті ці вимоги, оскільки вони вирішується в порядку, визначеному ст. 154 ЦПК України, та не потребують додаткової перевірки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення. З позовної заяви та доданих до неї документів суд позбавлений можливості зясувати на яке саме 1/3 частину (саме одну чи ні) накладений арешт державним виконавцем, відсутність процесуальних документів, якими було накладено арешт, а тому подані документи не достатні для ухвалення відповідного рішення, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed