Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування державного акта про право власності на землю, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що вона на підставі договору купівлі - продажу домоволодіння від 21.05.2011 року вона придбала домоволодіння №22 по вул. Седнєва у м. Дніпропетровську. Дане домоволодіння придбане у [PERSON], яка на момент укладення договору проживала за адресою [INFO]. Як вбачається з договору купівлі - продажу від 21.05.2011 року, попередній власниці [PERSON] належало домоволодіння №22 по вул. Седнєва у м. Дніпропетровську, яке розташоване на земельній ділянці площею 841 кв.м., з яких [PERSON] належало 400 кв.м., на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 03.03.2008 року №491. Оскільки до неї перейшло право власності на дане домоволодіння, вона звернулась до відповідних державних установ для оформлення права власності на вищевказану земельну ділянку. Однак на її звернення, Управлінням Доржземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області листом від 10.12.2013 року №28/14 було повідомлено, що за інформацією наявною в Управлінні станом на 01.01.2013 року спірна земельна ділянка на праві приватної власності зареєстрована за гр. [PERSON], на підставі рішення міської ради №205/26 від 20.04.2005 року, державний акт на право приватної власності па земельну ділянку від 18.05.2005 року, номер реєстрації 10510401858. Крім того, земельні ділянки з кадастровими номерами 1210100000:01:633:0118 та 1210100000:01:633:0117, площею 0,0441 га та 0,0400 га відповідно, за адресою вул. Седнєва, 22 у м. Дніпропетровськ входять до складу земельної ділянки за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Седнєва, 22, загальною площею 0,0841 га, яка на праві приватної власності зареєстрована за гр. [PERSON] Однак, станом на 10.12.2013 року дві вищезазначені земельні ділянки у Державному кадастрі земель не зареєстровані, правовстановлюючими документами право не посвідчено. Отже гр.. [PERSON], було продано домоволодіння та земельну ділянку двом власникам, про що укладено відповідні договори, однак не було проведено реєстрації переходу прав власності на частини земельної ділянки. З огляду на зазначене на підставі статті 120 Земельного кодексу України, просить суд винести рішення, яким скасувати шляхом припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0841 га, розташовану по вул. Седнєва, 22 у м. Дніпропетровськ, передану у власність на підставі рішення міської ради №205/26 від 20.04 2005 року про що видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 18.05.2005 року, номер реєстрації 10510401858. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним в змісті позовної заяви. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористались правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області до судового засідання свого представника не направило, надавши суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції до судового засідання свого представника не направила, про час, дату та місце слухання справи сповіщена належним чином, про причини неявки представника суд не сповістила. Третя особа [PERSON] - до судового засідання не зявилася, її представником до суду надано письмові заперечення проти позову і яких вони просять суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з посилання на відсутність правових підстав до його задоволення та скасування державного акту про право власності на землю. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 травня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу на праві власності належить домоволодіння №22 по вул.. Седнєва в м. Дніпропетровську. Згідно даного договору [PERSON] передала а [PERSON] прийняла у власність домоволодіння №22 по вул. Седнєва в м. Дніпропетровську. Відчужуване домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 841 кв.м., з них 400 кв.м. належить гр.. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2008 року №491 та 441 кв.м., що належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.07.2007 року №2519. Звертаючись до суду з даним позовом позивачка наголошує на тому, що на разі належним чином зареєструвати своє право власності на земельну ділянку площею 841 кв.м., на якій розташоване належне їй на праві власності домоволодіння 22 по вул.. Седнєва в м. Дніпропетровську, так як станом на 01.01.2013 року дана ділянка зареєстрована за гр.. [PERSON] Так, згідно наданої відповіді Управлінням Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 10.12.2013 року №28/14 гр. [PERSON] та відповіді за запит суду №9-28-0.6-900/15-15 від 24 грудня 2015 року, за наявними в управлінні даними земельна ділянка площею 841 кв.м., за адресою: вул.. Седнєва №22 в м. Дніпропетровську зареєстрована за гр.. [PERSON] на підставі рішення міської ради №205/26 від 20.04.2005 року та виданого державного акту на право приватної власності па земельну ділянку від 18.05.2005 року, номер реєстрації 10510401858. Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу (ч. 1 ст. 118 ЗК України). Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України). Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Обставин щодо неправомірності приватизації [PERSON] спірної земельної ділянки та видачі органом місцевого самоврядування в межах їх повноважень Державного акту про право власності на неї позивачем не зазначено. На підставі статті 120 ЗК України, згідно якої, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, позивачка просить суд скасувати шляхом припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0841 га, розташовану по вул. Седнєва, 22 у м. Дніпропетровськ, передану у власність на підставі рішення міської ради №205/26 від 20.04 2005 року про що видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 18.05.2005 року, номер реєстрації 10510401858. Як передбачено статтею 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є:\~ а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку;\~ б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця;\~ в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника;\~ г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора;\~ ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;\~ д) конфіскація за рішенням суду;\~ е) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Вказаний перелік є вичерпними, інші юридичні факти, не перераховані у зазначеній статті, не можуть розглядатися як підстави припинення права власності на земельну ділянку. Тому, вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що згідно вказаного переліку та з обставин, викладених позивачем в обґрунтування свої позовних вимог, підстави саме для припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0841 га, розташовану по вул. Седнєва, 22 у м. Дніпропетровськ відсутні. Суд також враховує, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 липня 2007 року укладеного між [PERSON], діючого від імені [PERSON] та [PERSON], остання придбала у власність земельну ділянку, площею 0,0441 га по вулиці Седнєва, 22 в м. Дніпропетровську. Кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:01:633:0095. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 березня 2008 року укладеного між [PERSON], діючого від імені [PERSON] та [PERSON], остання придбала у власність земельну ділянку, площею 0,0400 га по вулиці Седнєва, 22 в м. Дніпропетровську. Кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:01:633:0095, чим [PERSON] розпорядився своїм правом як власника щодо розпорядження належною йому земельною ділянкою, яке виникло в нього ще до укладення договору купівлі-продажу домоволодіння №22 по вулиці Седнєва в м. Дніпропетровську з гр.. [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися\~земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч. 2 ст. 78 ЗК України). В силу ч. 1 ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ч. 2 даної статті, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Дані положення також викладені і в статті 378 ЦК України, згідно якої право власності на земельні ділянки може бути припинене за рішенням суду у випадках встановлених законом. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування шляхом припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0841 га, розташовану по вул. Седнєва, 22 у м. Дніпропетровськ, передану у власність на підставі рішення міської ради №205/26 від 20.04 2005 року про що видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 18.05.2005 року, номер реєстрації 10510401858, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд вирішує у відповідності до приписів ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed