Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 001/1615/06 від 13.02.2006 року у розмірі 76 281,14 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Позивач, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з'явився, від представника позивача надійшла письмова заява, по якій позивач просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду не з'явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 11.09.2013 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ « ФК Факторинг» укладено договір факторингу № 11/09/13/1 відповідно до якого ТОВ « ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт № 001/1615/06 від 13.02.2006 року. Відповідно до умов договору про відступлення права вимог № 11-09-13/1 від 11.09.2013 року, укладеного між ТОВ « ФК Факторинг» то ТОВ « Колекторське Агенство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № 001/1615/06 від 13.02.2006 року. Відповідно до ст.. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 13.02.2006 року між ПАТ « ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір № 001/1615/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток ( приватних). Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ « ОТП Банк» надав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 5 500 грн. 09.11.2006 року відповідачем, відповідно до умов договору, подано заяву до банку про зміну кредитного ліміту, відповідно до якої кредитний ліміт збільшено до 20 000 грн. 14.03.2008 року відповідач повторно звернувся до банку із заявою про збільшення кредитного ліміту, у відповідності до протоколу кредитного ліміту від 20.03.2008 року № 55/3/6 кредитний ліміт відповідача склав 75 000 грн. У відповідності та на умовах договору відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строк та на умовах, що передбачені договором. Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Первісний кредитор свої зобов'язання, відповідно до умов договору виконав в повному обсязі. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитом у розмірі - 76 281,14 грн., з яких: 75 981,14 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 300 грн. - комісія за прострочений мінімальний платіж, згідно з тарифами картки Visa Classic. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. Через невиконання боржником своїх зобов'язаньза кредитним договором банк був змушений звернутись до суду та сплатити судові витрати. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 762, 81 грн., що підтверджуються квитанціями, наявними в матеріалах справи. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved