Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Орловської сільської ради Приморського району Запорізької області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказав, що в його родині з серпня 2016 року проживає малолітня - [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що його дружина є рідною бабусею дитині, а відповідач [PERSON] є сином дружини позивача, а [PERSON] є цивільною дружиною [PERSON] Малолітня [PERSON], 2015 року знаходиться на повному утриманні позивача та його дружини. Позивач вказав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.10.2016 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], але питання щодо стягнення з неї аліментів на утримання дитини не вирішувалося. Разом з тим, позивач вказав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2016 року відповідачів було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], 2013 року народження. Відповідач [PERSON] ніякого інтересу до дитини не проявляє, виховувати її також не бажає, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вживає наркотичні препарати, ніде не працює. Позивач та його дружина самотужки вирішують усі питання утримання дитини. Мешкають разом із дитиною у будинку, у дитини є всі умови для нормального розвитку та життя. Позивач зазначив, що відповідач не знає про те, як виховується дитина і чи достатньо вона матеріально забезпечена. Відповідач [PERSON] фактично ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини, не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала судові заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав і вважав доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] є сином дружини позивача, а [PERSON] є цивільною дружиною [PERSON] Встановлено, що відповідачі мають доньку - [PERSON], [INFO], яка з серпня 2016 року постійно проживає з позивачем та його дружиною, яка є рідною бабусею дитині. Відповідно до рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.10.2016 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], 2015 р.н. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2016 року відповідачів також було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], 2013 року народження. Відповідно до розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації Запорізької області від 22.12.2016 року № 665 [PERSON] призначена опікуном над малолітньою [PERSON], 2013 року народження. Встановлено, що відповідач [PERSON] ніякого інтересу до дитини не проявляє, виховувати її також він не бажає. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не піклується про свою дитину, вихованням доньки та її утриманням не займаються. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] мешкає разом з дідом та бабусею, знаходиться на повному їх матеріальному забезпеченні. Позивач та його дружина (рідна бабуся дитини) самотужки вирішують усі питання утримання дитини. Мешкають разом із дитиною у будинку, у дитини є всі умови для нормального розвитку та життя. Судом встановлено, що відповідачі не бачаться з донькою, не знають про те, як виховується дитина і чи достатньо вона матеріально забезпечена. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не займається її вихованням, не бачиться з нею, не цікавиться її здоров»ям, умовами життя, не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, її підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Всі вищевикладені доводи позивача, також підтвердили і свідкі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради від 05.07.2017 року № 01-4073/47, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно дитини не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає що необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved