Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-308/036/2008, за яким останній отримав кредит у розмірі 99 138,30 доларів США. 04.03.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №РML-308/036/2008, за яким останній передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримало всі права, які належали ПАТ «ОТП Банк». Також, 18.03.2011 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право звертати стягнення на предмет іпотеки №РML-308/036/2008 від 04.03.2008 року. На теперішній час між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] досягнуто домовленості про добровільний продаж зазначеної вище квартири, у зв'язку з чим було проведено незалежну оцінку предмета іпотеки та знайда пне покупця. Однак, 04.01.2011 року постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ в межах виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника [PERSON], у тому числі і на квартиру [ADDRESS]. З цих підстав, позивач вважає, що накладений за постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ арешт підлягає скасуванню. До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява від представника позивача, відповідно до якої останній прохав суд розглянути дану цивільну справу за його відсутністю, підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник Бабушкінського ВДВС ДМУЮ в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що 03.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-308/036/2008, за ким останній отримав кредит у розмірі 99 138,30 доларів США. 04.03.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №РML-308/036/2008, за яким останній передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримало всі права, які належали ПАТ «ОТП Банк». Також, 18.03.2011 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право звертати стягнення на предмет іпотеки №РML-308/036/2008 від 04.03.2008 року. На теперішній час між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] досягнуто домовленості про добровільний продаж предмету іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим було проведено незалежну оцінку предмета іпотеки та знайдено покупця. Постановою від 04.01.2011 року державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ в межах виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника [PERSON], у тому числі і на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до п.6 Договору іпотеки та ст.ст. 36-39 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги з предмета іпотеки як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду, так і у судовому порядку шляхом відчуження предмета іпотеки від свого імені або шляхом набуття права власності на нього. Отже, закон не забороняє іпотенкодержателю право вибору задовольнити свої вимоги з іпотечного майна на власний розсуд в межах прав, наданих Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. (далі - Закон), звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч.5 Закону, у всіх інших випадках незавершенного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходиться до висновку, що вимоги ПАТ «ОТП Факторинг Україна» є законними, ґрунтуються на вимогах Закону України «Про іпотеку» та не суперечать йому, а тому є та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати по справі, а саме: судовий збір за подачу позову в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved