Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором в сумі 16324 гривні 49 копійок. В позовній заяві позивач вказав, що 28.01.2013 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір без номеру, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 2200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором, з терміном повернення по строку дії картки. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання, в звязку з чим станом на 30.11.2015 рік загальна сума заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам, комісії, пені та штрафів становить 16324 гривні 69 копійок. Відповідач, в судове засідання на зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Представник позивача надав суду письмову заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням у разі відсутності відповідача ухвалити заочне рішення без його участі. Враховуючи згоду представника позивача, суд розглядає справу у заочному режимі, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 530 ЦК України говорить що, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з Кредитного договору у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та довідки про умови користування з використанням кредитної картки, укладеного 28.01.2013 року, [PERSON] отримав від ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» кредит в розмірі 2200 гривень шляхом зарахування цих коштів на картку зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених Правилами. Відповідно до ст.ст.1046,1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Однак, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання по сплаті кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Так, за розрахунками позичальника, що додаються, станом на 30.11.2015 рік загальна сума заборгованості за Кредитним договором від 28.01.2013 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 16324 гривні 49 копійок, з яких: -2199 гривень 27 копійок заборгованість за кредитом; -10221 гривня 67 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; -2650 гривень заборгованість за пенею та комісією; -500 гривень штраф (фіксована частина) за п.2.1.1.7.6 Умов та Правил; -753 гривні 55 копійок штраф (процентна складова). Але за умовами договору відсотки за користування кредитом складають 30% річних, сума кредиту 2200 гривень, тобто 30% від 2200 гривень складає 660 гривень на рік. Договір був укладений 28.01.2013 року і діє протягом трьох років, то проценти за користування кредитом складають 660 х 3 = 1980 гривень, а ніяк не 10221 гривня 67 копійок. Таким чином, позовні вимоги позивача підтверджуються наданими банківськими кредитними документами та розрахунками і підлягають частковому задоволенню в частині стягнення суми процентів за користування кредитом, в іншому в повному обсязі.

Outcome: partial