Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про захист прав споживача та стягнення внеску. В позові зазначив, що 15 листопада 2013 року між ним та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» був укладений договір № 9249 «Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок». Договір укладено строком на 13 місяців, внесок позивачем зроблено в сумі 70 000 грн., процентна ставка встановлена у розмірі 20% річних. Протягом строку дії договору позивач збільшив суму вкладу до 74 860,60 грн. На протязі дії договору позивачу нараховувалися та виплачувались відсотки. Після закінчення строку дії договору позивач в усній формі звернувся до керівництва Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» з питанням повернення вкладу, проте йому було відмовлено через певні у спілці фінансові труднощі, кошти не повернуті до теперішнього часу. Відповідно до довідки від 03.04.2015 р., наданої відповідачем, залишок внеску позивача на депозитний рахунок складає 74 860,60 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь внесок за договором №9249 від 15.11.2013 р. в сумі 74 860,60 грн., а також просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, звернувся із заявою про розгляд справи без його участі. Суд, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, за відсутністю представника відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15 листопада 2013 року між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та членом кредитної спілки [PERSON] укладений договір № 9249 «Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок». Пунктами 1 та 2 договору визначено, що строк дії договору 13 місяців, з процентною ставкою за внеском у розмірі 20 % річних. День закінчення строку дії договору є 15 грудня 2014 року. Виплата процентів Вкладнику здійснюється щомісячно. Відповідно до п.3.2.5 договору, Спілка зобов'язана повернути Вкладнику внесок, та нараховані проценти у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Згідно п.3.3.3 договору Вкладник має право по закінченню строку дії цього договору отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. [PERSON] внесла грошові кошти до Спілки в розмірі 70\~000 грн. та на протязі строку дії договору нею була збільшена сума свого внеску. Отже, станом на 03.04.2015р. залишок внеску позивача на депозитний рахунок складає 74 860,60 грн., відповідно до довідки Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» від 03.04.2015р. за вих. №596/2015. Договірні відносини між позивачем та відповідачем закінчилися 15 грудня 2014 року, але на теперішній час вимоги позивача щодо повернення суми вкладу з нарахованими процентами, відповідачем не виконані. За змістом ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст.610 ЦК України, невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи Запорізька обласна кредитна спілки «Довіра» порушила умови договору, має невиконані перед позивачем зобовязання за договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача внеску за договором № 9249 від 15.11.2013р. в сумі 74\~860,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 748,60 грн.

Outcome: approved