Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, свої вимоги мотивує тим, що 28.03.2011 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 10.11.2014 позичальник [PERSON] помер. Станом на дату його смерті заборгованість за кредитним договором складає 5355,66 грн. Спадкоємцями майна після смерті [PERSON] стали відповідачі, до яких перейшов обов'язок сплатити борги спадкодавця. Просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 5355,66 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у суді заперечували проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, відзиву суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.03.2011 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. 10.11.2014 [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 73). З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON], які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Такі дані підтверджені копією спадкової справи № 01-14 від 11.12.2014. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України) За приписами ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 10.02.2016 спадкоємцям [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були направлені листи-претензії, згідно з якими ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив свої вимоги щодо погашення заборгованості, але жодних дій відповідачами вчинено не було. Станом на дату смерті заборгованість позичальника за кредитним договором перед банком становить 5355,66 грн. Оскільки [PERSON] помер, то відповідати перед банком, на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, за борги спадкодавця мають відповідачі, які прийняли спадщину у відповідності до вимог закону. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. 2. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки матеріали справи не містять оцінки вартості спадкового майна, суд позбавлений можливості визначити обсяг відповідальності кожного із спадкоємців відповідно до його частки у спадщині, а тому вважає за необхідне задовольнити вимоги кредитора шляхом стягнення з відповідачів суми боргу у рівних частинах. Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 1785,07 грн. з кожного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи (а.с. 131), а отже звільнена від сплати судового збору. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що з відповідачів в рівних частинах на його користь підлягає стягненню сума судового збору по 533,33 грн. з кожного. Разом з тим, оскільки відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, то витрати, які підлягають стягненню з неї, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З викладеного,

Outcome: approved