Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 06 грудня 2015 року померла його дружина [PERSON], про що виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області видано свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 217841. До часу своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] позивач успадкував все належне їй майно, як спадкоємець першої черги, їхні спільні доньки відмовились від спадщини на користь позивача. При житті дружина позивача тяжко хворіла, але разом з тим вона повідомляла, що їй [PERSON], заповів все своє майно, оскільки вона йому при можливості допомагала матеріально, і він вирішив вчинити таку дію. Останнім часом хвороба дружини загострилась та позивач і його доньки не переймались обставинами наголошеного нею вище, а приймали всіх зусиль для її скорішого одужання, але все виявилося марним. Як позивач вже наголошував, поховавши дружину він оформив в державного нотаріуса спадщину, що залишилась після смерті дружини. В травні місяці 2017 року, позивач знаходився вдома та переглядав сімейні альбоми в яких він виявив, копії державних актів на землю та заповіт від 10.10.2002 року відповідно до якого [PERSON], заповів його дружині все належне йому майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті. Від знайомих [PERSON]. позивачем було зясовано, що він помер 03.12.2002року. Також позивачем було встановлено, що [PERSON] I I. успадкував після смерті своєї дружини земельну ділянку, розташовану на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Позивач знову звернувся до нотаріуса з приводу оформлення зазначених земельних ділянок, оскільки його дружина при житті їх не успадкувала. Нотаріус усно повідомила йому, що видати свідоцтво на право на спадщину на зазначену земельну ділянку вона позбавлена можливості, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У разі відсутності таких документів нотаріус не має право оформляти спадщину. Позивач має в своєму розпорядженні тільки копію державного акту на землю на імя [PERSON], що ним знайдений. У відсутності державного акту позивач позбавлений можливості оформити спадщину. Видача дублікатів державних актів чинним законодавством не передбачена. Також позивач має копію свідоцтва про право на спадщину, відповідно до якого останній успадкував земельну ділянку після смерті своєї дружини. Нотаріус з цього приводу йому пояснила, що [PERSON], не зареєстрував своє право власності на землю після смерті дружини у відповідних органах, а тому відсутні підстави видавати йому свідоцтво про право на спадщину. Рекомендовано звернутись до суду. З цих підстав позивач вимушений звертатись до суду, і просити захисти своє спадкове право. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник третьої особи Новоархангельської районної державної адміністрації у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву про розгляд справи його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру Новоархангельському районі Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Судом встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 217841 [PERSON] померла 06 грудня 2015 року в с. Марянівка Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.9/. При житті 10.10.2002 року Марянівською сільською радою від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, в якому останній усе все належне йому майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося і взагалі, все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON] /а.с.10/. Зі світлокопії свідоцтва про одруження серії ЯФ №761262 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 1956 року в Скалівсько-Хутірській сільській раді /а.с.11/. 14 серпня 2002 року державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого спадкоємцем майна [PERSON], померлої 06 лютого 2002 року є її чоловік [PERSON] (світлокопія свідоцтва про право на спадщину серія АЕК № 903320) /а.с.12/. Відповідно до світлокопії державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР № 018111 [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,65 га., яка розташована на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.13/. Відповідно до світлокопії державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР №018112 [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,42 га., яка розташована на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.14/. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00018194014 від 13 червня 2017 року [PERSON] помер 08 грудня 2002 року с. Скалівські Хутори Новоархангельського району Кіровоградської області. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00018193910 від 13 червня 2017 року [PERSON] померла 06 лютого 2002 року с. Скалівські Хутори Новоархангельського району Кіровоградської області. Про втрату державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР №018111, виданого 01 березня 2001 року Скалхутірською сільською радою на імя [PERSON] позивач звертався з оголошенням, яке було опубліковане в місцевій газеті «Колос» №44 (10940) від 08.06.2017 року (оригінал примірника). Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що \~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1225 ЦК йдеться мова про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В розумінні ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Оскільки дружина позивача не оформила спадкових прав на вищеозначене майно то це право, виходячи із положень ст. 1276 ч. 1 ЦК України, переходить до позивача, і він не може бути позбавлений цього права і має право успадкувати майно відповідно до заповіту. Суд задовольняючи позовну вимогу виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині. На підставі наведеного та

Outcome: approved