Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 3% річних за період з 02.10.2015 р. по січень 2019 р., що становить 1062,79 грн. та інфляційні втрати за період з 02 жовтня 2015 року по 31 січня 2019 р., що становить 16957,55 грн. Витрати на отримання довідки про індекси інфляції за період з 01 жовтня 2015 р. по січень 2019 р. в розмірі 32,56 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 21.09.2016 року у справі за скаргою [PERSON] визнано протиправними та незаконними дії державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Табінського О.В., а також скасовано постанови державного виконавця Табінського О.В. про розшук та затримання автомобіля, вилучення державних номерних знаків, технічного паспорта та ключів, постанови про відкриття виконавчого провадження, які були винесені у межах виконавчого провадження про стягнення коштів з [PERSON] . В ході існування незаконних постанов державного виконавця з рахунку позивача у пенсійному фонді було знято кошти в розмірі 11808,88 грн. для погашення сум, згідно постанов державного виконавця. Після вступу в законну силу ухвали Галицького районного суду м.Львова від 21.09.2016р. позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак листом від 14.03.2018 року її було повідомлено, що кошти не будуть повернені, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 15.11.2018 р. у справі №461/2229/18 позов задоволено та стягнуто з відповідача кошти в розмірі 11808,88 грн. На даний час позивач звертається до суду про стягнення інфляційних втрат за знецінення коштів, які були неправомірно зняті з рахунку позивача. Згідно довідки Державного ощадного банку України від 19.09.2017 р. №295-01, позивачу було повідомлено, що 02.10.2015 р. з її рахунку було знято кошти в сумі 11808,88 грн., які списані згідно виконавчих проваджень, які в подальшому судом були скасовані. Листом Державної казначейської служби у Львівській області від 18.01.2019 р. №401/13-08 позивачу було повідомлено, що на виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 15.11.2018 р. їй кошти повернуті. Зважаючи на те, що кошти з 2015 року по січень 2019 р. обесцінилися, а тому просить позов задоволити. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Представник відповідача Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 15.11.2018 р. стягнуто з Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 11808, 88 грн. завданої матеріальної шкоди. Стягнуто з Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 705,00 грн. витрат на оплату судового збору. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки виданої Державним ощадним банком України від 19.09.2017 р. №295-01, позивачу було повідомлено, що 02.10.2015 р. з її рахунку було знято кошти в сумі 11808,88 грн., які списані згідно виконавчих проваджень, які в подальшому судом були скасовані. /а.с.5/ Листом Державної казначейської служби у Львівській області від 18.01.2019 р. №401/13-08 позивачу було повідомлено, що на виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 15.11.2018 р. їй кошти повернуті. /а.с.6/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що кошти з 2015 року по січень 2019 р. обесцінилися, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь 3% річних за період з 02.10.2015 р. по січень 2019 р., що становить 1062,79 грн. та інфляційні втрати за період з 02 жовтня 2015 року по 31 січня 2019 р., що становить 16957,55 грн. Витрати на отримання довідки про індекси інфляції за період з 01 жовтня 2015 р. по січень 2019 р. в розмірі 32,56 грн. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини п`ятої якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача в користь позивача 3% річних за період з 02.10.2015 р. по січень 2019 р., що становить 1062,79 грн. та інфляційні втрати за період з 02 жовтня 2015 року по 31 січня 2019 р., що становить 16957,55 грн. Витрати на отримання довідки про індекси інфляції за період з 01 жовтня 2015 р. по січень 2019 р. в розмірі 32,56 грн.

Outcome: approved