Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на такі обставини. 17.06.2006 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNH4KP99211263 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 907 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору Договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із: заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. У порушення закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом 06.06.2014 року утворилася заборгованість в сумі 69 195 грн. 97 коп., яка складається: - 3 906,02 грн. - заборгованість за кредитом; - 20 571,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 40 947,22 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 3 271,24 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 69 195 грн. 97 коп. та судові витрати. У судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.27). Від відповідача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує, просить застосувати строк позовної давності (а.с.26) Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У судовому засіданні встановлено, що 17.06.2006 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNH4KP99211263 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 907 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення до 17.06.2008 року(а.с.5-10). Згідно п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що за вищезазначеним кредитним договором кінцевий термін повернення кредиту та сплати процентів, комісійних по ньому настав 17.06.2008 року. Оскільки сторонами було погоджено строк позовної давності тривалістю 5 років, то строк для звернення до суду з цим позовом минув 17.06.2013 року року. Оскільки позивач звернувся до суду лише 23.07.2014 року, то з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності в позові слід відмовити в повному обсязі у зв'язку із спливом позовної давності.

Outcome: dismissed