Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8382445925БН/2014-03 від 17.03.2014 року. Згідно з умовами даного договору банком було відкрито позичальнику кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 7000,00 грн, зі сплатою процентів у розмірі 40,00% річних, на строк до 29.02.2016 р. Проте позичальник умов кредитного договору щодо погашення кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого станом на 22.05.2017 р. має заборгованість у розмірі 24300,91 грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог законодавства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 17.03.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8382445925БН/2014-03, за умовами якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 7000,00 грн., зі строком погашення до 29.02.2016 року включно. Відповідно до п. 2.3 ст. 2, п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 40.00 % річних, не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а у випадку припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем відповідач зобов`язаний погасити усю існуючу заборгованість за кредитом. Згідно із п 4.1 статті 4 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються позивачем виходячи з розміру процентної ставки, визначеної згідно з умовами договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються позивачем щомісячно в останній робочій день місяця та в дату припинення дії кредитної лінії, починаючи з наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане термін, визначений п.2.2 цього договору, по дату припинення дії кредитної лінії (включно). Відповідно до п.п. 2.2 кредитна лінія припиняється 29.02.2016 р. Згідно пп. 6.1.2 п. 6.1 ст.6 кредитного договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту та сплатити процентів у разі недотримання останнім будь-яких умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 22.05.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором залишається непогашеною та становить 24300,91 грн., з яких 6416,68 грн. - заборгованість за кредитом, 7850,88 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 1911,15 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, нарахованої за період з 23.05.2016 р. по 22.05.2017 р., 1830,84 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, нарахованої за період з 23.05.2016 р. по 22.05.2017 р.; 452,63 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за кредитом, нарахованої за період з 31.05.2014 р. по 22.05.2017 р., 324,36 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом, нараховані за період з 28.06.2014 р. по 22.05.2017 р., 3294,79 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за кредитом. 2219,59 грн. інфляційне збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 1685,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved