Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Україна Молода», [PERSON] , в якому просить визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), інформацію, поширену [INFO] року (випуск [NUMBER]) на веб-сайті «Україна Молода» [INFO] , що належить Приватному підприємству «Україна Молода» та [PERSON] , у статті [PERSON] під назвою: « [INFO]», наступного змісту « [PERSON] (агент КДБ під псевдонімом « [PERSON] »)». Також, позивач просить зобов`язати Приватне підприємство «Україна Молода», якому належить веб-сайт «Україна Молода», протягом семи днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), [INFO] року на веб-сайті Приватного підприємства «Україна Молода» в мережі Інтернет: [INFO] шляхом розміщення на веб-сайті «Україна Молода», який належить Приватному підприємству «Україна Молода» в мережі Інтернет резолютивної частини рішення суду у цій справі. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що [INFO] року на веб-сайті «Україна Молода» [INFO] (випуск [NUMBER] за [INFO]), у статті [PERSON] під назвою « [INFO]» було поширено недостовірну інформацію про позивача наступного змісту: « [PERSON] (агент КДБ під псевдонімом « [PERSON] »)». Також, в обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що 15.11.2018 представник позивача звернувся на адресу Приватного підприємства «Україна Молода», якому належить сайт та [PERSON] з заявою (вимогою) про спростування недостовірної інформації протягом семи днів з дня її отримання, поширеної на веб-сайті «Україна Молода» [INFO] (випуск [NUMBER]), у статті [PERSON] під назвою « [INFO]» від [INFO]. Разом з тим, відповідачами не було виконано вимогу позивача, викладену в заяві від 15.11.2018 та не спростовано недостовірну інформацію. Позивач вважає, що зазначена інформація, що поширена про позивача є такою що порушує його особисті немайнові права: принижує його честь, гідність та порочить ділову репутацію, а тому просить позов задовольнити у визначений ним спосіб. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2018 цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Україна Молода», [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації, направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 18.01.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали від 21.01.2019, також відповідачам було направлено копію позовної заяви із додатками. Відзив на позовну заяву відповідачами не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Загальною декларацією прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань ( стаття 12). Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року визначено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17). Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. В силу статей 21, 28 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 1, 3 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Верховний суд України у п. 18 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 №1 роз`яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. За змістом вимог ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] року на веб-сайті «Україна Молода» [INFO] (випуск [NUMBER] за [INFO]), у статті [PERSON] під назвою « [INFO]» було поширено інформацію про позивача наступного змісту: « [PERSON] (агент КДБ під псевдонімом « [PERSON] »)». Факт поширення вищезазначеної інформації в указаний спосіб сторонами не заперечується та підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з веб-сайту «Україна Молода» [INFO] статті [PERSON] під назвою « [INFO]» (а.с.а.с. 14-25). Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що поширена відповідачем інформація є негативною за своїм змістом, не відповідає дійсності та порушує його особисті немайнові права. Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Також, у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Встановлено, що інформація поширена у статті [PERSON] під назвою « [INFO]» стосується позивача, оскільки у фразі наступного змісту: « [PERSON] (агент КДБ під псевдонімом «[PERSON]»)», прямо згадується його прізвище. Як вказує у позові позивач, відповідач [PERSON] у своїй статті у стверджувальній формі повідомив про те, що позивач «агент КДБ під псевдонімом «[PERSON]»», що є недостовірною та неправдивою інформацією про позивача, так як сприймається в Україні негативно, зокрема, після засудження комуністичного тоталітарного режиму на законодавчому рівні. Так, Верховна Рада України від імені Українського народу - громадян України всіх національностей,

Outcome: approved