Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «ІнвестХаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.07.2008 між ним та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», укладено договір кредиту №№117/П/29/2008-840, за умовами якого банк зобов`язався надати кредитні кошти у сумі 69 500 грн. зі строком погашення до 21.07.2015. Як зазначає позивач, на виконання умов кредитного договору він повністю виконав зобов`язання та сплатив банку 133 141 грн. Проте у листопаді 2017 банк звернувся з позовом до позивача про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 4 631,02 доларів США. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2020 у задоволенні вимог банку до [PERSON] відмовлено з посиланням на відсутність боргу за укладеним кредитним договором. Разом з тим, 22.07.2020 позивач дізнався, що його транспортний засіб було вилучено в межах виконавчого провадження №62632918, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. на підставі виконавчого напису, вчиненого 24.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської Личуком Тарасом Володимировичем та зареєстрованого в реєстрі за №1976 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» заборгованості за договором кредиту №117/П/29/2008-840 від 01.07.2008, укладеним між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] , та за договором про відступлення права вимоги №GL2N79275_266ПВ, укладеним 02.03.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», в розмірі 221120,63 грн. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням встановленої чинним законодавством процедури його вчинення та на підставі неправомірних вимог банку, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог банку, та зі спливом трирічного строку з дня виникнення права вимоги, а також вилучено належний позивачу транспортний засіб, чим порушені його права та завдано збитків. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.06.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської Личуком Тарасом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за №1976 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» заборгованості за договором кредиту №117/П/29/2008-840 від 01.07.2008, укладеним між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] , та за договором про відступлення права вимоги №GL2N79275_266ПВ, укладеним 02.03.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», в розмірі 221 120,63 грн. Крім того, сторона позивача просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 35000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позовні вимоги зводяться до факту неприйняття позивачем вчиненої нотаріальної дії та ґрунтуються на суб`єктивному тлумаченні норм чинного законодавства. Так, зазначив, що посилання позивача на рішення Оболонського районного суду м. Києва, яким відмовлено у задоволенні вимог банку щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, як на підтвердження відсутності боргу не відповідає дійсності, оскільки вказане рішення не набрало законної сили та перебуває на розгляді в Київському апеляційному суді. Також вказав, що під час звернення до приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису відповідачем були надані всі необхідні документи у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, які підтверджувати факт безспірності заборгованості. Крім того, позивач не погоджується з розміром заборгованості, проте свого розрахунку заборгованості не надає, як і підтвердження відсутності такого боргу. В подальшому подав інший відзив, в якому погодився з вимогами про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, проте заперечував проти відшкодування витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що стороною позивача не надано доказів понесення таких витрат, оскільки квитанція надана адвокатом не є таким доказом та взагалі платіжним та розрахунковим документом. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 21.07.2008 ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 117/П/29/2008-840, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 14359,20 доларів США із відсотковою ставкою 12,8 % річних строком з 21.07.2008 по 21.07.2015. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2020 у задоволенні вимог ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 117/П/29/2008-840 від 21.07.2008 в розмірі 3676,44 доларів США та 24802,10 грн. відмовлено. Станом на 23.03.2020 рішення не набрало законної сили. Як встановлено рішенням, з наданого банком розрахунку заборгованості не убачається, яким чином формується заборгованість, коли вона почала виникати, за якими періодичними платежами вона виникла і на які періодичні платежі нараховані проценти та штрафні санкції, оскільки вказаний розрахунок не узгоджується з наданими стороною позичальника квитанціями щодо сплати періодичних платежів. Крім того, оскільки позивач не звернувся до поручителя з вимогою у шестимісячний строк, у відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою. 21.07.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. відкрито виконавче провадження №62632918 з виконання виконавчого напису №1976, вчиненого 24.06.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської Личуком Т.В. про стягнення з позивача заборгованості за договором кредиту №117/П/29/2008-840 від 01.07.2008, укладеним між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] , та за договором про відступлення права вимоги №GL2N79275_266ПВ, укладеним 02.03.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», в розмірі 221 120,63 грн. З вказаного виконавчого напису, вчиненого 24.06.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської Личуком Т.В., вбачається, що його вчинено у безспірному порядку внаслідок допущення боржником прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.03.2020 по 05.06.2020. Загальна сума заборгованості - 221 120,63 грн. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивачем не визнається розмір заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. Окрім того суд звертає увагу на те, що в процесі розгляду справи було встановлено та не заперечувалося стороною позивача та обставина, що постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2020 у цивільній справі №756/14913/17 апеляційна скарга на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2020 у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором була задоволена частково та стягнуто з [PERSON] на користь відповідача 2 931, 23 доларів США. За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Між адвокатом Чередніченком М.М. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги від 03.08.2020, ордеру серія ОД №389732 від 06.08.2020, додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 03.08.2020, акту приймання-передачі наданих послуг від 25.01.2020, відповідно до яких за надання правової допомоги позивач сплатив адвокату кошти у розмірі 35000 грн. згідно квитанції №1_01 від 25.01.2021. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Під час розгляду справи позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, зокрема, витрат на правову допомогу, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, а тому його вимоги щодо такого відшкодування є необґрунтованими. До такого ж висновку прийшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19). Крім того, адвокатом на виконання договору про надання правової допомоги сукупно витрачено 22 години часу, з яких 8 годин витрачено на підготовку заяви про забезпечення позову, яку ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.08.2020 повернуто на підставі заяви представника позивача про відкликання вказаної заяви. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, сума заявлених витрат на правову допомогу є необґрунтованою та не підтверджена належними доказами, тому відшкодуванню не підлягає. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved