Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору недійсним, в якому зазначив, що [INFO] помер його син, [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ЦК України, спадкоємцями померлого були визнані батькі померлого - [PERSON], [PERSON], та дружина померлого - [PERSON]. На час прийняття спадщини спадкоємцями, їм не було пред'явлено ні яких вимог зі сторони кредиторів, які згідно ст.1218 ЦК України, мали право пред'явити вимоги які не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. В січні 2014р. позивач отримав «Вимогу в порядку ч.3 ст.1281 ЦК України» від [PERSON]. У вимозі відповідач [PERSON] зазначив, що син позивача, [PERSON], на протязі 2009-2010р.р. отримав від товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X» (Відповідач 1) позику в загальному розмірі 158490,00грн., зі строком повернення до 31.12.2013р. Відповідач [PERSON] пояснив, що вимогу він пред'являє, як новий кредитор, права якого він набув на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 24.05.2010р. Пред'явлення вимоги після встановленого цивільним кодексом терміну, [PERSON] пояснив тим, що він не знав і не міг знати про відкриття спадщини померлого [PERSON]. в подальшому, він звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення позики у розмірі 105660,00грн., виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X» [PERSON]. Підставою, для визнання [PERSON] позивачем, суд визнав наявність договору відступлення права вимоги (цесіі) від 14.05.2010р. Зазначений Договір був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X» та [PERSON]. Від товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X» договір підписав [PERSON], який діяв на підставі протоколу загальних зборів №11-05/10 УД від 11.05.2010р. На час підписання зазначеного Договору, діючим директором товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X» був [PERSON]. Статтею 62 ЗУ «Про господарські товариства» встановлено, що директор діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Частиною 5 ст. 65 Господарського кодексу України, також встановлено, що керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси та вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Згідно ч.1 ст. 143 ЦК України, установчим документом ТОВ є статут. Ч.1 ст.237 ЦК України, дає визначення поняття представника - це особа, яка зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку представляє. Істотною умовою та елементом права бути представником є наявність повноважень у представника та можливості діяти на законних підставах від імені особи, яку він представляє. Виходячи із змісту положень ст.238 ЦК України, представник зобов'язаний діяти не лише в межах наданих йому повноважень, але й інформувати особу, з якою укладає правочин, про представницький характер своєї дії. Вихід представника за межі наданих йому повноважень при укладені правочину, або відсутність у нього таких повноважень, можуть бути підставою для визнання такого правочину недійсним. Відповідно ст.97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.92 ЦК України, визначена цивільна дієздатність юридичної особи, зокрема: юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган, або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Як вбачається із змісту Договору (преамбула), представник товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X», діє на підставі протоколу загальних зборів. Відповідно до ст.145 ЦК України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не з складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим кодексом, іншим законом і статутом товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, у відповідності до ст.145 ЦК України, належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8)прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Згідно ст.58 ЗУ «Про господарські товариства» загальні збори учасників є вищим органом товариства. До компетенції загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю, згідно ст. 59 Закону України «Про господарські товариства» належить: - визначення основних напрямів діяльності товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; - внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу; - утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства; - затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) з урахуванням вимог, передбачених цим та іншими законами, визначення порядку покриття збитків; - створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень; - винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства; - затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів товариства, визначення організаційної структури товариства; - визначення умов оплати праці посадових осіб товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв; - затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства; - прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; - прийняття рішення про обрання уповноваженої особи акціонерів для представлення інтересів акціонерів у випадках, передбачених законом; - встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; - вирішення питання про придбання товариством частки учасника; - виключення учасника з товариства; - визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (сторінка 2), розмір статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X» складає 46000,00 гривень. Таким чином, збори учасників компетентні затверджувати договір відступлення права вимоги (цесії), а не вирішувати питання кому підписувати Договір від імені товариства. Згідно ст.62 Закону України «Про господарські товариства» виконавчим органом товариства з обмеженою відповідальністю може бути колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Згідно п.3 розділу «Ухвалили» протоколу загальних зборів №11-05/10 УД від 11.05.2010р., [PERSON] був на посаді директора, тому, можливо зробити висновок, що в товаристві з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X» було створено одноосібний виконавчий орган - директор, в особі [PERSON]. Згідно ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства» директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції директора. Зворотна передача частини повноважень від директора до загальних зборів учасників товариства Законом України «Про господарські товариства» не передбачена. У відповідності до п.2 ст.207 ЦК України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Таким чином, повноваження на укладання угод від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X», має право або директор особисто, або особа уповноважена належним чином саме директором товариства. Для передачі повноважень на виконання дій пов'язаних з діяльністю товариства, у тому числі на укладання угод, передбачена процедура видачі довіреностей. У відповідності до п. 2 ст. 237 ЦК України. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. У відповідності до 4.4.1,2 ст.244 ЦК України, Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Згідно ч.1 ст. 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Частиною ч.1 ст. 246 ЦК України передбачено, що довіреність від юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами та скріплюється печаткою цієї юридичної особи. Відповідно до ст.1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненими. Довіреність підписується директором, має відповідні реквізити, та вичерпний перелік конкретних дій та повноважень які надаються повіреному. Крім того в довіреності зазначається термін її дії. [PERSON], на день підписання договору відступлення права вимоги (цесії) від 14.05.2010р., довіреності з повноваженнями представляти товариство з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X», та підписувати угоди як представник товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд X» не мав, тому в зазначеній угоді відсутня правоздатність юридичної особи. Відповідно до п. 8 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 9 листопада 2009р., відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Згідно ст.203 ЦК України, загальні вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тому вважає, що відповідно, всупереч ч.2 ст.203 ЦК України, [PERSON] під час укладення договору відступлення права вимоги (цесії) від 14.05.2010р. не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності вчиняти такий правочин від імені та в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «МегабудX», а тому з урахуванням положень ст.215 ЦК України, договір відступлення права вимоги (цесії) від 14.05.2010р. підлягає визнанню недійсним. Ст.16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, ч.2 цієї статті визначено перелік спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, у п.2 визначено такий спосіб захисту як визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Виходячи з викладеного, просить визнати договір відступлення права вимоги (цесії) від 14.05.2010р. укладений між ТОВ «Мегабуд Х» та [PERSON] недійсним. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач ТОВ «Мегабуд Х» в судове засідання його представник повторно не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановлений законом спосіб. У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутності його представника. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, надав суду письмові заперечення Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного: Як вбачається з позовної заяви, єдиною підставою для визнання договору недійсним позивач вважає відсутність повноважень у учасника ТОВ «Мегабуд X» [PERSON] на підписання договору відступлення права вимоги (цесії) від 14.05.2010р. Зазначений висновок є хибним, оскільки, відповідно до ст.97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори учасників і виконавчий орган. Згідно з ч.1 ст.98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Відповідно до ч. 1 ст. 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням ство\-рюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. З наведених положень вбачається, що вищим органом управління товариства є зага\-льні збори, які вправі приймати рішення з будь-яких питань діяльності, а виконавчий орган товариства діє в межах компетенції, визначеної загальними зборами. Тому, надання загальними зборами повноважень на укладення правочину будь-якій іншій особі, ніж директор, є правомірним. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦК України, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Протокол №11-05/10 УД загальних зборів учасників ТОВ «Мегабуд X» від 11.05.2010р., як акт органу юридичної особи, є належним і достатнім документом для виник\-нення у [PERSON] права представництва від імені ТОВ «Мегабуд X». З аналізу ст. 244 ЦК України, вбачається, що надання довіреності на підтвердження представництва є правом, а не обов'язком юридичної особи, що може здійснюватися додат\-ково. [PERSON], до укладення договору відступлення права вимоги (цесії) від 14.05.2010р., були перевірені повноваження [PERSON], сумніву у їх наявності не виникло, а будь-які негативні наслідки від можливого перевищення повноважень, під час ук\-ладення договору, несе виключно цесіонарій [PERSON] Суд вважає, що позивач не є заінтересованою особою в розумінні ч.3 ст.215 ЦК України, якій надано право оскарження дійсності правочину. Від укладення договору відступлення права вимоги (цесії) від 14.05.2010р. між ТОВ «Мегабуд X» та [PERSON] обсяг прав та обов'зків у боржника [PERSON] не зміни\-вся. Його справжня воля на укладення цього договору підтверджується самим протоколом №11-05/10 УД загальних зборів учасників ТОВ «Мегабуд X» від 11.05.2010р., оскільки він був присутній під час загальних зборів та голосував схвально по усіх питаннях порядку ден\-ного. ! Крім того, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 04.11.2014р., яке набрало законної сили, за позовом [PERSON] до [PERSON] [PERSON], 3-тя особа ТОВ «Мегабуд Х» та [PERSON] про стягнення грошової позики, задоволений позов [PERSON] та стягнуто на його користь з відповідачів грошові кошти саме за договором про відступлення права вимоги від 13.05.2010р. укладеного між ТОВ «Мегабуд Х» і [PERSON] оскільки до останнього перейшло право вимоги за договором позики. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обставини, які встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Враховуючи зазначене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed