Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 червня 2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] був укладений Договір №1Z0870/10298057201-КЛ про відкриття кредитної лінії. За умовами Кредитного договору Банк надав позичальнику/відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком з лімітом кредитування у сумі 4 300,00 гривень та кінцевою датою погашення не пізніше 17 червня 2015 року. Відповідно до п.2.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмір 3,75 % на місяць та разову комісію за надання кредиту в розмірі 2,5 % від суми встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору відповідач зобов'язався у випадку прострочення кредиту та сплати відсотків за користування ним, у тому числі прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користуванням, у тому числі у випадках передбачених п. 3.2.3 цього договору повернути Банку основну суму кредиту, сплатити прострочені відсотки та плату за супроводження над лімітної заборгованості у розмірах, визначених у п.п. 1.1, 2.1. та 2.2. цього договору. Станом на 27 травня 2015 року відповідачем не сплачено загальну заборгованості по кредиту за період з 27 листопада 2013 року по 26 травня 2015 року в сумі 7 272 гривні 29 копійок, з яких: нараховані та несплачені відсотки за користування кредиту - 1 689 гривень 34 копійки; нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміту - 2 190 гривень 88 копійок; сума заборгованості за кредитом за період з 16 грудня 2013 року по 16 грудня 2014 року - 2 242 гривні 07 копійок; сума перевищення кредитного ліміту за період з 29 грудня 2014 по 26 травня 2015 - 1 150 гривень 00 копійок, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.52) у судове засідання 15 вересня 2015 року не з'явився, згідно поданої до суду заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а розгляд справи проводити без присутності представника та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.64). Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання - [ADDRESS] (а.с.44), звідки повістка про виклик до суду та поштове повідомлення про направлення на адресу відповідача телеграми повернулися з відміткою «за зазначеною адресою прописаний, але не проживає» (а.с.53,60-62,68), а про зміну місця проживання ні позивача, ні суд не повідомив, у судове засідання 15 вересня 2015 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У зв'язку з цим, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та за згодою позивача - в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до положень ст.1054 ЦК України, який відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 18 червня 2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] був укладений Договір № 1Z0870/10298057201-КЛ про відкриття кредитної лінії (а.с.5-6). За умовами Кредитного договору Банк надав позичальнику/відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком з лімітом кредитування у сумі 4 300,00 гривень та кінцевою датою погашення не пізніше 17 червня 2015 року, зі щомісячним графіком зменшення кредитного ліміту на 175 гривень 00 копійок починаючи з липня 2013 року, а відповідно до п.2.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмір 3,75 % на місяць та разову комісію за надання кредиту в розмірі 2,5 % від суми встановленого кредитного ліміту (а.с.5) Відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору відповідач зобов'язався у випадку прострочення кредиту та сплати відсотків за користування ним, у тому числі прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користуванням, у тому числі у випадках передбачених п. 3.2.3 цього договору, повернути Банку основну суму кредиту, сплатити прострочені відсотки та плату за супроводження надлімітної заборгованості у розмірах, визначених у п.п. 1.1, 2.1. та 2.2. цього договору. Відповідач свої обов'язки за договором про відкриття кредитної лінії виконує не належним чином та має прострочену заборгованість, а позивач 27 січня 2014 року, 26 березня 2014 року, 17 вересня 2014 року, 08 січня 2015 року звертався до відповідача з вимогою та претензіями про ліквідацію (погашення) заборгованості (а.с.24,26,28,29), які були отримана ним (а.с.25,27,28 оборот,29 оборот), проте залишені без задоволення. Згідно розрахунку заборгованості, наданої позивачем (а.с.8-13), станом на 27 травня 2015 року відповідачем не сплачено загальну заборгованість по кредиту в сумі 7 272 гривні 29 копійок, з яких: нараховані та несплачені відсотки за користування кредиту - 1 689 гривень 34 копійки; нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміту - 2 190 гривень 88 копійок; сума заборгованості за кредитом за період з 16 грудня 2013 року по 16 грудня 2014 року - 2 242 гривні 07 копійок; сума перевищення кредитного ліміту за період з 29 грудня 2014 по 26 травня 2015 - 1 150 гривень 00 копійок, що свідчить про істотне порушення відповідачем в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі - [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору № 1Z0870/10298057201-КЛ від 18 червня 2013 року, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають задоволенню. Крім того, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved