Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 64825,21 грн. (шістдесят чотири тисячі вісімсот двадцять пять гривень двадцять одна копійка) та судових витрат в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні). Позивач посилається на те, що 20 лютого 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № [NUMBER]. За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 49999 грн. (сорок девять тисяч девятсот девяносто девять гривень), з кінцевим строком погашення до 23 лютого 2015 року. Позивач свої зобовязання за [PERSON] та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому [PERSON]. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договором, в тому числі за кредитним договором № 500256177 від 20.02.2012 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк». Згідно з графіком погашення кредиту, що передбачено [PERSON] відповідач зобовязаний повернути наданий їй кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі і в строки, передбачені [PERSON], проте, відповідач свої зобовязання не виконав. Станом на 23 грудня 2013 року прострочена заборгованість склала 64825,21 грн. (шістдесят чотири тисячі вісімсот двадцять пять гривень двадцять одна копійка), яка складається з наступного: - 59625,21 грн. (пятдесят девять тисяч шістсот двадцять пять гривень двадцять одна копійок) прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 5200,00 грн. (пять тисяч двісті гривень) прострочені відсотки за користування кредитом. З метою вирішення питання щодо сплати Відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором № 500256177 від 20.02.2012 року, Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав Відповідачу «Вимогу про погашення простроченої заборгованості». На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість за [PERSON], що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «Росвен Інвест Україна» та змушує Позивача звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 17 серпня 2018 року відкрито провадження в справі. В судове засідання представник позивача не зявився про місце, день та час слухання справи повідомлений вчасно. Звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати без представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, від [PERSON] відзиву та інших заяв до суду не надходило. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Згідно листа № 02-48-158 від 15.08.2018 року, виданого Іванківською селищною радою Іванківського району Київської області, гр.[PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO]. Судом встановлено, що 20 лютого 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № [NUMBER] (а.с.29). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530\~ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 49999 грн. (сорок девять тисяч девятсот девяносто девять гривень), з кінцевим строком погашення до 23 лютого 2015 року. Також відповідно до ст.526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається в ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. З копії наданого позивачем [PERSON] № 500256177 від 20 лютого 2012 року слідує, що між сторонами було укладено саме кредитний договір (а.с.29). Крім того, судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договором, в тому числі за кредитним договором № 500256177 від 20.02.2012 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.5-15). Згідно з графіком погашення кредиту, що передбачено [PERSON] відповідач зобовязаний повернути наданий їй кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі і в строки, передбачені [PERSON], проте, відповідач свої зобовязання не виконав. Станом на 23 грудня 2013 року прострочена заборгованість склала 64825,21 грн. (шістдесят шістдесят чотири тисячі вісімсот двадцять пять гривень двадцять одна копійка), яка складається з наступного: 59625,21 грн. (пятдесят девять тисяч шістсот двадцять пять гривень двадцять одна копійок) прострочена заборгованість по тілу кредиту; 5200,00 грн. (пять тисяч двісті гривень) прострочені відсотки за користування кредитом. Як слідує з матеріалів справи (а.с.34), Позивачем на адресу [PERSON] було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості за вих. № 2-3038097 від 29.05.2018 року. Однак Відповідач в добровільному порядку не погасив заборгованість. У звязку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо погашення отриманого кредиту у передбачений договором строк, суд вважає, що є всі правові підстави для повного задоволення позову ТОВ «Росвен Інвест Україна». Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. (а.с.35). Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1762 грн. На підставі викладеного, ст.ст.192, 526, 530, 533, 549, 589, 599, 610, 612, 627, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу,

Outcome: approved