Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, при цьому наполягав на визнанні права приватної спільної часткової власності за [PERSON] на 27/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Залізничників (Комсомольській), 17 в м. Котовську Одеської області; визнанні дійсним договору купівлі-продажу 27/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Залізничників (Комсомольській), 17 в м. Котовську Одеської області, укладений між ним, [PERSON], та відповідачкою [PERSON], від 02 вересня 2011 року; визнанні за ним, [PERSON], права приватної спільної часткової власності на 27/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Залізничників (Комсомольській), 17 в м. Котовську Одеської області. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, де позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка також у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, згідно якої позов визнала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 02 вересня 2011 року, між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого позивач передав відповідачці грошові кошти у розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) грн., при цьому придбавши у відповідачки 27/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Залізничників (Комсомольській), 17 в м. Котовську Одеської області. Житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами, що знаходиться по вул. Залізничників (Комсомольській), 17 в м. Котовську Одеської області, належав матері відповідачки [PERSON] на підставі заповіту, про що було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19 листопада 1998 року, зареєстроване у реєстрі за №Д-1081. 21 квітня 2000 року [PERSON] померла. Відповідачка, як донька спадкодавиці та спадкоємець першої черги, в порядку ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року), фактично прийняла спадщину та за цей період не відмовилась від її прийняття, проте не зареєструвала своє право власності на спадкове майно. Після виконання позивачем зобовязань покупця, відповідачка передала позивачу ключі від будинку та прибудов до нього, відповідні документи та звільнила приміщення від своїх речей. З того часу позивач фактично мешкає в придбаному ним будинку. Однак нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку, позивач позбавлений можливості, через те, що відповідачка з моменту написання розписки про отримання коштів а саме, з 02 вересня 2011 року ухиляється від його нотаріального посвідчення, посилаючись на свою постійну зайнятість, з приводу чого у них виник спір. Крім того, відсутній державний акт на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, та кадастровий номер на земельну ділянку, що також унеможливлює отримати свідоцтво про право власності в нотаріальному порядку. Зазначені підстави і змусили позивача звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним.

Outcome: approved