Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] Олексіївни та третя особа Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про виключення майна з опису, а саме просить постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], право власності на майно: газова колонка Junkers W11-2 та пральна машинка Gorenje WS41081 і виключити перелічене майно з опису та зобовязати Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звільнити це майно з-під арешту. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що відповідач по справі [PERSON] є її донькою та вони проживають разом за адресою Отакара Яроша, 17-Б, кв. 50, в місті Харкові, частина майна (газова колонка Junkers W11-2 та пральна машинка Gorenje WS41081), що їй належить на праві приватної власності знаходяться у спільному користуванні, а тому дане майно було внесено до акту опису та арешту майна незаконно. Представник позивача в судове засідання не зявився та просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, про що подав до суду письмову заяву. Представник відповідачаПАТ КБ «ПриватБанк», в судове засідання не зявився та просив розглядати справу за його відсутності, позов не визнає, про що подав до суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась та просив розглядати справу за її відсутності, позов визнає, про що подала до суду письмову заяву. Представник третьої особи в судове засідання не зявився та не повідомив причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.08.2014 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] було проведено опис та арешт майна, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. Встановлено, що описано та накладено арешт на майно (газова колонка Junkers W11-2 була придбана позивачкою 04.11.2007 р. на ТЦ «Барабашово», що підтверджується накладною, пральна машинка Gorenje WS41081 була придбана позивачкою в магазині Фокстрот 15.07.2006 р., що підтверджується гарантійним талоном), яке належить позивачці [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. \ Частину другу статті 57 доповнено абзацом шостим згідно із Законом N 423-VIII ( 423-19 ) від 14.05.2015 \ У відповідності до п. 5.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року за №-74/5, арешт та вилучення застосовуються саме до майна боржника, а не до будь-якого іншого майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Однак, державним виконавцем всупереч вказаних норм не було встановлено приналежність майна боржнику і не зважаючи на відсутність підтвердження права власності на описане майно саме на [PERSON], незважаючи на її пояснення про те, що вищевказане майно не є її власністю, він провів виконавчі дії, а саме склав акт опису та арешту майна, в який було включено вищевказане майно. В той же час, співвідповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк», не надано суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивачки. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. При таких обставинах з врахуванням долучених документів, суд дійшов висновку, що майно (газова колонка Junkers W11-2 та пральна машинка Gorenje WS41081), яке описано в акті опису та арешту майна від 15.08.2014 р. належить на праві власності позивачці [PERSON], а не відповідачу [PERSON], тому позовні вимоги позивачки [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На пiдставi ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved