Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь безпідставно списані грошові кошти в сумі 150 грн. Обґрунтовуючи доводи, позивач зазначає, що 24.09.2006р. уклав з відповідачем кредитний договір і отримав 6470грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю, відповідач звернувся до суду про видачу судового наказу, який винесено 11.06.2007р. Згідно судового наказу з позивача стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 8118,41грн. з судовими витратами. Судовий наказ позивачем отримано 10.07.2007р. та виконано 19.07.2007р. у повному обсязі. Рішенням суду від 10.07.2014р. кредитний договір припинений. Між тим, відповідач провів списання грошових коштів з поточного карткового рахунку позивача, а саме 27.01.2015року на суму 150грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24.09.2006року. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив. Зважаючи на заяву позивача, суд вважає за необхідне винести заочне рішення. Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, встановлено, що 24.09.2006р. між сторонами укладено кредитний договір і [PERSON] отримав 6470грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю, 11.06.2007р. Московським районним судом м. Харкова винесено судовий наказ, на підставі якого з [PERSON] стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 8118,41грн. з судовими витратами. 19.07.2007р. з боку позивача у повному обсязі сплачено суму заборгованості на підставі судового наказу. Такі обставини підтверджено рішеннями Московського районного суду міста Харкова які набрали чинності. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2014р. визнано кредитний договір від 24.09.2006р., укладений між сторонами припиненим з 19 липня 2007року. Рішення набуло чинності. Також встановлено, що відповідачем 27.01.2015р. списано 150грн., тобто одноособово стягнуто з позивача, шляхом автоматичного списання з картки особистого рахунку позивача. Згідно заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 05.01.2016року позивачу кошти в сумі 5968,80грн. стягнуті як заборгованість повернуті 05.01.2016року на його картковий рахунок. Втім позивач заперечує повернення саме вказаної спірної суми оскільки відповідач за весь час автоматичного списання стягнув суму більшу 11000грн. та суму яку просить стягнути не входить до повернутої банком добровільно. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, суд на підставі вищезазначеного, прийшов до висновку, що з боку [PERSON] належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором, шляхом сплати заборгованості 19.07.2007р., кредитний договір від 24.09.2006 року припинений з 19.07.2007року, а тому саме з цієї дати банк втратив право на договірне списання передбачене цим кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved