Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 25.05.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R53100263624B. Банк свої зобов'язання за кредитим договором перед відповідачем виконав, надавши йому кредит в сумі 50000,00 грн. В порушення умов кредитного договору, а саме п.п. 4.1, 4.2, 4.6 та 7.1 відповідач свої зобов'язання перед банком не виконав. В результаті порушення умов кредитиного договору станом на 15.10.2014 року утворилась заборгованість, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, 3% річних, інфляційних витрат та пені у сумі 136469,51 грн. Борг за кредитом з урахування індексу інфляції та 3% річних 50642,65 грн.: прострочена заборгованість за кредитом 50000,00 грн., інфляційні витрати 232,93 грн., 3 % річних 409,72 грн. Борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 26241,44 грн.: прострочена заборгованість по відсотках 25367,98 грн.; інфляційні витрати 306,39 грн.; 3% річних 567,09 грн. Пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту 59585,42 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором R53100263624B від 25.05.2012 року у розмірі 136469,51 грн. та судовий збір в розмірі 1364,70 грн. Від представника позивача надійшов лист, у якому він просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності до суду не направив. Суд, враховуючи думку представника позивача, дані про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, відповідно до ст.ст. 224,225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 526,530,1054,626,627,11 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк (позикодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Судом досліджені: Копія паспорта [PERSON], [INFO], ІПН; Кредитний договір №R53100263624B від 25.05.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], умови надання кредиту; Меморіальний ордер № 23707 від 25.05.2012 року про надання банком [PERSON] кредиту в сумі 50000 грн.; Розрахунок суми заборгованості за кредитним договором станом на 15.10.2014 року, загальна заборгованість 136469,51 грн., додаток до розрахунку суми заборгованості №1, №2; Копія Статуту ПАТ ВТБ «Банк»; Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «ВТБ Банк» Серія А01, № 725805; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПАТ «ВТБ Банк». Судом встановлено, що 25.05.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R53100263624B, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 50000 грн. Свої зобов'язання банк виконав. Відповідач не виконав свої зобов'язання, станом на 15.10.2014 року утворилась заборгованість, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, 3% річних, інфляційних витрат та пені. Борг за кредитом з урахування індексу інфляції та 3% річних 50642,65 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом 50000 грн., інфляційні витрати 232,93 грн., 3% річних 409,72 грн. Борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 26241,44 грн., в т.ч. прострочена заборгованість по відсотках 25367,98 грн.; інфляційні витрати 306,39 грн.; 3% річних 567,09 грн. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 3) свобода договору; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст.ст. 549,551,616 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Суд вважає, що позивач після виникнення підстав для нарахування заборгованості у виді пені у відповідача внаслідок неналежного виконання останнім умов кредитного договору, не вжив належних заходів щодо її (пені) зменшення, адже вказана пеня нараховувалася банком (як зазначено у розрахунку заборгованості [PERSON] наданого банком), потягом періоду (розрахунок пені) з 03.07.2012 р. до 15.10.2014 р., у розрахунку зазначено за 835 днів. Позивачем не надані докази про звернення до відповідача з досудовою вимогою про виконання зобов'язання, з позовом до суду банк звернувся 21.01.2015 р. Враховуючи викладене, а також те, що сума боргу за кредитом з урахування індексу інфляції та 3% річних становить 50642,65 грн., борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 26241,44 грн., а з урахуванням нарахованої банком пені в розмірі 59585,42 грн., становить значно більшу суму (136469,51 грн.) отриманого кредиту - 50000 грн., нарахована банком пеня значно більше отриманого відповідачем кредиту, що має істотне значення, суд вважає можливим зменшити розмір пені за прострочення строків виконання зобов'язання до 1 000 грн. Таке зменшення розміру пені, суд вважає, буде законним, розумним та справедливим, такими, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства, обраним судом способом захисту прав та інтересів відповідача [PERSON] За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 77884 грн. 9 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено (77884,09х1364,70:136469,51=778,84). Відповідно до ч.3 ст. 208, ч.1,2 ст. 209, ч.2,3 ст. 213 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 526,530,1054,549,551,616 ЦК України,

Outcome: partial