Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 25070,14 доларів США. і судових витрат, позовні вимоги мотивували неналежним виконання умов кредитного договору від 10.08.2011 року. 28.12.2015 року уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 8269,39 грн. понесених витрат, оскільки відповідачем прострочена заборгованість була погашена. Представник позивача до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справ без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, після оголошеної перерви в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2005 року між позивачем та [PERSON]. було укладено кредитний договір № CNH0GK00320325, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 35400,00 доларів США у вигляді не відновлювальної кредитної лінії зі сплатою відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії в розмірі 0,22% від суми виданого кредиту щомісяця. Періодом сплати вважати період з 20 по 27 число кожного місяця (а.с. 12-13). Відповідно до наданого 28.12.2015 року представником позивача розрахунку заборгованості та заяви станом на 23.12.2015 року простроченої заборгованості відповідача за наданим кредитом не існує. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1-2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Оскільки на час розгляду справи прострочена заборгованість відповідача перед позивачем була погашена, з урахуванням заяви представника позивача від 28.12.2015 року та відповідно до принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а сума 8269,39 грн. є судовими витратами у їх стягненні слід відмовити так як відмовлено у задоволенні позову.

Outcome: dismissed