Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20.06.2008 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02/980/К/080, за яким останній отримав кредит в сумі 53340 грн. і зобовязувався повернути кредит не пізніше 19 червня 2009 року, зі сплатою щомісячно 10 % річних за користування кредитом. 19.06.2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 18 червня 2010 року. 18.06.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 17 червня 2011 року. 17.06.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 15 липня 2011 року. 15.07.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 13 липня 2012 року. 13.07.2012 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 5 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 12 липня 2013 року. 12.07.2013 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 6 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 26 червня 2014 року. Відповідно до п.п.2.5, 2.6. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день місяця, на фактичну заборгованість по кредиту, за період з першого по останній день поточного місяця включно, та вдень остаточного погашення заборгованості; нараховані проценти сплачуються позичальником протягом перших семи календарних днів місяця, наступного за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним погашенням кредиту. Згідно п.п. 4.2.,4.3. кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань (повернення суми кредиту та сплати відсотків) позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п.п. 4.4. 3.3.5. кредитного договору за недотримання положень кредитного договору позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5 (пять) процентів від суми кредиту за кожний випадок. Банк свої зобовязання виконав, надавши [PERSON] грошові кошти, відповідно до умов кредитного договору. Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014 року № 563 з 18 вересня 2014 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Старокиївський банк» і рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2014 року № 92 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначено уповноваженою особою на ліквідацію [PERSON] строком по 18 вересня 2015 року включно. Відповідач умов вищезазначеного договору не виконав, у звязку з чим станом на 27.03.2015 року виникла заборгованість в сумі 96782,38 грн., яку і просить стягнути позивач та стягнути з останнього судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнений від його сплати. Представник позивача до суду не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.48). В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши при цьому, що він дійсно уклав з ПАТ «Старокиївський банк» кредитний договір та підписував додаткові угоди, однак грошових коштів не отримував. Доказів на підтвердження своїх заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що 20.06.2008 року між Публічним Акціонерним Товариством «Старокиївський банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 02/980/К/080 за яким останній отримав кредит в сумі 53\~340 грн. і зобовязувався повернути кредит не пізніше 19 червня 2009 року, зі сплатою щомісячно 10 % річних за користування кредитом. (а.с.5-7). 19.06.2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 18 червня 2010 року (а.с.8). 18.06.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 17 червня 2011 року (а.с.9). 17.06.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 15 липня 2011 року (а.с.10). 15.07.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 13 липня 2012 року (а.с.11). 13.07.2012 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 5 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 12 липня 2013 року (а.с.12). 12.07.2013 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 6 до кредитного договору, за якою термін погашення кредиту встановлено 26 червня 2014 року (а.с.13). Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуєтся надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти . Банк свої зобовязання виконав надавши кредит в сумі 53340 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 3849/1 від 20 червня 2008 року та виписками з особового рахунку № 22077501406001 (а.с.14-16). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства . [PERSON], належним чином умов договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 02/980/К/080 станом на 27.03.2015 року становить 96782,38 грн. (а.с. 26-27), яка складається з заборгованості за кредитом 53340 грн.; заборгованості по процентам 4369,48 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту 11879,48 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів 523,42 грн.; штрафу за недотримання положень договору (несвоєчасне повернення кредиту) 2667 грн.; штрафу за недотримання положень договору (несвоєчасну сплату процентів) 24003 грн. (а.с.26-27). Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зазначав, що грошових коштів він не отримував, але не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. Згідно з приписами ст. 11 ЦПК України щодо змагальності сторін, суд не може з власної ініціативи витребувати ті чи інші докази, суд тільки сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь в справі їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом відповідачеві розяснені права та обовязки передбачені ст.ст. 27, 30,31 ЦПК України. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті із залученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь в справі. Відповідач в судовому засіданні не заявив жодного клопотання про витребування відповідних доказів, які підлягали б дослідженню судом в обовязковому порядку при розгляді даної справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні. Оскільки в судовому засіданні досліджені докази, які надані позивачем, відповідачем доказів не надано, клопотань про їх витребування не заявлено, тому суд вирішує дану справу на підставі наявних у ній доказів і приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягненню судового збору в сумі 967,82 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved