Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 29.09.2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №421. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] . Підставою для позову є розбіжність поглядів з відповідачем на подружнє життя, сім`ю, погіршення взаємовідносин. Шлюбні відносини фактично припинились і тому позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 27.08.2019 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій вказала, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог у підготовчому судовому засіданні, та просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що 29.09.2012 року між [PERSON] до [PERSON] , було зареєстровано шлюб (а.с.9). Від подружнього життя сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, дитина залишилась проживати разом з батьком - [PERSON] . Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язків щодо ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. За положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Таким чином, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. З огляду на викладене та обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 384,20 грн., а інші 50% (384,20 грн. відповідно) - повернути позивачеві з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved