Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, в обґрунтування вимог зазначивши, що він, [PERSON], з квітня 2002 року, став користуватися житловим будинком за адресою: [ADDRESS] Вказаний будинок був занедбаний, у ньому ніхто не проживав, власники переїхали мешкати за іншою адресою, будинок почав руйнуватися, тому він зробив у будинку ремонт та оселився у ньому. З того часу він проживав у будинку, користувався господарчими будівлями, що йому належали, проводив поточний ремонт, сплачував за комунальні послуги, користувався городом та вважає себе його власником. Факт користування вказаним майном з 2002 року і до наступного часу можуть підтвердити свідки, сусіди та його дружина. У наступний час, до нього звернувся відповідач, [PERSON], який надав документи на майно, з них стало відомо, що вказаний житловий будинок [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок. Згідно довідки наданої Антрацитівським обласним будинком-інтернатом для громадян похилого віку, від 22.11.2011 р.у [PERSON] померла. [PERSON], є братом померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 07. 11. 2013 року серії [NUMBER]. Так як [PERSON] єдиний родич, що залишився після смерті [PERSON] , бо чоловіка та дітей у неї не було, заповіту померла не складала, тому він запропонував позивачу сплатити грошові кошти у розмірі 17 000 грн. за спадковий будинок, або звільнити його для подальшого продажу. З цими вимогами позивач не згодний, тому звернувся за консультацією до нотаріуса для переоформленням на своє ім'я вказаного будинку, але нотаріус порекомендував йому вирішити вказаний спір у суді. [PERSON], вважає, що добросовісно заволодів будинком і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше ніж 10 років, зробив у будинку ремонт, оплачує відповідні платежі по користуванню будинком. Увесь цей час ані власниця майна, нині померла [PERSON], ані її спадкоємець, не користувалися будинком та належними їм спорудами, не турбувалися про його стан та збереження від руйнації. Позивач просить суд постановити рішення яким, визнати право приватної власності за ним на житловий будинок [ADDRESS] - за набувальною давністю. У судове засідання позивач не з явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги та поданої позовної заяви підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини висловлені у позовній заяві, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання надала заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутністю не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа надав заяву про розгляд справи в його відсутність не заперечує проти задоволення позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч. 1. ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 п. 10 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок № 537 від 25 жовтня 1991 року будинок [ADDRESS] належить [PERSON] З копії довідки наданої Антрацитівським обласним будинком-інтернатом для громадян похилого віку, від 22.11. 2011 року, витікає, що [PERSON] [INFO] р. н. померла, що також підтверджується і копією актового запису про смерть. Із копії свідоцтва про народження від 07.11.2013 року серії [NUMBER] убачається, що [PERSON] є братом [PERSON]. Згідно технічного паспорту від 09.09.2013 року убачається, що загальна площа вказаного будинку складає 28,2 кв. м, житлова площа 16,0 кв. м, до нього належать господарчі будівлі та споруди: «Б» - сарай, «В» - погріб, «Г» - вбиральня, № 1 - огорожа. З довідки Бірюковської селищної ради № 85 від 02. 04. 2014 року убачається, що [PERSON] разом з родиною мешкає за адресою: будинок [ADDRESS] з квітня 2002 року і до наступного часу. З відповіді другою нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Оскільки [PERSON] добросовісно заволодів житловим будинком [ADDRESS] користується зазначеним майном відкрито, безперервно на протязі десяти років тому суд приходить до висновку що, правових перешкод щодо встановлення права власності позивачем немає, позов обґрунтований, позивач добросовісно набув право власності на майно в порядку набувальної давності, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved