Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звільнення з-під арешту та виключення з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна житлової квартири [ADDRESS]. В позовній заяві представник позивача вказав, що 13.08.2007 року між ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №НАН2GК01270090 на суму 55065 доларів США 80 центів строком до 12.08.2037 року. В забезпечення виконання зобов'язань відповідачка передала в іпотеку належну їй на праві спільної власності житлову квартиру [ADDRESS], уклавши відповідний Договір іпотеки, зареєстрований 13.08.2007 року в державному реєстрі іпотек за реєстраційним №5477233. В зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань перед кредитором, на підставі виниклої у відповідачки заборгованості перед банком, 17.06.2011 року рішенням Чугуївського міського суду Харківської області було звернуто стягнення на предмет застави, а саме на вищезазначену житлову квартиру з наданням права позивачу всіх повноважень необхідних для здійснення продажу заставного майна. В ході підготовки необхідної документації для укладання договору купівлі-продажу, позивач, шляхом отримання витягу з Державного реєстру прав власності дізнався про наявність арешту на квартиру [ADDRESS] накладеного 03.11.2009 року ухвалою Чугуївського міського суду та постановою відділу державної виконавчої служби Чугуївського районного управління юстиції в Харківській області 17.12.2009 року. Обидві заборони зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна: 05.11.2009 року за №9219811; 13.01.2010 року за № 9415714. Зважаючи те, що вищезазначені арешти буди накладені на предмет застави в забезпечення виконання умов Кредитного договору укладеного між банком та [PERSON] 13.08.2007 року, позивач не може скористатися своїм законним правом реалізувати шляхом продажу заставне майно. Просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Чугуївського міського суду від 03.11.2009 року та постановою відділу державної виконавчої служби Чугуївського районного управління юстиції в Харківській області від 17.12.2009 року на квартиру [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви: представник позивача про підтримку позовних вимог та проханням ухвалити рішення за його відсутності, відповідачка - про визнання позову та проханням розглянути справу без її участі; третя особа - про ухвалення рішення згідно до чинного законодавства України без участі його представника. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 13.08.2007 року між ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №НАН2GК01270090 на суму 55065 доларів США 80 центів строком до 12.08.2037 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Кредитним договором між сторонами було укладено Договір іпотеки від 13.08.2007 року, зареєстрований в державному реєстрі іпотек за реєстраційним №5477233 відповідно до якого відповідачка передала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з порушенням зобов'язань за Кредитним договором у відповідачки перед кредитором виникла прострочена заборгованість в розмірі 409588 гривень 50 копійок. Рішенням Чугуївського міського суду від 17.06.2011 року в рахунок погашення даної заборгованості звернуто стягнення на предмет застави, а саме на вищезазначену квартиру, з наданням позивачу всіх повноважень необхідних для здійснення її продажу. Згідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Однак, скористатися правом, закріпленим вищезазначеною нормою Закону позивач не може, оскільки, як з'ясувалося на предмет іпотеки ухвалою Чугуївського міського суду від 03.11.2009 року було накладено арешт, зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна 05.11.2009 року за №29219811. Аналогічний вид обтяження у вигляді арешту на житлову квартиру [ADDRESS] було накладено 17.12.2009 року постановою відділу державної виконавчої служби Чугуївського районного управління юстиції в Харківській області, зареєстрований в Державному реєстрі 13.01.2010 року за №9415714. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж нерухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до Витягу №13915853 про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 13.08.2007 року зареєстрованому за реєстраційним №5477233 приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу [PERSON] вищий пріоритет на заставне майно у вигляді квартири [ADDRESS] має ПАТ «КБ ПриватБанк». Згідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 цього ж Закону передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1978 року №6 (зі зінами та доповненнями: N 5 від 30.06.1978 року, N 3 від 30.03.1984 року, N 13 від 25.12.1992 року, N 15 від 25.05.1998 року) за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «КБ ПриватБанк» підлягають повному задоволенню, як такі що засновані на законі та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Outcome: approved