Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просив визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль марки «Хюндай Елантра», 2008 р.в., номер кузова [NUMBER] , який придбаний ним за особисті кошти, та стягнути з відповідача [PERSON] вартість безпідставно набутого нею майна, а саме автомобіля марки «Хюндай Елантра», 2008 р.в., номер кузова [NUMBER] , який згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.04.2015 належить йому на праві власності. Позов мотивує тим, що 18.05.2013 між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.08.2016 був розірваний. Фактично шлюбні відносини між ними припинились ще на початку лютого 2015 року, про що відповідач зазначала у позовній заяві від 08.11.2015, поданій до Пустомитівського районного суду Львівської області, у справі про стягнення грошової компенсації за автомобіль, де зокрема зазначено, що [INFO] у подружжя народилася спільна дитина, однак ще до її народження, в період вагітності дружини чоловік її залишив і на даний час не проживає разом зі сім`єю, тим самим підтвердивши факт не перебування у фактичних шлюбних відносинах та те, що спільного господарства не ведеться. 02.02.2015 він звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про визнання довіреності удаваною та визнання права власності на автомобіль. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.04.2015 у справ № 465/1136/15-ц визнано довіреність, посвідчену 31.10.2013 приватним нотаріусом Моргун О.С., зареєстровану в реєстрі за № Л545, удаваним правочином та визнано право власності за ним на автомобіль марки «Хюндай Елантра», 2008 р.в. Вказаний автомобіль був придбаний ним за особисті кошти, частина з яких була заробітною платою, отриманою ним за тодішнім місцем праці, а частину коштів він отримав згідно договору позички. Всі кошти були отримані до одруження з відповідачем, а відтак автомобіль є його особистою власністю згідно з ч. 1 ст. 57 СК України. Оскільки з 2013 року він не міг реалізувати свого права власності на автомобіль, і лише у 2015 році зміг визнати право власності на вказаний автомобіль, який однак в подальшому не був перереєстрований на його ім`я, у зв`язку з чим пізніше автомобіль було вилучено з його законного володіння відповідачем [PERSON] , яка відчужила такий без його згоди третій особі. Даний автомобіль був відчужений [PERSON] у 2015 році за змовою з його колишньою дружиною [PERSON] шляхом підробки документів, а саме договору купівлі-продажу від 30.04.2013, укладеного між відповідачами, оскільки, якщо такий договір дійсно мав місце, то під час судового розгляду 30.04.2015 відповідач [PERSON] , яка була стороною у справі, мала б повідомити, що автомобіль нею вже відчужений, і суд не визнав би за нею право власності на такий. Таким чином, його позбавлено права власності на автомобіль, який був придбаний ним за особисті кошти, відкладені із заробітної плати ще до одруження. Оскільки право власності, яке набуте ним правомірно на підставі рішення суду внаслідок дій [PERSON] він не в змозі реалізувати, так як його майно в подальшому було відчужено [PERSON] без його відома та дозволу, коштів від відчуження вказаного майна він не отримував, а тому згідно зі ст. 1213 ЦК України відповідач [PERSON] за неможливості повернути йому безпідставно набуте майно в натурі повинна відшкодувати йому вартість майна, яка визначається на момент розгляду судом. Представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позов (письмові пояснення), в яких зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2017 року у справі № 450/2908/15, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 12.06.2018 та ухвалою Верховного Суду від 06.08.2018, задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення з останнього на користь [PERSON] 101918,50 грн. грошової компенсації вартості проданого [PERSON] автомобіля марки «Hyundai Elantra 1.6 AT», 2008 року випуску. При цьому Залізничний районний суд м. Львова виходив з того, що на момент продажу вказаного автомобіля 23.12.2015 він перебував у спільній сумісній власності подружжя, оскільки [PERSON] набув право власності на даний автомобіль за час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2017 року у справі № 450/2908/15 набрало законної сили, таким встановлено факт перебування автомобіля марки «Hyundai Elantra 1.6 AT», 2008 року випуску, у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а тому позовна вимога про визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на автомобіль марки «Хюндай Елантра», 2008 р.в., не підлягає задоволенню. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, надав суду пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання з розгляду справи повторно не з`явилась із невідомих причин, належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подавала. З врахуванням наявних у справі доказів суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Позовна заява надійшла до суду 26.09.2018. Ухвалою суду від 19.10.2018 справа передана за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова. Ухвалою суду від 26.11.2018 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 04.04.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Всі наявні у справі докази надані сторонами. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 18.05.2013 по 18.08.2016. Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.04.2015 за [PERSON] визнано право власності на автомобіль марки «Хюндай Елантра», реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, фіолетового кольору. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.04.2017 у справі № 450/2908/15, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 12.06.2018 та ухвалою Верховного Суду від 06.08.2018, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення з останнього на користь [PERSON] 101918,50 грн. грошової компенсації Ѕ вартості проданого [PERSON] автомобіля марки «Hyundai Elantra 1.6 AT», 2008 року випуску. При цьому в межах зазначеної справи між сторонами [PERSON] та [PERSON] безпосередньо розглядався спір щодо належності автомобіля марки «Hyundai Elantra 1.6 AT», 2008 року випуску, сторонам на праві спільної сумісної чи особистої власності, за результатами якого судовими рішеннями у справі № 450/2908/15, що набрали законної сили, встановлено факт перебування автомобіля марки «Hyundai Elantra 1.6 AT», 2008 року випуску, саме у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Незгода із зазначеними судовими рішеннями чи наявність будь-яких нових обставин, які могли вплинути на вирішення зазначеного спору, не є підставою для суду не враховувати зазначені судові рішення як преюдиційні, а може бути лише підставою, в тому числі за нововиявленими обставинами, для їх перегляду з підстав та в порядку визначеному законом. З огляду на вищенаведене, суд вважає безпідставною позовну вимогу про визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на автомобіль марки «Хюндай Елантра», 2008 р.в., та похідну від неї вимогу щодо стягнення вартості безпідставно набутого майна, а тому в задоволенні позову відмовляє. Виходячи із вищенаведеного та

Outcome: dismissed