Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 15 березня 2017 року померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Спадкодавець залишили заповіт, посвідчений секретарем Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №5, яким заповідала належні їй земельні ділянки позивачу. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини з поважних причин, а саме хвороби. При зверненні до нотаріуса з наміром прийняти спадщину отримав відмову в звязку з пропуском строку передбаченого чинним законодавством. Після цього змушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі надали до суду заяви де позовні вимоги позивача визнають та просять справу слухати у їх відсутність. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач своєму позові зазначив вимогу про визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідачі, своїми письмовими заявами, позовні вимоги визнали. Згідно з п.4.ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, в даному випадку підставою для задоволення позову є визнання позову відповідачами та наявність законних для того підстав. Так, 15 березня 2017 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавиці. Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської, зареєстрований в реєстрі за №5, яким заповідала належні їй земельні ділянки позивачу -[PERSON]. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач на час відкриття спадщини не проживав з спадкодавицею, що підтверджується відомостями про місце його реєстрації (а.с.6,11,12) та в передбачений ст.1270 ЦК України 6 - місячний строк не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. При зверненні позивача до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна [PERSON], приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до нотаріальної контори після спливу строку з дня відкриття спадщини, зазначивши поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини в звязку з перебуванням його на амбулаторному лікуванні, суд вважає дану обставину обєктивною підставою вказаного пропуску і це підтверджено належними доказами довідкою медичного закладу (а.с.5). Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved