Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самостійно реконструйовану нежитлову будівлю, обґрунтовуючи вимоги тим, що йому як власнику було відмовлено у прийнятті в експлуатацію та держаній реєстрації права власності на самовільно реконструйовану нежитлову будівлю та рекомендовано звернутись до суду. Від позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від відповідача та третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», закінчені обєкти будівництва потребують прийняття в експлуатацію відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року. В той же час, Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів. А тому, такі обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку. Судом встановлено, що 23.06.2009 року позивач, [PERSON] придбав магазин продовольчих товарів загальною площею 16,6 кв.м., який розташований за адресою: с. Копили Полтавського району Полтавської області, вулиця Горького,68А, на орендованій земельній ділянці державного фонду, на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу [PERSON]А.(а.с.9) Також встановлено, що 03.06.2011 року між орендарем, [PERSON] та орендодавцем, Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендарю передано земельну ділянку площею 0,0028 га землі комерційного використання за адресою: Полтавський р-н, с.Копили, вул. Горького,68А (а.с.11-16). У 2010 році, позивач самостійно здійснив реконструкцію належної йому нежитлової будівлі - продовольчого магазину за адресою: с.Копили Полтавського району Полтавської області, вулиця Горького,68А, без повідомлення та реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт та погодження проекту. Після реконструкції площа магазину становить -45,0 кв.м. та складається з: Торгової зали площею 42.0 кв.м., комори площею 3,0 кв.м. Як встановлено, на замовлення позивача, 06.05.2015 року КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» виготовлено технічний паспорт на магазин продовольчих товарів за адресою:Полтавська область Полтавський район, с. Копили, вул. Горького,68А, проте, оскільки магазин було реконструйовано без отримання належних дозволів, на ньому мається відмітка про те, що магазин збудовано самовільно і позивач не можу оформити право власності на реконструйоване нерухоме майно - магазин. У 2016 році, після виготовлення технічного паспорту на магазин, позивачем добудовано до магазину навіс загальною площею - 32 кв.м. Згідно рішення чотирнадцятої сесії сьомого скликання Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11.05.2017року, встановлено, що позивачу [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для комерційного використання за рахунок земель житлової та громадської забудови для подальшого заключения договору оренди в с.Копили вул. Горького Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, площею 0.0047 га. Рішенням дев'ятнадцятої сесії сьомого скликання Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 07.12.2017 року внесені зміни до рішення від 11.05.2017 року згідно якого, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для комерційного використання за рахунок земель житлової та громадської забудови для подальшого заключения договору оренди в с.Копили вул. Горького Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, площею 0.0060 га. Також судом встановлено, що 11.08.2017р. [PERSON] подав заяву до КП «Полтавський районний центр ЗК» на, розроблення проекту землеустрою. Під час виготовлення проекту землеустрою було виготовлено акт погодження меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами, акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання, але 01.02.2018 року [PERSON] відмовлено у виготовленні проектної документації із землеустрою на земельну ділянку, оскільки в результаті розроблення проекту було виявлено, що право власності на реконструйовану будівлю магазину не зареєстровано. Згідно відповіді на звернення позивача, Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20.02.2018 року за №188, встановлено, що Терешківська сільська рада не наділена повноваженнями по узаконення самовільної забудови та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно відповіді на звернення позивача, Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції в Полтавській області від 21.02.2018 року за № 1016-1.20/2/79, встановлено, що самочинно збудований магазин продовольчих товарі, що знаходиться за адресою: вул. Горького, 68а, с. Копили, Полтавського району Полтавської області підлягає прийняттю в експлуатацію лише після визнання права власності на нього в судовому порядку. У Постанові від 04.12.13 р. справа № 6-130цс 13, Верховний Суд України встановив, що в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, перебудови вже існуючого об'єкта, здійснених без одержання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно - будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність із тим, на який власником отримано право власності. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Враховуючи положення ст. 95 ЗК України, п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.12 р. «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», ст. 26 - 32 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» право на будівництво та реконструкцію нерухомого майна мають землекористувачі за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законом. Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки, згідно положень ст. 19 ЗК України та Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.10 р. № 548. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Суд вважає, що в діях позивача при здійсненні самочинного реконструювання нежитлової будівлі, хоч і вбачаються порушення, які полягають у не отриманні останнім дозволу на виконання будівельних робіт відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р., але дана обставина не позбавляє позивача як власника нерухомого майна, права звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно Звіту про незалежну оцінку майна від 30.01.2018 року, судом встановлено, що оціночна вартість нежитлової будівлі магазину площею 45.0 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Горького, 68а, с. Копили, Полтавського району Полтавської області, становить 70110.00 грн. (а.с.35). Пунктом 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.11 р. передбачено, що у разі самочинного будівництва, замовник такого будівництва має можливість зареєструвати Декларацію про готовність обєкту до експлуатації та оформити право власності на такий реконструйований обєкт подавши до інспекції ДАБК замість дозвільних документів (Декларації про початок виконання будівельних робіт) рішення суду, за яким за замовником визнано право власності на такий самочинно збудований обєкт. Тобто, законом передбачена можливість узаконення такого будівництва у судовому порядку. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості встановити своє право власності на належне йому самочинно збудоване нерухоме майно, у загальному порядку, окрім судового. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За даних підстав, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, так як усуне перешкоди для позивача у вільному розпорядженні свої нерухомим майном та надасть йому можливість у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на самовільно реконструйоване нерухоме майно у виді магазину. На підставі викладеного та

Outcome: approved