Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Електромонтаж-424» ЗАТ «Електромонтаж» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свою позицію мотивує тим, що згідно з наказом № 16-ос від 29.01.2001 року він працював електромеханіком на ДП «Електромонтаж-424» ЗАТ «Електромонтаж» на дільниці по ремонту та експлуатації ліфтів. Наказом № 15-к від 26.04.2013 року його було звільнено з даного підприємства на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням в зв'язку з тим, що відповідач по справі систематично не виконував законодавство про працю. Вказує, що в період його роботи на підприємстві відповідач по справі незаконно, без дотримання вимог ст. 32 КЗпП України у лютому і березні 2013 року змінив систему оплати праці. Внаслідок незаконних дій відповідача йому було нараховано і виплачено заробітну плату в меншому розмірі, а саме за лютий 2013 року - 1100,04 гривень і за березень 2013 року -1147,00 гривень. Після перевірки Територіальної державної інспекції праці у Черкаській області відповідач донарахував йому заробітну плату, але до теперішнього часу не виплатив. Загальна сума заборгованості по заробітній платі складає 7032,89 грн. Крім того, позивач зазначив, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток в сумі 59371,20 грн. за весь час затримки виплати заробітної плати, а саме: з 26 квітня 2013 року по 23 червня 2014 року Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7032,89 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 26.04.2013 року по 23.06.2014 року в розмірі 59371,20 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, із заявами до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд доходить до наступного. Згідно з наказом № 16-ос від 29.01.2001 року [PERSON] працював електромеханіком на ДП «Електромонтаж-424» ЗАТ «Електромонтаж» на дільниці по ремонту та експлуатації ліфтів. Наказом № 15-к від 26.04.2013 року [PERSON] звільнений з даного підприємства на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням. Відповідно до довідки № 211 від 13.08.2014 року позивачу було нараховано і виплачено заробітну плату за лютий 2013 року - 1100,04 гривень і за березень 2013 року -1147,00 гривень. Перевіркою Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області встановлено, що у лютому, березні 2013 року працівникам ДП «Електромонтаж» без дотримання вимог ст. 32 КЗпП було змінено систему оплати праці. Як вбачається з довідки № 37 від 04.07.2013 року за лютий 2013 року [PERSON] донарахована заробітна плата в сумі 3258,69 гривень., за березень 2013 року -3774,89 гривень, однак по даний час не виплачена. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки № 37 від 04.07.2013 року, виданої ЗАТ «Електромонтаж» середньоденна заробітна плата позивача складає 142,15 грн. таким чином, середній заробіток позивача за час затримки йому виплати заробітної плати за період з 26 квітня 2013 року по 23 червня 2014 року становить 59371,20 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення суми заборгованої заробітної плати в розмірі 7032,89 грн. та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в сумі 59371,20 грн. Згідно п.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved