Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що вони уклали шлюб 05.06.2001 року у виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №85. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини спершу складалися добре, однак з часом почали виникати непорозуміння, через деякий час значно погіршились відносини. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб набув ознак обтяжливої формальності, примирення неможливе, оскільки будь-які почуття до [PERSON] відсутні. Подальше збереження сім`ї суперечить його інтересам, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою від 08.05.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Позивач в судовому засіданні ствердно зазначив, що зберегти шлюб неможливо, оскільки з дружиною не зійшлись характерами, сім`я втратила зв`язок, протягом чотирьох років проживають окремо та не підтримують подружніх відносин, наполягає на розірванні шлюбу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечила та пояснила, що відповідач є її чоловіком, батьком їхніх дітей. Вона просила відповідача примиритись, завжди турбувалась про нього. Хоча чотири роки разом не проживають, перед тим перебували у шлюбі у нормальних стосунках, відповідач бажав спілкуватись. На даний час вони проживають та ведуть господарство окремо, позивач не хоче примиритись. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає\~задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.05.2020 року, виданого повторно, сторони уклали шлюб 05.06.2001 року у виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №85. Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що внаслідок різних поглядів на життя у сім`ї виник стійкий конфлікт, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, позивач примирення категорично не бажає. Суд вважає, що сім`я остаточно розпалася, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved