Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 54443,46 грн. Відповідно до договору №б/н від 29.08.2011 року [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна», яку 18.05.2013 року було переоформлено на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг,де зазначено,що клієнт дає свою згоду ,що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку складає між нею та банком договір. Отже,ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та умовами виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку,який в подальшому змінювався. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг: п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; п. 2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку; п.2.1.1.7.6 -при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг. Однак, відповідачка порушила зобов*язання за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника та не заперечення проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання була повідомлена у встановленому законом порядку. Причина неявки невідомо. Відповідно до вимог ст.224 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. При цьому суд виходить з наступного. Так, дійсно судом встановлено, що 29.08.2011 року відповідачка отримала кредитну картку «Універсальна», яку 18.05.2013 року переоформила на престижну кредитну картку «Gold» та відкрила картковий рахунок, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку складає між нею та банком договір. Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та умовами виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку,який в подальшому змінювався. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідачка не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку, залишаючи кредитну картку в особистому користуванні до теперішнього часу. \~Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повертати кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до кредитного договору ,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість 54443,46 грн., яка складається з наступного: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 18846,51 грн. - заборгованість за кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 31189,55 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 1338,66 грн. заборгованість за пенею та комісією; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2568,74 грн. - штраф (процентна складова). При цьому сума заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1338,66 грн. фактично є сумою заборгованості по пені, нарахованої за прострочення погашення кредиту та сплати відсотків відповідно умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі\~ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 рокуна час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженогорозпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження №1053-р від 30.10.2014 року та №1079-р від 05.11.2014 року, місто Маріуполь Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Крім того, згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог\~Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно зі\~ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п. 3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої\~статті 4 ЦПК України\~(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004)) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої\~статті 8 Конституції України\~охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Як вбачається зі справи, позивач просить стягнути з відповідача пеню та штрафи, що нараховані у період з 29.08.2011 року станом на 31.01.2017 року, тобто в період дії\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно з матеріалами справи відповідачка [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [INFO]. Отже, враховуючи те, що відповідачка є громадянкою України, яка зареєстрована та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним з нею кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафів є необґрунтованим. Таким чином, оскільки відповідачка умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом 18846,51 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 31189,55 грн., а всього 50036,06 грн., задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі\~ 1600,00 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 50036,06 грн. *100% : 54443,46 грн. ціни позову = 90,07%), тобто 90,07 % від ціни позову (90,07 % *1600,00 грн. :100%), що складає 1441,12 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ч.2 ст.651, ст.1048, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України,

Outcome: partial