Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Профкому Кіровоградського національного технічного університету про визнання згоди на звільнення такою, що не має юридичного значення та відшкодування моральної шкоди. Просить визнати згоду про припинення трудового договору від 23.06.2011 р. такою, що не має юридичного значення. Стягнути з відповідача на його користь відшкодування за завдану моральну шкоду в сумі 100 000 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.09.2004 р. його прийняли на роботу викладачем, спеціальності «Обслуговування комп'ютерних та інтелектуальних систем і мереж» у технікум Кіровоградського національного технічного університету (15 грудня 2008 року перейменовано на Кіровоградський машинобудівний коледж КНТУ). Наказом від 24.06.2011 р. його з 29.06.2011 р. звільнено. Як причину звільнення вказано: «за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором після застосування до нього протягом року заходів дисциплінарного стягнення по п.3 ст. 40 КЗпП України, а як підставу для звільнення вказано: «згода профкому КНТУ». 23.06.2011 р. профком КНТУ провів засідання та надав згоду на його звільнення не дивлячись на те, що він не був присутній на вказаному засіданні, а відповідно профком КНТУ порушив ст. 43 КЗпП України та ст.ст. 36, 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». 10.02.2014 р. Голова профспілкового бюро Кіровоградського машинобудівного коледжу Кіровоградського національного технічного університету Дяченко Т.В. на його запит, крім іншого, надіслала витяг з протоколу профспілкових зборів первинної профспілкової організації Кіровоградського машинобудівного коледжу КНТУ від 13.06.2012 р. Таким чином, ним була з'ясована наступна обставина, що згоду на його звільнення ректор КНТУ запитав у профспілки КНТУ, яка в свою чергу його люб'язно надала, в той час коли він був членом профспілки Кіровоградського машинобудівного коледжу КНТУ у якої такої згоди не питали, а відповідно вона його і не надала. Вважає, що ректор КНТУ просто помилився запитавши згоду на його звільнення не у тієї профспілки членом якої він був, але тим самим ввів не тільки себе в оману, а і суд і його. Через надання незаконної згоди на його звільнення йому завдано моральну шкоду так, як відколи його звільнили він втратив нормальні життєві зв'язки, що потребувало від нього додаткових зусиль для організації його життя, яку він оцінює в 100 000 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2014 р. до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Профспілкове бюро Кіровоградського машинобудівного коледжу Кіровоградського національного технічного університету. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Подав письмові заперечення (а.с.11-13). Представник третьої особи просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згідно ч.3 ст. 43 КЗпП України подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Відповідно до вимог частини 2 статті 252 КЗпП України та частини 2 статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. В судовому засіданні встановлено, що ректором КНТУ Черновол М.І. 21.06.2011 р. подано подання до профспілкового комітету КНТУ про дачу згоди на звільнення з роботи викладача машинобудівного коледжу КНТУ [PERSON] Згідно складеного акту від 22.06.2011 р. про надання запрошення викладачеві [PERSON] на засідання профспілкового комітету КНТУ, яке відбудеться 23.06.2011 р. о 13.00 год. в Кіровоградському національному технічному університеті в ауд. 418. викладач [PERSON] відмовився взяти запрошення, мотивуючи це тим, «що ні саме запрошення, ні засідання йому не потрібні, оскільки він вже йшов цією стежкою. В університеті працюють одні брехуни». На пропозицію дати письмове пояснення відмовився. Згідно витягу з протоколу № 13 спільного засідання профкому та адміністрації Кіровоградського національного технічного університету від 23.06.2011 р. надано згоду на звільнення з роботи викладача машинобудівного коледжу КНТУ [PERSON] по п. 3 ст. 40 КЗпПУ. На спільному засіданні була також присутня голова профбюро Кіровоградського машинобудівного коледжу Ілючек С.І. Наказом від 24.06.2011 р. [PERSON] з 29.06.2011 р. звільнено. Як причину звільнення вказано: «за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором після застосування до нього протягом року заходів дисциплінарного стягнення по п.3 ст. 40 КЗпП України, а як підставу для звільнення вказано: «згода профкому КНТУ». Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2011 р., яке набрало законної сили згідно ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.12.2011 р., відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до профкому Кіровоградського національного університету та адміністрації навчального закладу про визнання незаконної згоди на звільнення від 23.06.2011 р., визнання незаконним наказу про припинення трудового договору від 24.06.2011 р., відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням (а.с. 14-16). При зверненні до суду у 2011 р. підставою порушення профкомом КНТУ проведення спільного засідання, на якому була надана згода на його звільнення, позивач зазначав його відсутність на вказаному засіданні. Проте, рішенням суду встановлено, що засідання профкому КНТУ проведено без порушень ст. 43 КЗпП України, а рішення профспілки є обґрунтованим. Таким чином, дана обставина була встановлена судовим рішенням і вже не підлягає доказуванню при розгляді справи. Щодо посилання позивача на те, що згоду на його звільнення повинно було надавати Профспілкове бюро Кіровоградського машинобудівного коледжу Кіровоградського національного технічного університету, а не профком КНТУ, суд зазначає наступне. Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки. Згідно зі ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що законодавство про профспілки складається з Конституції України, Закону України «Про об'єднання громадян», цього Закону, Кодексу законів про працю України та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Відповідно до Положення про первинну профспілкову організацію працівників Кіровоградського національного технічного університету (далі Положення) первинна профспілкова організація КНТУ є організаційною ланкою Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України. Згідно з повідомленням Міністерства юстиції України від 02.03.2000 р. (свідоцтво серія АОО № 076721) первинна профспілкова організація КНТУ набула статусу юридичної особи на підставі Статуту профспілки галузі. Згідно п. 1.7. Положення у первинній профспілковій організації за рішенням зборів (конференції) можуть створюватися цехові (структурних підрозділах) профспілкові організації та профспілкові групи. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, Кіровоградський машинобудівний коледж входить до структури Кіровоградського національного технічного університету. В Кіровоградському машинобудівному коледжі створена цехова профспілкова організація. Проте, Профспілкове бюро Кіровоградського машинобудівного коледжу Кіровоградського національного технічного університету не наділено повноваженнями надавати згоду або відмову у дачі згоди на розірвання трудового договору з працівником з ініціативи роботодавця. До того ж профбюро не є юридичною особою, не має власної печатки. Суд погоджується з позицією представника відповідача, оскільки вона ґрунтується на наданих доказах та діючому законодавстві. Так, у відповідності до п. 2.12.4. Положення про первинну профспілкову організацію працівників Кіровоградського національного технічного університету профспілковий комітет первинної профспілкової організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з працівником з ініціативи роботодавця у випадках і порядку, передбачених законодавством. Пунктом 2.15. Положення профком має право своїм рішенням делегувати профкому структурного підрозділу КНТУ, установи, організації в межах законодавства частину своїх повноважень, необхідних для регулювання трудових та соціально-економічних відносин у підрозділах. Відповідно до Примірного положення про організацію Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів (цехову, профгрупу) у структурних підрозділах підприємств, установ, організацій, затвердженого Постановою ЦК профспілки НВФ 07.07.2006 р. № 3/3 у відповідності до господарської структури підприємства, установи або організації за рішенням профспілкового комітету первинної профспілкової організації підприємства, організації, установи створюються цехові профспілкові організації, профспілкові групи без права юридичної особи. Комітет первинної профспілкової організації може передавати профспілковим комітетам структурних підрозділів деяки свої права і повноваження. Як вбачається з даного Примірного положення до повноважень профбюро, визначених п. 9, не входить право надавати згоду або відмову у дачі згоди на розірвання трудового договору з працівником з ініціативи роботодавця. А повноважень щодо надання згоди на звільнення позивача, Профком Кіровоградського національного технічного університету Профспілковому бюро Кіровоградського машинобудівного коледжу Кіровоградського національного технічного університету не надавав. Таким чином, посилання позивача, що згоду на його звільнення повинно було надавати Профспілкове бюро Кіровоградського машинобудівного коледжу Кіровоградського національного технічного університету є безпідставним та необґрунтованим, а тому вимога про визнання згоди на звільнення такою, що не має юридичного значення не підлягає задоволенню. Оскільки вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про визнання згоди на звільнення такою, що не має юридичного значення, в задоволенні якої судом відмовлено, то вона не підлягає задоволенню. На підставі ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.ст. 43, 252 КЗпП України,

Outcome: dismissed