Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України, по якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 37275 грн. та судові витрати в розмірі 372,75 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.10.2014 року між сторонами було укладено договір зберігання № 04/342. Відповідно до п.2.2. договору відповідач довів до базисних норм насіння соняшнику, а саме вологість - 8%, сміттєва домішка - 3%, кількість зданого на зберігання зерна склала 545330 кг. За послуги до доведення до норм насіння соняшнику і його зберігання та відвантаження позивачем сплачено відповідачу 99765,89 грн. Відповідно акту-розрахунку № 3/2 від 03 лютого 2015 р. позивач отримав 540360 кг. насіння соняшнику, що на 4970 кг. менше прийнятої залікової ваги. Під час розгляду справи позивач збільшив суму стягнення - 44233 грн., відповідно до вартості насіння зазначеного в експертному висновку № В-449 від 07.07.2015 р. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в заяві. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Надали заперечення, згідно яких зазначили, що ДП Кіровоградський КХП № 2 не було допущено порушень умов договору зберігання і всі дії, які були вчинені підприємством, відповідають вимогам чинного законодавства та зазначеного договору. Просили відмовити в задоволені позовних вимог. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 07.10.2014 р. між сторонами був укладений договір зберігання № 04/342. Відповідно до п. 1 договору, поклажедавець здає, а зерновий склад зобов'язується прийняти на відповідальне зберігання зернові і олійні культури. Відповідно до п. 2.2 у разі відхилення поставленого майна вимогам ДСТУ, а саме соняшнику вологості 8.0%, сміттєвих домішок 3.0%, зерновий склад проводить доробку до відповідних показників за тарифами зернового складу. Як вбачається з додатку №1 надходження соняшнику в 2014 р. на Шостаківське ХПП від [PERSON], останній здав на зберігання: 10.10.2014 р. № 297 реєстру 112780 кг. фізичної ваги вологістю 8%, сміттєві домішки 7.4%. Після доробки знято 5120 кг. сміттєвих домішок та прийнято на зберігання 107660 кг, а саме: 11.10.2014 р. № 301 реєстру - 74180 фізваги вологістю 8,0%, сміттєвих домішок 8,2 %, після доробки знято 3980 кг. ваги сміттєвих домішок, на зберігання прийнято 70200 кг.; 12.10.2014 р. №304 реєстру - 47550 кг. вологістю 8.0 %, сміттєві домішки 6,8 %, після доробки знято 1860 кг. сміттєвих домішок, прийнято на зберігання 45690 кг.; 13.10.2014 р. № 306 реєстру - 76620 кг. вологістю 8.0 % сміттєвих домішок 5,9%, після доробки знято 2290 кг. сміттєвих домішок, прийнято на зберігання 74330 кг.; 15.10.2014 р. № 313 реєстру - 41520 кг. вологістю 8,0 %, сміттєві домішки 3,6 %, після доробки знято 260 кг. сміттєвих домішок, прийнято на зберігання 41260 кг., за № 314 реєстру 32370 кг. вологістю 8,0 %, сміттєвих домішок 4,9 %, після доробки знято 630 кг. сміттєвих домішок, прийнято на зберігання 31740 кг.; 16.10.2014 р. № 319 реєстру - 26800 кг. вологістю 8,0 %, сміттєвих домішок 4,3 %, після доробки знято 360 кг. сміттєвих домішок, прийнято на зберігання 26440 кг.; № 320 реєстру 79650 кг. вологістю 7 %, сміттєві домішки 3,2 %, після доробки знято 160 кг. сміттєвих домішок, прийнято на зберігання 79490 кг.; 20.10.2014 р. № 326 реєстру - 35780 кг. вологість 9,5 %, сміттєвих домішок 5,5%, після доробки знято за вологістю 570 кг., сміттєвих домішок - 920 кг, прийнято на зберігання 34290 кг.; 21.10.2014 р. № 327 реєстру - 38570 кг. вологістю 10,0 %, сміттєвих домішок 12,0 %, після доробки знято 760 кг. вологості, 3580 кг. сміттєвих домішок, прийнято на зберігання 34230 кг. Таким чином, судом встановлено, що після доробки відповідач прийняв згідно договору зберігання залікову вагу 545330 кг. насіння соняшнику, вологістю 8,0 % та сміттєвою домішкою 3,0% про що останній і не заперечує, посилаючись на акти доробки № 4 від 16.10.2014 р. та № 5 від 31.10.2014 р. як в судовому засіданні так і в письмових запереченнях. Проте, суд також зазначає, що відвантаження соняшникового насіння було здійснено у слідуючих параметрах: 29.10.2014 р. -37700 кг., вологість - 7.0%, сміттєві домішки 2.1%; 05.11.2014 р. - 19490 кг., вологість 7,6 %, сміттєві домішки - 1,9%; 06.11.2014 р. - 18830 кг., вологість 7,5 %, сміттєві домішки 2.1% ; 07.11.2014 р. - 17620 грн., вологість -7.8%, сміттєві домішки 2.1 % ; 11.11.2014 р. - 41360 кг., вологість 7,4 %, сміттєві домішки - 2,4%; 26.11.2014 р. - 37730 кг., вологість 7.5 %, сміттєві домішки 2.9 %; 28.11.2014 р. - 15450 кг., вологість 7.5 %, сміттєві домішки 2.3 %; 10.12.2014 р. - 29840 кг., вологість 7.6%, сміттєві домішки - 3,1%; 19.01.2015 р. - 34750 кг., вологість - 7,5%, сміттєві домішки - 3,5%; 02.02.2015 р. -149350 кг., вологість - 7,55%, сміттєві домішки-2,97% ; 03.11.2015 р. - 138240 кг., вологість 7,5%, сміттєва домішка - 3%. Тобто, відвантажено було не 545330 кг. залікової ваги зазначеної після доробки, а 540360 кг., що менше на 4970 кг. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших нормативних актів, договору За приписом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.32 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» від 04.07.2002 р. № 37-1V, зерновий склад зобов'язаний повернути поклажедавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством. Відповідно до вимог ч.1 ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажедавцеві річ, яка була передана на зберігання або відповідну кількість речей такого саме роду та такої саме якості. За умовами ст. 957 ЦК України за договором складського зберігання товарний склад зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажедавцем і повернути йому цей товар у схоронності. За умовами п.7.3 договору зберігання №04/342 від 07.10.2014 р. зерновий склад несе повну відповідальність за прийняте на зберігання майно, а також невиправдану недостачу або пошкодження майна. Доводи відповідача, як на підставу зменшення залікової ваги, на акт-розрахунок №3/2 від 3 лютого 2015 р. є хибним, оскільки відповідно до інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 13 жовтня 2008 р. № 661, розділу V, п.1.7, кожна партія зерна видається її власнику відповідальною особою складу за кількістю і за якістю зерна на основі письмового звернення власника, доручення на право отримання зерна, наказу по зерновому складу, попередньо складеного акту-розрахунку (додаток №7). Відповідачем замість складання по кожному факту відгрузки акту-розрахунку, складено лише один на всі одинадцять фактів відгрузки, з висновками якого позивач не погодився та не підписав його. Крім того, відповідач як у судовому засіданні, так і в письмових поясненнях зазначав, що не здійснював оздоровчих заходів у наслідок яких була втрата залікової ваги. Не є необґрунтованими посилання відповідача на п.4.2.7. договору зберігання стосовно того, що поклажедавець зобов'язаний визнавати розмір збитків майна (очищення, сушіння, покращення якості та актів доробки, природний збиток), складених відповідно до чинного законодавства, оскільки цей пункт має імперативний характер і порушує майнові права позивача. Суд вважає, що доводи відповідача стосовно того, що зерно насіння позивача зберігалося знеособлено в загальних партіях сумісно з зерном, показники якого були нижчими, ніж визначено нормами ДСТу, не може бути підставою невиконання відповідачем умов договору зберігання зерна, оскільки після доробки відповідач прийняв на зберігання зерно відповідно до вимог норм ДСТУ і саме таке зерно у кількісному і якісному показнику повинен був повернути позивачу. При вирішенні питання ціни зерна насіння на момент вирішення справи, суд бере за основу експертний висновок № В-449 від 07.07.2015 р. Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати. Проте, суд вважає за необхідне при визначенні ціни насіння взяти за основу її середню ціну (8800,00+ 8900,00):2 = 8850 грн. Підлягає стягненню: 8850,0 грн. х 4970 кг. = 43984,50 грн. На підставі статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 372 грн. 75 коп. На підставі ст.32 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», ст.ст. 526, 610, 611, 949 ЦК України,

Outcome: partial