Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», [PERSON] , про визнання недійсними електронних торгів, мотивуючи позов тим, що 20.01.2020 року приватним виконавцем Турським О.В. було відкрито виконавче провадження №61016267 з примусового виконання виконавчого напису №25185, виданого 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з [PERSON] боргу кредитним договором №06-2.1/774 від 28.09.2005 року на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на загальну суму 775371,19 грн. В порядку примусового виконання виконавчого напису було: проведено опис та арешт майна боржника, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS] ; призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для визначення вартості вказаного майна; надіслано заявку Вінницькому ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна. 26.11.2020 року відбулися прилюдні торги по лоту №449704 з продажу іпотеки - вказаної вище двокімнатної квартири, сформованого протоколом №513473 про проведення електронних торгів. Переможцем торгів визнано [PERSON] 30.11.2020 року позивачу із телефонної розмови із покупцем [PERSON] стало відомо, що останній оплатив лот та має намір оформити право власності на придбану квартиру. На думку [PERSON] , прилюдні торги є незаконними, оскільки були проведенні з порушенням норм чинного законодавства, так як реалізацію арештованого майна було здійснено на підставі виконавчого документу, який не підлягає виконанню. Також іпотекодавець в порушення норм Порядку реалізації арештованого майна не був повідомлений про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. З огляду на викладене вище, [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просив: - визнати недійсними електронні торги від 26.11.2020 року, результат яких було оформлено Державним підприємством «СЕТАМ» протоколом за №513473 «Проведення електронних торгів» від 26 листопада 2020 року по результатам яких [PERSON] було визнано переможцем в придбанні двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 10.03.2021 року задоволено клопотання приватного виконавця Турського О.В. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Вінницької міської ради. Також ухвалою суду від 12.07.2021 року задоволено клопотання представника позивача та зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду від 08.07.2021 року у цивільній справі №127/27198/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яка була розглянута Вінницьким міським судом Вінницької області. Після набрання законної сили рішенням суду у справі №127/27198/20, провадження у справі було відновлено ухвалою суду від 05.11.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та позивача. Також просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач приватний виконавець Турський О.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, проте надав суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними, оскільки електронні торги відбулися з дотриманням норм чинного, на момент проведення електронних торгів, законодавства. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби/приватний виконавець. ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів, виключно на підставі документів, наданих приватним виконавцем. При цьому, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій виконавця щодо передачі майна на реалізацію. Дії державного виконавця, зокрема щодо оцінки майна, мають самостійний порядок оскарження і не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. З приводу мораторію, то представник зазначив, що зміст іпотечного договору не містить посилання на забезпечення зобов`язання за споживчим кредитом. Також позивачем не було підтверджено жодним доказом факт того, що іпотечне майно використовується ним як місце постійного проживання. Отже, дії приватного виконавця щодо передачі на реалізацію спірної квартири, є законними. Твердження позивача про те, що його не було повідомлено про день та час проведення електронних торгів спростовується листом ДП «СЕТАМ» №7110/08-20 від 02.11.2020 року. Що стосується порушення приватним виконавцем вимог законодавства при здійсненні своїх повноваень, то його дії у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Жодного порушення правил проведення електронних торгів, їх впливу на результат торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями, [PERSON] не доведено. Просив вдмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи здійснювати за відсутності представника ДП «СЕТАМ». Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від третьої особи до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від третьої особи до суду не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, проте надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність. Також зазначила, що захищаючи права та законні інтереси дитини підтримує позовні вимоги. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 28.09.2005 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] укладено кредитний договір №06-2.1/774 на придбання квартири по [ADDRESS] , згідно якого позивач отримав у банку кредит в розмірі 18832,00 дол. США під 12% річних, строком до 27.09.2020 р. Договором передбачені умови надання кредиту та його повернення (а.с. 28-37). В якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредиту сторони 30.09.2005 року уклали Іпотечний договір за умовами якого після звершення будівництва квартири [ADDRESS] в будинку за генплатом №312-а, та відповідної державної реєстрації власності на неї, іпотекодержатель реєструє у встановленому законом порядку обтяження прав власності на збудовану нерухомість, і ця нерухомість продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов цього договору. Сторони цього договору оцінили предмет іпотеки у 115100,00 грн. (а.с. 38-41). 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за № 25185 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість що виникла по кредитному договору №06-2.1/774 від 28.09.2005 року, право вимоги за яким було відступлено Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь стягувача на підставі Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, з [PERSON] за період з 01.03.2015 року по 12.09.2017 року в загальній сумі 775371,19 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису (а.с. 13). 20.01.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було відкрито виконавче провадження № 61016267 за виконавчим написом нотаріуса Чуловського В.А. №25185 від 31.10.2017 року (а.с. 14). 20.08.2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до приватного виконавця Турського О.В. із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 22-23). 01.10.2020 року постановою приватного виконавця Турського О.В. описано та арештовано двокімнатну квартиру, що розташовану на 5-му поверсі 9-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). 19.10.2020 року постановою приватного виконавця Турського О.В. призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 17). Згідно висновку оцінювача ринкова вартість майна станом на 20.10.2020 року складала 522732,00 грн. без урахування ПДВ (а.с. 18, 106-114). З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2020 року приватним виконавцем Турським О.В. на адресу ДП «СЕТАМ» було надіслано заявку №6353 на реалізацію арештованого майна у ВП №61016267 (а.с. 19-21). Згідно протоколу № 513473 проведення електронних торгів ДП «Сетам» переможцем торгів з реалізації зазначеної вище квартири став [PERSON] , ціна продажу 522732,00 грн. (а.с. 24). Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2021 року у справі №127/27198/20, яке набрало законної сили, позов [PERSON] задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., вчинений 31.10.2017 р., про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» заборгованості, що виникла за кредитним договором №06-2.1/774 від 28.09.2005 р., право вимоги за яким було відступлено Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» на підставі договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 р., з [PERSON] за період з 01.03.2015 р. по 12.09.2017 р. в розмірі 775371,19 грн (з яких заборгованість за кредитом - 394072,42 грн, заборгованість за процентами - 358838,17 грн, заборгованість за комісією - 22460,60 грн), а також суми плати за вчинення виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за №25185. Також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» на користь [PERSON] 840,80 грн судового збору і 4000,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовлено (а.с. 244-246). Зі змісту рішення вбачається, що на дату вчинення виконавчого напису Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів не містив п. 2 та стосувався лише нотаріально-посвідчених договорів і не міг застосовуватись до стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі. Тому, наявні підстави для задоволення позову. Положенням ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Суд критично ставиться до листа ДП «СЕТАМ» №7110/08-18-20 від 02.11.2020 року про повідомлення [PERSON] щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження факту надіслання вказаного листа (а.с. 172-173). Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Предметом позовних вимог у цій справі є зокрема позовні вимоги про визнання електронних торгів недійсними. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Законута інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка була чинною на момент проведенні державним виконавцем дій, що оскаржуються, реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженимт наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23.01.2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Правова природа продажу майна з електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статті 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна. У правових висновках Верховного Суду України, викладених зокрема у постановах № 6-1981цс16 від 12.10.2016 року, № 6-1884цс15 від 18.11.2015 року, № 6-1749цс15 від 25.11.2015 року, роз`яснено, що підставою для задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. За правилами частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно із частиною п`ятою статті 45 цього Закону за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. Продаж предмета іпотеки оформлюється протоколом, який є письмовим доказом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки. Статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів. Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є пред`явленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах. За таких умов оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18.11.2015 року у справі № 6-1884цс15; від 12.10.2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, виконавче провадження №61016267 відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. на підставі виконавчого напису від 31.10.2017 року №25185, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з [PERSON] боргу на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на загальну суму 775371,19 грн., де в процесі здійснення виконавчих дій було проведено реалізацію арештованого майна - двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала позивачу [PERSON] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2021 року у справі №127/27198/20 зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, тому суд вважає за доцільне визнати недійсність електронних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого напису. Вказаний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №205/7791/17-ц (провадження № 16-8823св19). Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постановах від 07.11.2018 року у справі № 712/1317/14-ц (61-22566св18), від 12.12.2018 року у справі № 759/18852/14-ц (61-21320св18), від 07.02.2019 року у справі №522/1516/15-ц (61-25870св18). Таким чином, в силу статей 203, 215 ЦПК України є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів з продажу двокімнатної квартири. Таким чином, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід відзначити, що в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, представником позивача було відзначено, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у строки, встановлені ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved