Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Міністерства соціальної політики України, Державної казначейської служби України, третя особа: Добропільське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області про відшкодування шкоди у вигляді недоотриманої компенсації втрати частини доходів відповідно до умов Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», яку Позивач повинен був отримати ще 05.04.2018 у розмірі 2 984,84 грн. Позивач вказує, що з 02.02.1993 здобув право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 11.03.1993, яке видано Пенсійним фондом України на ім`я Позивача. До листопада 2014 року Позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Донецька. З вересня 2015 року Позивача поставлено на облік до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Боржник-ПФУ). Отримання довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії розмежування № 1422011785 від 30.09.2015 є підтвердженням реєстрації Позивача на контрольованій території. У квітні 2017 року на картковий рахунок Позивача не була зарахована щомісячна пенсія. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області № 227/3918/17 від 27.02.2018 визнано дії Боржника-ПФУ неправомірними. 05.04.2018 сумма пенсії за період з квітня 2017 року по квітень 2018 року у розмірі 59 403,34 була зарахована на рахунок Позивача Боржником-ПФУ. У зв`язку з тим, що Боржник-ПФУ несвоєчасно виплатив пенсію, він повинен був сплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходів. Однак, Боржник-ПФУ відмовлявся це робити. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду № 0540/8435/18-а від 06.02.2019 року бездіяльність Боржника-ПФУ по невиплаті компенсації втрати частини доходів визнана протиправною та зобов`язано Боржника-ПФУ нарахувати і виплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходів за період з 01.04.2017 по 31.03.2018. Боржник-ПФУ добровільно не виконував вказане судове рішення. У зв`язку з даною обставиною 12.07.2019 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 59543161. У зв`язку з тим, що станом на листопад 2019 року судове рішення не виконувалося, та взагалі пройшов розумний строк для виконання судового рішення, у листопаді 2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області була подана заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Ухвалою № 0540/8435/18-а від 25.11.2019 заяву повернуто у зв`язку з несплатою судового збору. Позивач обґрунтовує, що саме Держава в особі Міністерства соціальної політики України та Державної казначейської служби України повинна бути відповідачами у дані справі. Відповідно до Положення, затвердженого ПКМУ 23.07.2014 року за № 280 - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Окрім того, відповідачем по справі є Держава, яка через відповідний орган державної влади, який відповідне до закону здійснює повернення коштів з бюджету - Державна казначейська служба України. Таким чином, Міністерство соціальної політики України є відповідачем по справі, як і відповідачем є Державна казначейська служба України. Міністерством соціальної політики України було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що згідно із матеріалами, доданими до позовної заяви Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі № 0540/8435/18-а визнано протиправною бездіяльність Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошового доходу за період з 01.04.2017 по 31.03.2018. Відповідно до положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 з метою організації своєї діяльності Пенсійний фонд України забезпечує, зокрема в межах повноважень, передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх виконанням в апараті Пенсійного фонду України, його територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління.Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є підвідомчим підрозділом Головного управління ПФУ в Донецькій області.Отже відповідно до Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.02.2019 Мінсоцполітики не є стороною у справі № 0540/8435/18-а та у виконавчому провадженні ВП № 59543161 і немає жодних правових підстав для вчинення будь яких дій від імені боржника в рамках виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження. Адже відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана, зокрема, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.Крім того, в позовній заяві відсутні будь які вимоги до Міністерства, адже Мінсоцполітики не було стороною по вищезазначеній справі та ні яких строків виконання рішення суду не порушувало. Вважає позовну заяву Позивача необґрунтованою та просить відмовити у позові. Відповідач 2, Державної казначейської служби України своїм правом надати відзив на позов не скористалося. Третя особа, Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області своїм правом надати відзив на позов не скористалося. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2020 прийнято справу до провадження та призначено в порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився. Надали заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просять задовольнити. Представник відповідача 1, Міністерства соціальної політики України в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву де просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач 2, Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився хоча і був належним чином повідомлений, про причини неявки не попередив, клопотань про відкладення судового засідання не надіслав. Представник третьої особи, Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився хоча і був належним чином повідомлений, про причини неявки не попередив, клопотань про відкладення судового засідання не надіслав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина. Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Згідно ст. 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом. З 02.02.1993 [PERSON] здобула право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 11.03.1993, яке видано Пенсійним фондом України на ім`я Позивача. До листопада 2014 року Позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Донецька. З вересня 2015 року Позивача поставлено на облік до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Позивач отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії розмежування № 1422011785 від 30.09.2015, що є підтвердженням реєстрації Позивача на контрольованій території. У квітні 2017 року на картковий рахунок Позивача не була зарахована щомісячна пенсія. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області № 227/3918/17 від 27.02.2018 визнано дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України неправомірними. Позовні вимоги Позивача до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовільнено. 05.04.2018 сумма пенсії за період з квітня 2017 року по квітень 2018 року у розмірі 59 403,34 була зарахована на рахунок Позивача Боржником-ПФУ. У зв`язку з тим, що Боржник-ПФУ несвоєчасно виплатив пенсію, він повинен був сплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходів. Однак, Боржник-ПФУ відмовлявся це робити. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду № 0540/8435/18-а від 06.02.2019 року бездіяльність Боржника-ПФУ по невиплаті компенсації втрати частини доходів визнана протиправною та зобов`язано Боржника-ПФУ нарахувати і виплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходів за період з 01.04.2017 по 31.03.2018. Боржник-ПФУ добровільно не виконував вказане судове рішення. У зв`язку з даною обставиною 12.07.2019 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 59543161. У зв`язку з тим, що станом на листопад 2019 року судове рішення не виконувалося, та взагалі пройшов розумний строк для виконання судового рішення, у листопаді 2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області була подана заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Ухвалою № 0540/8435/18-а від 25.11.2019 заяву повернуто у зв`язку з несплатою судового збору. У зв`язку з тим, що станом на 28.11.2019 інші примуси на боржника були відсутні, для можливості фактичного відновлення порушених прав Позивача, державним виконавцем було направлено до правоохоронного органу повідомлення про вчинення кримінального правопорушення боржником та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 59543161. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В пункті 8 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Заявляючи вимоги про стягнення інфляційних витрат, позивач просив стягнути на підставі статті 22 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил вищевказаної статті, оскільки її першою частиною визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Позивачем не надано жодного доказу про хід розгляду кримінального провадження яке було ініційоване державним виконавцем повідомлення про вчинення кримінального правопорушення боржником на підставі матеріалів виконавчого провадження № 59543161. за яким також існує процедура стягнення збитків. За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цього органу. В даному випадку відсутній один із обов`язкових елементів складу цивільного правопорушення - факт наявності незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності відповідачів щодо невиплати пенсії позивачу не визнавались незаконними. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Враховуючи наведене та виходячи із обставин, встановлених судом, приходить до висновку щодо недоведеності позивачем реального завдання йому шкоди відповідачами у заявленій до стягнення сумі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed