Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 29 листопада 2014 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 7459,97 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка надала свою згоду на підписання Генеральної угоди, разом із запропонованими позивачем умовами та правилами а також тарифами, що посвідчив підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно з цією статтею договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов'язання за Генеральною угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідачка умов договору належним чином не виконала і станом на 18 лютого 2016 року наявна заборгованість в сумі 14016,78 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 7459,98 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1667,07 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3875,07 грн, штраф - 1014,44 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29 листопада 2014 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно із яким відповідачка отримала кредит у розмірі 7459,97 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту і відсотків, в зв'язку з чим станом на 18 лютого 2016 року наявна заборгованість в сумі 14016,78 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 7459,98 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1667,07 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3875,07 грн, штраф - 1014,44 грн. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з вимогами статей 1049, 1050, 1054 i 1056 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобов'язаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтями 525 i 623 Цивільного кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved