Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, в порядку регресу, в якому просив: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» матеріальну шкоду в розмірі 60 947,41 грн., 3%-річних - 395,74 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 05.07.2015 року на вул. Метрологічній в м. Києві, з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2015 року провадження відносно [PERSON] закрито за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, однак вказана обставина не виключає його винності в описаній дорожньо-транспортній пригоді. В результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], цивільна відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «Українська страхова група» за договором добровільного страхування. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, згідно ремонтної калькуляції, становить 60 947,41 грн., які позивачем були виплачені [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.47). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.49). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], чорного кольору (а.с.5). Як вбачається з договору №28-2808-15-00010 добровільного страхування транспортного засобу (а.с.2-3), 21.01.2015 року [PERSON] застрахував автомобіль [NUMBER], у ПАТ «СК «Українська страхова група». Як вбачається з довідки №68824083 про дорожньо-транспортну, яка відбулась 05.07.2015 року, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена карта», яким би було застраховано автомобіль [NUMBER], на дату ДТП відсутній (а.с.5). Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2015 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, 05.07.2015 року о 15 год. 15 хв. [PERSON] було вчинено правопорушення, відповідальність за яким передбачено ст. 124 КУпАП (а.с.6). Даною постановою провадження по справі відносно [PERSON] закрито за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, в порядку п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, однак це не є реабілітуючою обставиною, а тому встановлює винність [PERSON] У відповідності до ч.4 ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 06.08.2015 року ПАТ «СК «Українська страхова група», на підставі рахунку №17001 від 15.07.2015 року (а.с.7), було складено страховий акт №ДККА-45436 (а.с.13), відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 60 947,41 грн. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 60 947,41 грн. Виплата проводилась наступним чином: 1 частина - в розмірі 5 319,52 грн. зарахована в рахунок несплаченої частини страхового платежу, що також зазначено у страховому акті №ДККА-45436, 2 частина - в розмірі 55 627,89 грн. сплачена [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №14960 від 06.08.2015 року (а.с.14). Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Таким чином, оскільки ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило страхове відшкодування, то позивач, як страховик, отримав право регресу до відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, в свою чергу, не була застрахованою, тому з останнього на користь позивача необхідно стягнути 60 947,41 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ч. 2 ст. 625 цього кодексу визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, до правовідносин, що склалися між сторонами у справі не можуть бути застосовані правові наслідки, що передбачені ст. 526, ст.625 ЦК України, оскільки між цими сторонами відсутні договірні правовідносини, тому вимога щодо сплати 3% річних є необґрунтованою і безпідставною, і в такому випадку задоволенню не підлягає. Крім того, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 378 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved