Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. 26.12.2019 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 24.01.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку із клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи. 07.02.2020 року до участі у справі залучено третю особу ПрАТ «Львівобленерго», розгляд справи відкладено. Позивач у позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що в Центрі обслуговування клієнтів №7 ТОВ «Львівенергозбут» зареєстрований побутовий споживач [PERSON] та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Вказав, що відповідачем було здійснено приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції №1, яка є Додатком 2 до цього договору, що розміщені на офіційному веб-сайті позивача, відмови від приєднання до такого договору відповідачем подано не було. Зазначив, що 25.06.2018р. до ЦОК №7 ТОВ «Львівенергозбут» надійшла заява від [PERSON] з проханням скласти графік погашення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 15 095, 51 грн. на термін 4 (чотири) місяці. Вказав, що 01.07.2019р. між ЦОК №7 ТОВ «Львівенергозбут» та [PERSON] укладено Договір №05-19 про реструктуризацію заборгованості за спожиту електроенергію на комунально-побутові потреби. Зазначив, що при підписанні договору про реструктуризацію сторонами було досягнуто згоди зі всіх істотних умов, жодних зауважень чи застережень з приводу умов цього договору на момент його підписання зі сторони відповідачки заявлено не було. Вказав, що свої зобов`язання згідно договору про реструктуризацію відповідачка не виконувала, у зв`язку із несплатою [PERSON] обов`язкового платежу згідно договору про реструктуризацію за липень 2019 року в розмірі 5 195, 51 грн., відповідачу було скеровано лист №927-3131 від 13.08.2019р. про розірвання договору №05-19 про реструктуризацію заборгованості за спожиту електроенергію на комунально-побутові потреби з 01.08.2019р. Зазначив, що заборгованість споживача [PERSON] за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2018р. по 01.06.2019р. становить 15 095, 51 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. Відповідач відзив на позов до суду не подав. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Визнала, що нею був підписаний договір про заборгованість, проте зазначила, що заборгованість була нарахована неправильно, так як напруга подавала неналежної якості, а саме 190 В, а не 220 В, що було підтверджено при замірі під час ремонту опори. Ствердила, що попередньо теж була неналежна напруга, так як у неї були проблеми з побутовими приладами, зокрема, пральною машиною, яка постійно відключалася. Після негоди, коли впав стовп, лічильник падав з великої висоти та перебував у воді кілька днів, тому вважає показники лічильника неналежними. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Наголосила, що період, за який нарахована заборгованість, є з 01.11.2018р. по 01.06.2019р., а пошкодження електроопори відбулося 19.06.2019 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав наступні показання. 19.06.2019 року в домогосподарстві в [ADDRESS] , впала опора, на якій знаходився ящик з електричним лічильником. В п`ятницю поставили іншу опору, підключили сусіда. Домогосподарство в [ADDRESS], не підключили, сказали, що треба дріт і гофру. Він поїхав і купив вказані речі, а коли приїхав дізнався, що працівники вже поїхали, бо закінчувався робочий день. В понеділок 24.06.2019 року приїхали працівники РЕМ з, на його думку, начальником Равського РЕМ, в присутності якого підключили дріт, поставили новий ящик, проте підключили старий лічильник. Під час підключення працівник підключив жовтий прилад, який показав 190. На запитання чому 190, а не 220, відповіді не було, акту про це складено не було. На його думку дроти, які доходять до опори, змонтовано неналежно, оскільки скручені приблизно в семи місцях. Лічильник падав з висоти більше двох метрів, потім знаходився у воді. Лічильник не перевіряли. Дані з лічильника були сфотографовані для визначення заборгованості. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши сторони, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. З копії договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, вбачається, що відповідно до п. 2.1 цього договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Пункт 6.2 договору визначає зобов`язання Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. З заяви від 25.06.2019 року вбачається, що [PERSON] просила Начальника ЦОК № 7 скласти графік погашення заборгованості за спожиту електроенергію 15095,51 грн. на термін 4 місяця, зобов`язалася щомісячно сплачувати ј заборгованості за поточне нарахування. З договору № 05-19 про реструктуризацію заборгованості за спожиту електроенергію на комунально-побутові потреби від 01.07.2019 року вбачається, що споживач [PERSON] визнала суму заборгованості за спожиту електроенергію, а постачальник ТОВ «Львівенергозбут» надає споживачу розстрочку у погашенні заборгованості, що утворилася станом на 30.06.2019 року на суму 15095,15 грн. З листа ТОВ «Львівенергозбут» до [PERSON] № 927-3131 від 13.08.2019 року вбачається, що у зв`язку із несплатою відповідачем обов`язкового платежу згідно договору за липень 2019 року, повідомляється про розірвання договору № 05-19 про реструктуризацію заборгованості за спожиту електроенергію на комунально-побутові потреби з 01 серпня 2019 року. З копії заяви [PERSON] від 23.12.2019 року вбачається, що вона просила зробити перерахунок-компенсацію 25 % від проплачених коштів за спожиту електроенергію у зв`язку із тим, що подається 190 Вольт замість 220 Вольт. З копії заяви [PERSON] від 12.01.2020 року вбачається, що вона просила виконати умови договору про постачання електричної енергії та почати таке постачання. З копії заяви [PERSON] від 13.01.2020 року вбачається, що вона просила вважати показники лічильника недійсними. З розрахунку заборгованості за електроенергію за договором № 0400023757 вбачається, що заборгованість [PERSON] за період з 01.11.2018 року по 01.06.2019 року становить 15095,51 грн. З довідки № 1011 від 25.06.2019 року, виданої Потелицькою сільською радою, вбачається, що в [ADDRESS] , проживає та зареєстрована 1 особа - [PERSON] . З копії свідоцтва про право власності на будівлі від 10.06.2002 року вбачається, що в цілому будинковолодіння в [ADDRESS] , належить [PERSON] . У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 3.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,№ 312 від 14.03.2018 р. договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Відповідно до п.п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Судом встановлено, що позивач в спірний період надавав відповідачу послуги з електропостачання, однак відповідач своїх зобов`язань по оплаті за них не виконував, внаслідок чого йому було нараховано заборгованість в розмірі 15095,51 грн. Споживач [PERSON] визнала суму заборгованості за спожиту електроенергію, що стверджується договором № 05-19 про реструктуризацію заборгованості за спожиту електроенергію на комунально-побутові потреби від 01.07.2019 року. Як вбачається із заяв відповідачки до позивача про постачання електричної енергії не відповідної якості, такі зроблені поза межами спірного періоду нарахування заборгованості з 01.11.2018р. по 01.06.2019р. Показання свідка [PERSON] стосуються події, яка відбулася 19.06.2019 року, тобто також поза межами вказаного спірного періоду. Таким чином суду не надано належних та допустимих доказів того, що позивач не виконав чи неналежно виконав умови договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому із відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved